Справа № 591/5432/18
Номер провадження 22-ц/816/940/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Орлова І. В. (суддя-доповідач),

суддів: Собини О.І., Левченко Т.А.,

за участю секретаря

судового засідання: Чуприни В.І.,

представника позивачів - адвоката Цюпки О.В.

представника ПАТ АБ «Укргазбанк» Михна А.О.

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 ,

ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

відповідачі: ОСОБА_4 ,

ОСОБА_5 ,

треті особи: Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

Державна архітектурно-будівельна інспекція,

Сумська міська рада,

Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду цивільну справу № 591/5432/18 за апеляційною скаргою представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цюпки Олександра Віталійовича, на рішення Зарічного районного суду міста Суми від 28 січня 2020 року (суддя Сидоренко А.П., дата складення повного тексту рішення - 10 лютого 2020 року) , -

в с т а н о в и в:

У вересні 2018 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , треті особи: Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», Державна архітектурно-будівельна інспекція, Сумська міська рада, Управління «Центр надання адміністративних послуг у м. Суми» Сумської міської ради, про усунення перешкод у здійсненні права власності та права користування нерухомим майном.

Позовна заява обґрунтована тим, що позивачі є власниками квартир № 1, 2 , 8 , 10 , що розташовані на другому поверсі житлового будинку АДРЕСА_7 . Будинок під літ. «А-ІІ» у якому знаходиться належна позивачам нерухомість, визнано пам`яткою архітектури. Як вбачається з викопіювання плану будівельного кварталу від 08 жовтня 1980 року та плану земельної ділянки від 07 вересня 2010 року будинковолодіння по АДРЕСА_7 складалося із житлових будинків під літ. «А-ІІ», «Б-ІІ», «В-І», «В-ІІ», «Г-1», «Д-II» та сараїв під літ. «Е» і «З».

Відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були власниками квартир № 12 , 13 , 15 , 16 , 20 , 21 , що розташовані у будинку під літ. «Д-ІІ» по АДРЕСА_7 . Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 03 серпня 2004 року за № 529 останнім було надано дозвіл на капітальний ремонт покрівлі з влаштуванням шатрового даху та розміщенням 3-х двохкімнатних квартир.

Як зазначили позивачі, отримавши вказаний дозвіл, відповідачі, самовільно захопили частину подвір`я по АДРЕСА_7 та здійснили добудову до належних їм квартир. Замість ремонту покрівлі та влаштування шатрового даху над належними їм квартирами здійснили надбудову, збудувавши фактично третій поверх. В результаті здійснення відповідачами самочинного будівництва площа квартири № 13 збільшилася з 46,9 кв.м до 75,99 кв.м (на 29,09 кв.м), площа квартири № 15 збільшилася з 39,45 кв.м до 68,6 кв.м (на 29,15 кв.м), а площа квартири № 16 збільшилася з 44,4 кв.м до 76,27 кв.м (на 31,87 кв.м).

Здійснене відповідачами самочинне будівництво порушує права позивачів, оскільки внаслідок забудови частини подвір`я вони позбавлені можливості використовувати земельну ділянку. Також внаслідок здійснення відповідачами самочинного будівництва зменшився рівень освітленості у належних позивачам приміщеннях, що розташовані в житловому будинку під літ. «А-ІІ».

Посилаючись за вказані обставини, позивачі просили суд усунути перешкоди у здійсненні права власності належними їм квартирами № 1 , № 2 , № 8 , № 10 та права користування земельною ділянкою по АДРЕСА_7 шляхом знесення самочинного будівництва, здійсненого ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по АДРЕСА_7 , а саме: добудов та надбудов до квартир № 13 , 15 , 16 , а також скасувати записи про проведену державну реєстрацію прав власності за № 13037355, № 12794773 та № 12793266.

Рішенням Зарічного районного суду міста Суми від 28 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовлено.

