ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

27 квітня 2020 року суддя Фастівського міськрайонного суду Київської області Осаулова Н.А., перевіривши матеріали позовної заяви Товариства з обмеженої відповідальність «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2020 року через підсистему «Електронний суд» позивач ТОВ «Веллфін» звернувся до Фастівського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до відповідача ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд перевіряє чи подана вона з додержанням норм чинного законодавства, а саме статей 175-177 ЦПК України.

Відповідно п. 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві зазначаються відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Проте, на підтвердження своїх позовних вимог, позивач не зазначає та не надає суду жодного доказу, який би свідчив про неможливість вирішення вказаного спору в іншому порядку, а ніж в судовому.

Окрім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач взагалі обізнана про наявну в неї заборгованість за кредитним договором.

Так, в позовній заяві позивач зазначає, що докази оплати судового збору буде направлено до суду пізніше.

Між тим, ч. 4 ст. 177 ЦПК України чітко встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 з наступними змінами і доповненнями.

Відповідно до частини 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою або фізичною особою підприємцем судовий збір складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно Закону України «Про державний бюджет» станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн. 00 коп..

Так, у відповідності до перерахунку до розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою або фізичною особою підприємцем складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 2102 грн. 00 коп. та не більше 735700,00 грн..

Таким чином, позивачу необхідно сплатити судовий збір за заявлену вимогу майнового характеру в розмірі та в порядку визначеному Законом, про що надати суду відповідні докази.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач посилається на те, що 27.03.2017 року між позивачем ТОВ «Веллфін» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено Договір позики № 162145 в електронній формі, за умовами якого позивач на картковий рахунок відповідача перерахував суму позики в розмірі 1500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності, а відповідач в свою чергу зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування позикою.

Позивач зазначив, що позика була надана відповідачу до 21.04.2017 року, проте відповідач належним чином не виконала взяті на себе зобов`язання, чим порушує існуючі умови договором та станом на 21.04.2020 року має заборгованість на загальну суму 62376,00 грн..

Так, як на підтвердження своїх позовних вимог, стороною позивача надано Довідку щодо заборгованості за Договором № 162145 від 27.03.2017 року, згідно якої заборгованість відповідача за основною сумою позики складає 1500,00 грн.; заборгованість за відсотками згідно договору 30865,50 та заборгованість за простроченими відсотками згідно договору 30010,50 грн..

Між тим, стороною позивача не надано суду детального розрахунку заборгованості відповідача перед позивачем, з якого можливо детально встановити та відслідкувати нарахування заборгованостей передбачених договором.

Таким чином, позивачу необхідно надати суду детальний розрахунок заборгованості за Договором позики № 162145 від 27.03.2017 року.

Разом з тим, у відповідності до вимог ч.ч. 2, 4 та 5 ст. 95 ЦПК України, докази вважаються поданими належним чином, якщо вони подані в оригіналі або в копії, засвідченої в порядку, встановленому чинним законодавством, із зазначенням особи, у якої наявний оригінал відповідного документу. При цьому учасник справи може своїм підписом засвідчити копію письмового доказу лише у разі, якщо його оригінал знаходиться у такого учасника справи.

Проте, до позовної заяви додані копії письмових доказів, не засвідчені жодним способом, та без вказівки на особу, в якої наявні оригінали цих документів.

Враховуючи вищенаведене, вказані обставини позбавляють можливості відкрити провадження у справі.

Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 185 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 175-177, 185 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженої відповідальність «Веллфін» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків терміном 5 (п`ять) днів з дня отримання останнім копії ухвали.

Строк встановлений судом відповідно до Прикінцевих положень ЦПК України продовжується на час дії карантину.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення недоліків у встановлені строки, заява буде вважатися неподаною і повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Осаулова Н.А.