У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя в складі головуючого судді Воробйова А.В., за участю секретаря судового засідання Барсукової В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою представника ОСОБА_1 (боржника) адвоката Працевитого Г.О. на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Букацелі Світлани Ігорівни, заінтересована особа (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України», -

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 адвокат Працевитий Г.О. звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС міста Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Букацелі С. І., заінтересована особа: ТОВ «ОТП Факторинг України», у які просить:

1. Визнати незаконними дії державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Букацелі С.І. при примусовому виконанні виконавчого листа №335/14395/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» в частині передання на реалізацію нерухомого майна, а саме: житлового будинку, за адресом АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , права користування на який мають діти: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , без попереднього отримання дозволу органу опіки та піклування;

2. Зобов`язати державного виконавця Вознесенівського ВДВС м. запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області Букацелі С.І. винести постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №335/14395/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» в порядку п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги адвокат вказує наступне.

На виконання Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області перебуває виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №335/14395/14-ц про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України».

У власності боржника ОСОБА_1 знаходиться житловий будинок за адресом АДРЕСА_1 , в якому він, та члени його сім`ї, в тому числі й неповнолітні діти.

04.10.2019 року боржником ОСОБА_1 була подана заява до Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області про недопущення порушення прав неповнолітніх, які зареєстровані в вищезазначеному будинку, а саме щодо не передання будинку до примусової реалізації без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

30.10.2019 року боржником ОСОБА_1 було виявлено, що державним виконавцем в порушення вимог законодавства щодо захисту прав дітей, було передано на примусову реалізацію житловий будинок, права проживання в якому мають неповнолітні діти.

Заявник вважає, що дії державного виконавця є незаконними і суперечать вимогам п.28 розділу VІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, п.3 розділу ІІ, п.8 розділу V Порядку реалізації арештованого майна.

Державним виконавцем подано відзив на скаргу, представником ТОВ «ОТП Факторинг України» подано пояснення на скаргу, з яких вбачається, що останні не погоджується з доводами скарги, в зв`язку з її необґрунтованістю та недоведеністю.

В судовому засідання особи, які беруть участь у розгляд скарги не з`явилися, про час та місце розгляду скарги повідомлялись у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності заявника, державного виконавця та стягувача.

Судом розглядом встановлено наступне.

На виконанні Вознесенівського ВДВС м. Запоріжжя перебуває зведене виконавче провадження №53926976, у тому числі з примусового виконання виконавчого листа №335/14395/14-ц від 01.02.2018 року, виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ОТП Факторинг України» заборгованість за кредитним договором у розмірі 2785646,02 грн..

Відповідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, за боржником зареєстровано на праві власності нерухоме майно, зокрема будинок АДРЕСА_1 .

30.07.2018 року державним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна, у тому числі вищезазначеного будинку.

Згідно відповіді від 20.08.2018 року вх. №15677/2 Департаменту реєстраційний послуг Запорізької міської ради про реєстрацію місця проживання осіб, за адресом АДРЕСА_1 , неповнолітніх дітей не зареєстровано.

24.06.2019 року, відповідно до ст.20 Закону України «Про виконавче провадження державним виконавцем призначено суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадження та 02.09.2019 року отримано висновок про вартість арештованого майна.

01.10.2019 року державним виконавцем направлено до ДП «СЕТАМ» заявку на реалізацію арештованого майна, у тому числі будинку АДРЕСА_2 .

10.10.2019 року до ВДВС від Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради надійшла відповідь на запит про реєстрацію місця проживання осіб, за адресом АДРЕСА_1 , де зазначено, що з 19.09.2019 року зареєстровані неповнолітні діти, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2019 року зупинено стягнення на підставі виконавчого листа №335/14395/14-ц до розгляду даної скарги, в зв`язку з чим, постановою державного виконавця від 05.12.2019 року зупинено вчинення виконавчих дій.

Відповідно до ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Суд приходить до висновку про відмову в задоволенні скарги з наступних підстав.

Оскаржуючи дії державного виконавця, адвокат зазначає, що в будинку, на який звертається стягнення, зареєстровані права проживання неповнолітній дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, відповідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження батьками є: дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 батько: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ; мати: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

В такому випадку згода органу опіки та піклування на продаж житла, у якому зареєстрована дитина, але яке не належить її батькам, не потрібна. Така правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 20.03.2019 року у справі №1612/2343/12.

Статтею 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян та безпритульних дітей» передбачено, що держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону.

За змістом цієї норми закону, а також статей 17, 18 Закону України «Про охорону дитинства», статті 177 СК України дбати про збереження та використання майна дитини в її інтересах - обов`язок батьків. З метою гарантування декларованого державою пріоритету інтересів дитини закон передбачає додаткові засоби контролю з боку держави за належним виконанням батьками своїх обов`язків, установлюючи заборону для батьків малолітньої дитини вчиняти певні правочини щодо її майнових прав без попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником квартири (будинку), ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Як зазначалося вище, ОСОБА_1 не є батько неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а отже їх права не порушені.

Крім того, відповідно до п. h ч.5.2 Договору іпотеки PCNL-201/046/2005 від 03.11.2005 року, укладений з ОСОБА_1 , протягом всього терміну дії договору іпотеки Іпотекодавець зобов`язаний не прописувати (не реєструвати) права проживання будь-яких третіх осіб на території (площі) предмета Іпотеки, без попередньо отриманої на те письмової згоди Іпотекодержателя.

Всупереч умовам договору іпотеки, боржник прописав сторонніх осіб у предметі іпотеки.

Крім того, боржником були прописані неповнолітні діти ІНФОРМАЦІЯ_5 , при цьому, постанова про опис та арешт майна боржника була складена державним виконавцем 30.07.2018 року.

Крім того, відсутні законні підстава для закриття виконавчого провадження на підставі п. 9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні скарги необхідно відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 447 451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні скарги представника ОСОБА_1 (боржника) адвоката Працевитого Г.О. на дії державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області Букацелі Світлани Ігорівни, заінтересована особа (стягувач): Товариство з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг України» - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом 15 днів з дня проголошення.

Суддя: А.В. Воробйов