Вказане рішення суду позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник - адвокат Цюпка О.В., оскаржив в апеляційному порядку. Посилаючись на неповне з`ясування місцевим судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, позивач просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В доводах апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не врахував обставин того, що збільшення відповідачами площі квартир відбулось за рахунок прилеглої до їх квартир земельної ділянки, в результаті чого будинок під літ. «Д-ІІ» змінив свої геометричні розміри. Крім того, позивач зауважив, що рішення виконавчого комітету Сумської міської ради від 03 серпня 2004 року за № 529 не може слугувати дозволом для здійснення реконструкції квартир шляхом здійснення добудов та прибудов до них на прилеглій до них земельній ділянці, оскільки вказаним рішенням було надано дозвіл лише на капітальний ремонт покрівлі з влаштуванням шатрового даху та розміщенням 3-х двохкімнатних квартир. До того ж, земельна ділянка для здійснення вказаного будівництва відповідачам не відводилась. Також позивачами були висловлені заперечення проти визнання за відповідачами права власності на самочинно збудований ними об`єкт нерухомості. В апеляційній скарзі також йдеться про те, що пред`явленим позовом не порушується право власності ПАТ АБ «Укргазбанк» на квартири № 13, 15, АДРЕСА_16 , оскільки, на думку позивача, та частина, що збудована відповідачами самочинно не перейшла у власність банку.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ АБ «Укргазбанк» просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а законне і обґрунтоване рішення суду без змін. При цьому, третя особа вважає, що висновок експерта, яким позивачі обґрунтовували позовні вимоги є необґрунтованим, оскільки містить суперечності і неточності. Крім того, при проведенні дослідження експерт використав нормативні акти, яких не існувало на момент закінчення будівництва (реконструкції) зазначених квартир, отже, вони не могли на той час (січень 2011 року) регулювати будівельну діяльність. Також, на думку банку, позивачами не надано доказів щодо факту відхилення відповідачів від вимог затвердженої проектної документації. Як зауважив ПАТ АБ «Укргазбанк», він правомірно набув право власності на спірні квартири, тому у випадку задоволення позовних вимог буде порушено його право власності на вказані квартири. Крім того, третя особа наголосила на тому, що відповідачі під час розгляду даної справи в суді першої інстанції заявили про сплив строку позовної давності для звернення позивачів до суду з даним позовом.

Від інших учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивачів - адвоката Цюпки О.В. та представника ПАТ АБ «Укргазбанк» Михна А.О., перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що позивач ОСОБА_1 є власником квартир № 1 та АДРЕСА_17 Суми відповідно до договорів купівлі-продажу від 13 жовтня 2008 року (том 1, а.с. 11, 12).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_18 на підставі договору купівлі-продажу від 01 березня 2012 року (том 1, а.с. 13-14).

Відповідно до договору дарування квартири від 05 березня 2010 року позивач ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_19 (том 1, а.с. 15).

За інформацією відділу містобудування та архітектури Сумської обласної державної адміністрації від 06 травня 2011 року за № 234/01-12 стосовно статусу об`єкта архітектури по АДРЕСА_20 . Суми вказана будівля визнана пам`яткою архітектури місцевого значення «Житловий будинок» (кін. ХІХ ст.) з наданням охоронного номеру 18-См згідно з рішенням Сумського облвиконкому від 18 вересня 1985 року за № 276. Використання вказаної пам`ятки або її частин має відповідати вимогам Закону України «Про охорону культурної спадщини». Відповідно до ст. 23 цього Закону власники (користувачі) будівлі або її частини повинні укласти охоронний договір з територіальним органом охорони культурної спадщини. Нагляд за дотриманням пам`яткоохоронного законодавства при користуванні вказаною пам`яткою здійснюють управління культури і туризму облдержадміністрації, відділ містобудування та архітектури облдержадміністрації та відділ архітектури та містобудування Сумської міської ради відповідно до повноважень (том 1, а.с.16).

Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради «Про надання дозволу на будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об`єктів» від 03 серпня 2004 року за № 529 дозволено будівництво, реконструкцію та капітальний ремонт об`єктів будівництва згідно з додатком (том 1, а.с. 19).

До списку об`єктів, на які було видано дозволи щодо їх будівництва, реконструкції та капітального ремонту належали, зокрема, квартири № 13, № 14 , АДРЕСА_22 (том 1, а.с. 20).

