Справа № 489/382/20
Номер провадження 2/489/1317/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Смєрдової К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 (далі - відповідач) про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом

встановив

В січні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що після смерті матері відкрилася спадщина на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (далі - квартира). Відсутність правовстановлюючих документів на спірну квартиру призвела до відмови у вчиненні нотаріальних дій. Позивач просив визнати за ним право власності на квартиру.

Позивач в судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує, проти заочного розгляду не заперечує.

Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 22.07.1993 квартира належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи, ОСОБА_3 21.05.1996 склала заповіт, яким заповідала квартиру та все належне їй майно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в рівних частинах.

Згідно зі свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , 24 червня 2008 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (актовий запис за № 133), в результаті чого відповідач змінила прізвище " ОСОБА_2 " на " ОСОБА_2 ".

Позивач ОСОБА_1 зверталася до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дії через відсутність правовстановлюючого документу на квартиру.

Відповідач звернулася до приватного нотаріуса з заявою про відмову від прийняття спадщини за заповітом на користь позивача.

Таким чином, позивач є спадкоємцем за заповітом, який прийняв спадщину.

Згідно з відповіддю управління комунального майна Миколаївської міської ради на запит приватного нотаріуса від 14.11.2019 вих. № 327/02-14, видати дублікат свідоцтва про право власності на квартиру не можливо у зв`язку зі смертю власника квартири.

Позивач надав суду копію відповіді з якої вбачається, що йому відмовлено в отриманні дублікату правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За змістом положень ст. 392 ЦК України право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Тобто, визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку та в інший спосіб такі перешкоди не можуть бути усунуті.

Відсутність у позивача правовстановлюючого документу на квартиру перешкоджає йому в реалізації спадкових прав, зокрема оформленню спадщини нотаріусом. Відтак, враховуючи наявність заповіту, відсутність відомостей про спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадковому майні, вимога про визнання за позивачем права власності на квартиру в порядку спадкування за заповітом підлягає задоволенню.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, що за позивачем необхідно визнати право власності на квартиру в порядку спадкування.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 89, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_2 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач: ОСОБА_1 , діє без ідентифікаційного номера, ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , адреса для листування: АДРЕСА_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.04.2020.

Суддя В. В. Кокорєв