СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
пр. № 2/759/1991/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року м. Київ

Святошинського районного суду м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів дарування недійсними,

ВСТАНОВИВ:

у провадженні Святошинського районного суду м. Києва знаходиться вищевказана цивільна справа.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.11.2019 відкрито підгтовче провадження по справі (а.с. 48).

27.01.2020 підготовче провадження у справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів дарування недійсними закрито.

06.04.2020 відповідач звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів шляхом витребування від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарини Геннадіївни засвідчену нею (службова адреса: АДРЕСА_1 (т. 044- НОМЕР_1 ) копію реєстру для реєстрації нотаріальних дій, де міститься запис про отримання 06.06.2019 ОСОБА_2 нотаріально посвідченої копії договору дарування нерухомого майна від 06.06.2019, укладеного між ОСОБА_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований у реєстрі за №2465; копію реєстру для реєстрації нотаріальних дій, де міститься запис про отримання 06.06.2019 ОСОБА_2 нотаріально посвідченої копії договору дарування нерухомого майна від 06.06.2019 укладеного між ОСОБА_2 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 та ОСОБА_1 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований в реєстрі за № 2468, а також просив викликати повісткою про виклик для допиту у судовому засіданні як свідків: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шевченко Дарину Геннадіївну, службова адреса: АДРЕСА_3 (тел. НОМЕР_4 ) та адвоката Муху Олександра Олександровича, службова адреса: 03067, м. Київ, вул. Гарматна, буд. 33, оф. 76 (тел. НОМЕР_5 ), крім цього подав заяву про поновлення строків для подання заяви про забезпечення доказів, оскільки в ухвалі суду про відкритя провадження у справі нічого не зазначено, що відповідача повідомляють про підготовче засідання, а є тільки дані про дату і час його проведення.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлялися належним чином причини неявки не повідомили.

Суд, дослідивши заяву та додані до заяви документи, приходить до наступного висновку.

Забезпечення доказів це оперативне закріплення у встановленому цивільним процесуальним законом порядку відомостей про факти, яке вчиняється суддею з метою використання їх як докази при розгляді та вирішенні цивільних справ у суці. Забезпечення доказів у жодному випадку не можна ототожнювати із їх дослідженням або оцінкою. Єдина мета забезпечення доказів - це їх фіксація для забезпечення можливості їх дослідження та оцінки при подальшому розгляді справи.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (ч. 1 ст. 81 ЦПК України)

За змістом положень частини другої та четвертої статті 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим кодексом.

Під процесуальним строком розуміють строк, в межах якого вчиняються певні процесуальні дії.

Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення, що передбачено ст. 127 ЦПК України.

Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), щодо якої пропущено строк. Пропуск строку, встановленого законом або судом учаснику справи для подання доказів, інших матеріалів чи вчинення певних дій, не звільняє такого учасника від обов`язку вчинити відповідну процесуальну дію. Про поновлення або продовження процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Із практики Європейського Суду з прав людини випливає, що судовий розгляд визнається справедливим за умови забезпечення рівного процесуального становища сторін, що беруть участь у спорі. Вимагається, щоб кожній із сторін була надана розумна можливість представляти свою справу у такий спосіб, що не ставить її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом.

Поновлення строку на оскарження рішення суду без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Виходячи з принципу змагальності в цивільному процесі, прав та обов`язків сторін у справі, визначених Цивільним процесуальним кодексом України, суд виключно з ініціативи та в межах доводів сторін може поновити строк звернення до суду за обґрунтованим їх зверненням.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Норми цивільного процесуального законодавства не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі підстави визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

З`ясовуючи питання дотримання відповідачем строків для подання до суду доказів у справі, суд враховує, що ухвала про відкриття провадження у справі постановлена судом 27.11.2019, будучи обізнаним про розгляду цивільної справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення та супровідного листа (а.с. 49, 51) з яких вбачається, що відповідачеві надсилалися ухвала про відкрииття провадження від 27.11.2019 копія позовної заяви з додаткми на 41 арк., однак відповідач не скористався правом долучити письмові докази, або подати заяву про витребування доказів у строки передбачені ст. 178 ЦПК України в той же час клопотання про поновлення строків для забезпечення на стадії розгляду справи по суті носить формальний характер та не підтверджено належними доказами, що мали підтвердити неможливість їх витребування відподачем по справі, враховуючи докази, які просить витребувати відповідач, а також вчасно подати відповідну заяву до суду.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для залишення без розгляду заяви про забезпечення доказів у цивільній справі, у зв`язку з пропуском процесуального строку та відсутності підстав для задоволення заяви про поновлення пропущеного строку.

Враховуючи викладене, керуючись статями 76, 81, 83, 126, 127, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строків про забезпечення доказів по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів дарування недійсними.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів по цивільній справі за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання договорів дарування недійсними залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.В. Ул`яновська