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 квітня 2020 року за № 207682604 власником квартири АДРЕСА_23 загальною площею 75,99 кв.м, житловою площею 74,4 кв.м є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» на підставі свідоцтва, виданого 28 грудня 2015 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2160 (том 1, а.с. 126, 127). Попереднім власником вказаної квартири значиться ОСОБА_5 .

Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 квітня 2020 року за № 207683014 власником квартири АДРЕСА_22 загальною площею 68,6 кв.м, житловою площею 56,5 кв.м є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» на підставі свідоцтва, виданого 28 грудня 2015 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 2162 (том 1, а.с. 128, 129). Попереднім власником вказаної квартири значиться ОСОБА_4 .

З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28 квітня 2020 року за № 207683208 встановлено, що власником квартири АДРЕСА_16 загальною площею 76,27 кв.м, житловою площею 60,7 кв.м є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк» на підставі свідоцтва, виданого 28 січня 2016 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Канівець Л.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 84 (том 1, а.с. 124, 125). Попереднім власником вказаної квартири значиться ОСОБА_6 .

Як вбачається з повідомлення Прокуратури Сумської області від 21 грудня 2009 року за № 653-09, за наслідками проведеної перевірки законності будівництва за адресою: АДРЕСА_7 встановлено, що в ході проведення реконструкції вказаного будинку без дозволу на виконання будівельних робіт (що є порушенням ст. 29 Закону України «Про планування та забудову територій») замовник-забудовник ОСОБА_7 в порушення ст. 125 Земельного кодексу самовільно зайняв земельну ділянку для розміщення добудови до житлового будинку за зазначеною адресою. Крім того, проведено перевірку додержання вимог містобудівного законодавства за вищеназваною адресою в діяльності ОСОБА_6 та встановлено, що згідно з актом державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкту від 24 квітня 2006 року ОСОБА_6 , як замовником, реконструйовано житловий будинок загальною площею 1587,7 кв.м. В той же час, право власності на цей об`єкт в КП «СМБТІ» зареєстровано не було. Інспектором інспекції ДАБК у Сумській області встановлено, що площа житлового будинку самовільно збільшена забудовником з 1587,7 кв.м. до 2001,4 кв.м. Дозвільних документів щодо проведених будівельних робіт у 2007-2009 роках замовник для перевірки не надав. Згідно з інформацією Держземінспекції у Сумській області ОСОБА_6 самовільно зайняла під час проведення реконструкції будинку АДРЕСА_20 Суми земельну ділянку площею 130,6 кв.м (том 1, а.с. 26).

За інформацією управління Держкомзему у місті Суми Головного управління Держкомзему у Сумській області від 12 травня 2011 року за № Ко-109/01-43 технічна документація із землеустрою щодо надання земельної ділянки у дворі будинку АДРЕСА_20 Суми в управлінні Держкомзему у місті Суми не зареєстрована (том. 1, а.с. 27).

12 липня 2011 року Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області було зареєстровано декларації про готовність об`єкта до експлуатації за № СМ 6 на об`єкт: «Реконструкція житлової квартири АДРЕСА_16 , замовник ОСОБА_4 (том 1, а.с. 80-82), за № СМ НОМЕР_1 на об`єкт: «Реконструкція житлової квартири АДРЕСА_23 , замовник ОСОБА_5 (том 1, а.с. 83-85), за № СМ НОМЕР_2 на об`єкт: «Реконструкція житлової квартири АДРЕСА_22 » замовник ОСОБА_4 (том 1, а.с. 86-88).

