Справа № 627/211/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого - Вовк Л.В.

з участю секретаря - Полешко О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Краснокутськ Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

у с т а н о в и в :

В березні 2020 р. ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визначення додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Свій позов обгрунтувала тим , що 02.04.2012 року ОСОБА_2 склала заповіт , яким житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 ,на випадок смерті , заповідала позивачу. В 2012 році ОСОБА_2 вибула до Росії на постійне місце проживання та ІНФОРМАЦІЯ_2 померла. Позивач дізналася про смерть ОСОБА_2 в лютому 2020 року , отримавши свідоцтво про смерть останньої . В березні 2020 року вона звернулася до державної нотаріальної контори з заявою про прийнятття спадшини , але постановою нотаріуса від 06.03.2020 року, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої , оскільки вона пропустила строк звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини . На думку позивача строк пропущений з поважних прочини , оскільки позивач не знала своєчасно про смерть ОСОБА_2 , а дізналася з листа 24.02.2020 року , тому вчасно подати заяву про прийняття спадщини не могла .Прохали відновити їй строк для прийняття спадщини та визначити строк на прийняття спадщини тривалістю в два місяці.

У судове засідання позивач не з`явилася , подала заяву про розгляд справи у її відсутність , позов підтримала , просить задовольнити.

Представник відповідача до суду не з`явився , подав заяву про розгляд справи у його відсутність , проти позову не заперечував , просив ухвалити рішення на розсуд суду.

Суд, дослідивши докази по справі , дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Златоуст Челябінської області Росія померла ОСОБА_2 , яка на день своєї смерті проживала в Росії , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом ЗАГСу Адміністрації Златоустівського міського округу від 20.11.2017 року.

Як свідчить довідка Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області від 02.03.2020 року, ОСОБА_2 була зареєстрована по АДРЕСА_1 та вибула у 2012 році на постійне місце проживання до Росії без зняття з реєстрації.

Відповідно до витягу про державну реєстрацію прав РКП « Краснокутське БТІ» від 30.03.2012 року , ОСОБА_2 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності від 30.03.2012 року та свідоцтва про право на спадщину за законом від 30.03.2012 року.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належне померлій майно, яке складається з житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Відповідно до заповіту , посвідченого секретарем Пархомівської сільської ради 02.04.2012 року , ОСОБА_2 на випадок смерті заповідала ОСОБА_1 вище вказаний житловий будинок .

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Краснокутської державної нотаріальної контори з приводу оформлення спадкових прав, але постановою нотаріуса від 06.03.2020 р., у видачі свідоцтва про право на спадщину їй відмовлено , так як вона пропустила строк для прийняття спадщини після померлої . Крім того, як вбачається з вказаної постанови нотаріуса , після смерті ОСОБА_2 спадкова справа заведена за № 43/2020 на підставі заяви ОСОБА_1 від 06.03.2020 року про видачу свідоцтва про право на спадщину.

Правом на звернення до суду за захистом наділена особа лише в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (ст. 15 ЦК України). Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Статтею 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлено строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

За приписами статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву по прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

При розгляді цих справ судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. За наявності у спадковій справі заяви спадкоємця про відмову від права на спадщину його вимоги про визначення додаткового строку для прийняття спадщини задоволенню не підлягають.

Визначаючи спадкоємцеві додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини, суд не повинен вирішувати питання про визнання за ним права на спадщину. Спадкоємець після визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини має право прийняти спадщину в порядку, установленому статтею 1269 ЦК України, звернувшись в нотаріальну контору, після чого вважається таким, що прийняв спадщину.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» встановлено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд повинен дослідити поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на чинення цих дій.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 17.10. 2018 року у справі № 681/203/17-ц.

Відповідно до статті 81 ЦПК кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Звертаючись до суду з позовом, позивач не надала належних та допустимих доказів того, що з 20.11.2017 р. по березень 2020 р. їй не було відомо про смерть ОСОБА_2 , а також доказів того, що існували причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємців на вчинення цих дій у встановлений законом строк, у зв`язку із чим позивач не виконала свій процесуальний обов`язок із доведення тих обставин, на які посилалася як на підставу своїх вимог .

Пропуск спадкоємцем строку для прийняття спадщини без поважних причин, при відсутності будь-яких перешкод і труднощів для подання заяви , не свідчить про наявність у такого спадкоємця порушеного, невизнаного або оспорюваного права, яке підлягає захисту в судовому порядку.

Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України у справі 6-1215цс16 від 14.09.2016 року, якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, зокрема, через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Доводи позивача , що вона дізналася про смерть ОСОБА_2 , отримавши в лютому 2020 року лист з Росії та свідоцтво про смерть спадкодавця, не є підставою для задоволення позову , оскільки доказів поважності пропуску позивачем строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , матеріали справи не містять. Доказів відсутності у ОСОБА_1 об`єктивної можливості звернутися до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини у шести місячний строк з дня її відкриття, тобто з 20.11.2017 р. по 20.05.2018 року або доказів звернення до нотаріальної контори у зазначений строк, за результатами якого, їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, суду не надано.
За таких підстав, правові підстави для надання ОСОБА_1 додаткового строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відсутні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що пред`явлені позивачем вимоги про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини задоволенню не підлягають, в зв`язку з недоведеністю ОСОБА_1 своїх позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1268-1270, 1272 ЦК України, ст.ст. 7, 10, 76, 81, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

У позові ОСОБА_1 до Пархомівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його оголошення та в порядку ст. 354 ЦПК України.

Повний текст рішення виготовлений 28.04.2020 року.

Найменування сторін:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованої АДРЕСА_2 , РНОКПП : НОМЕР_2 .

Відповідач Пархомівська сільська рада ради Краснокутського району Харківської області , юридична адреса :вул.Євгена Лисенка, 1 с.Пархомівка Краснокутського району Харківської області , 62014.

Суддя Вовк Л. В.