За повідомленням Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області від 29 грудня 2011 року за № 7/18-1364 за фактом перевірки встановлено, що ОСОБА_4 отримав декларації Інспекції про готовність об`єкта до експлуатації на квартиру № 15 (СМ 5 від 12 липня 2011 року) та квартиру № 16 ( СМ 6 від 12 липня 2011 року). ОСОБА_6 порушила ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності», а саме: самочинно без проектної документації та декларації збудувала прибудови до житлового будинку, у зв`язку з чим складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт від 21 грудня 2011 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності з вимогою надати проектну документацію та документи, які надають право на виконання будівельних робіт від 21 грудня 2011 року; протокол про адміністративне правопорушення за ст. 96 ч. 3 КУпАП від 22 грудня 2011 року; постанову про накладення штрафу за правопорушення у сфері містобудівної діяльності від 22 грудня 2011 року. ОСОБА_7 порушив ст. 34 Закону України «Про регулювання містобудівне діяльності», а саме: самочинно без проектної документації збудував прибудову до житлового будинку, у зв`язку з чим складено акт перевірки дотримання вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, державних будівельних норм, стандартів і правил під час виконання підготовчих і будівельних робіт від 27 грудня 2011 року; припис про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, з вимогою, надати проектну документацію або паспорт будівництва на забудову затвердженою у встановленому законом порядку від 27 грудня 2011 року (том 1, а.с. 28).

Згідно з висновком експертного будівельно-технічного дослідження від 31 липня 2018 року за № 1028 новозбудовані (реконструйовані) будівлі, що збудовані на місці та/або в результаті реконструкції будівель, що позначені на плані від 07 вересня 2010 року земельної ділянки по АДРЕСА_7 під літ. «В-ІІ», «В-І», «Г-І», «Е», «Д-2», «З» не відповідають вимогам будівельних, санітарних та протипожежних норм, які наведені в п. 3.13, 3.14, 3.11, 8.56 ДБН 360-92** «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень». В разі відсутності інженерних вишукувань та інструментального обстеження об`єктів, розроблення і затвердження проектної документації на реконструкцію квартир №29 , №30 у будинку літ. «Б-II» та погодження історико-архітектурного обґрунтування з Центральним органом охорони культурної спадщини порушуються вимога, викладені в п, 4.1 ДБН А.2.2-3-2012 (том 1, а.с. 31-38, 39-41).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позивачами не доведено обставин, на які вони посилаються як на підставу для задоволення позову. Також суд вказав, що задоволення позовних вимог може призвести до порушення права третьої особи як власника зазначених приміщень, клопотання про залучення якого в якості співвідповідача позивачами за наслідками роз`яснення судом такого права не заявлялось. Відмовивши у задоволенні позовної вимоги про знесення самочинного будівництва, суд першої інстанції відмовив також у задоволенні позовної вимоги про скасування записів про державну реєстрацію прав власності на спірні квартири, вказавши, що вказана вимога є похідною.

Колегія суддів погоджується з правильністю таких висновків суду першої інстанції, оскільки вони є законними і обґрунтованими.

Відповідно до частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, наданій йому для використання як єдиного цілого, - за умови, що ці зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог і правил експлуатації будинку (частина друга статті 383 ЦК України в редакції, чинній на момент здійснення реконструкції).

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (частина перша статті 4 ЦПК України).

За правилами частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний документ, який дає право виконувати будівельні роботи; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

За змістом частин четвертої та сьомої статті 376 ЦК України залежно від ознак самочинного будівництва особи, зазначені у цих пунктах, можуть вимагати від особи, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво: знесення самочинно збудованого об`єкта або проведення перебудови власними силами або за її рахунок; приведення земельної ділянки в попередній стан або відшкодування витрат.

З урахуванням змісту зазначеної норми у поєднанні з положеннями статей 16, 386, 391 ЦК України позивачами за такими вимогами можуть бути відповідний орган державної влади або орган місцевого самоврядування та інші особи, право власності яких порушено самочинним будівництвом.

Отже, за змістом статті 376 ЦК України вимоги про знесення самочинного будівництва інші особи можуть заявляти за умови доведеності факту порушення прав цих осіб самочинною забудовою.

Зазначена правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19 листопада 2014 року у справі № 6-180цс14.

Таким чином, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод і інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. А відтак суд повинен установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цієї особи; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Саме таких висновків щодо застосування відповідних норм права дійшов Верховний Суд у постанові від 08 квітня 2020 року у справі № 463/4811/16-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватись судом при виборі і застосування норми права до спірних правовідносин.

Звертаючись до суду з цим позовом, позивачі указували на те, що відповідачі здійснили реконструкцію квартир із збільшенням їх площі, захопивши частину подвір`я та з влаштуванням додаткових приміщень на горищі будинку, які знаходяться над їх квартирами, що порушує права позивачів, як власників квартир.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).

Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням наведених норм права та встановлених обставин справи колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що позивачами не доведено належними і допустимими доказами факту порушення їх прав, як власників квартир, з боку відповідачів, оскільки саме по собі посилання на порушення права не може свідчити про його порушення.

Зокрема, у відповідях, наданих Прокуратурою Сумської області, Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Сумській області за зверненнями позивачів не міститься жодної інформації про факти порушення саме з боку відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вимог будівельних норм і правил під час реконструкції спірних квартир у житловому будинку АДРЕСА_7 (том 1, а.с. 26, 28).

Що стосується посилання позивачів на висновок експертного будівельно-технічного дослідження від 31 липня 2018 року за № 1028 як на підставу для задоволення позовних вимог, то колегія суддів звертає увагу на те, що вказане дослідження стосувалось питань щодо дотримання новозбудованих (реконструйованих) будівель, що збудовані на місці та/або в результаті реконструкції будівель, що позначені на плані земельної ділянки по АДРЕСА_7 під літ. «В-ІІ», «В-І», «Г-І», «Е», «Д-2», «З», а також реконструйованих квартир № 29 та № 30 у будівлі під літ. «Б-2» вимогам державних будівельних, санітарних та пожежних норм по відношенню до житлових будинків під літ. «А-2», тобто, не стосувалось питань дослідження дотримання будівельних норм і правил при реконструкції квартир № 13 , № 15 , № 16 , які на момент їх реконструкції належали відповідачам.

У зв`язку із зазначеним, не заслуговують на увагу колегії суддів доводи апеляційної скарги про не дослідження судом першої інстанції обставин порушення відповідачами вимог державних будівельних норм і правил при проведенні реконструкції спірних квартир № 13 , № 15 , АДРЕСА_16 , оскільки позивачами не надано суду належних і допустимих доказів щодо порушення їх прав, як власників квартир у житловому будинку за цією ж адресою, спірними реконструйованими квартирами.

Крім того, колегія суддів зауважує, що станом на момент подачі позову до суду першої інстанції власниками вказаних квартир № 13 , № 15 , АДРЕСА_16 Суми були не відповідачі ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк», клопотання про залучення якого до участі у справі в якості співвідповідача позивачі після роз`яснення судом першої інстанції такого права не заявили. У зв`язку із зазначеним, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що пред`явлений позов може призвести до порушення права третьої особи, оскільки вказаний банк, як власник спірних квартир № 13 , № 15 , АДРЕСА_16 Суми має безпосереднє відношення до пред`явленого позову. Отже, позов пред`явлено до неналежних відповідачів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що банк не набув права власності на реконструйовані відповідачами квартири є безпідставними і не заслуговують на увагу колегії суддів, оскільки спростовуються належними і допустимими доказами, зокрема, інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна.

Доводи апеляційної скарги про те, що позивачі заперечують проти визнання за відповідачами права власності на збудований ними самочинно об`єкт нерухомості також не заслуговують на увагу колегії суддів, ураховуючи той факт, що станом на момент пред`явлення позову та під час розгляду даної справи в суді першої інстанції, а також станом на момент апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції власником квартир № 13 , № 15 , АДРЕСА_16 Суми є Публічне акціонерне товариство Акціонерний банк «Укргазбанк».

Враховуючи те, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог щодо усунення перешкод у здійсненні права власності та права користування нерухомим майном шляхом знесення самочинного будівництва, тому відсутні підстави для скасування записів про державну реєстрацію прав, як похідної вимоги.

За таких обставин, коли суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення - без змін.

Оскільки апеляційну скаргу залишено без задоволення, тому відсутні підстави для відшкодування позивачу судових витрат, понесених ним за подачу апеляційної скарги.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Цюпки Олександра Віталійовича залишити без задоволення, а рішення Зарічного районного суду міста Суми від 28 січня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили із дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Повне судове рішення складене 04 травня 2020 року.

Головуючий І.В.Орлов

Судді: Т.А.Левченко

О.І.Собина