УХВАЛА

28 квітня 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/2669/19

провадження № 22-ц/4809/849/20

Кропивницький апеляційний суд у складі головуючого судді Дьомич Л.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції у розмірі 135438,86 грн. відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскаржив його у апеляційному порядку.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано заяву від 03 квітня 2020 року про поновлення процесуальних строків на апеляційне оскарження рішення суду.

Відповідно до заяви від 03 квітня 2020 року скаржник просить суд на підставі ст. 354 ЦПК України поновити строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2019 року, посилаючись на те, що повний текст оскаржуваного судового рішення ним не отримувався, а з його змістом він ознайомився у Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 01 квітня 2020 року.

Вирішуючи питання поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення першої інстанції, апеляційний суд враховує наступне.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13), вказавши, зокрема, що хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata (принцип правової визначеності).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Згідно з ч.1 ст.127 Цивільного процесуального кодексу України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.

Апеляційним судом встановлено, що скаржник не був присутній під час оголошення вступної та резолютивної частин оскаржуваного рішення у судовому засіданні 19 грудня 2019 року. Датою складення повного судового рішення у справі судом першої інстанції вказано 28 грудня 2019 року.

Однак, як вбачається з інформації в Єдиному державному реєстрі судових рішень, роздруківку з якого скаржником надано до апеляційного суду, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2019 року у справі №405/2669/19 надіслано до реєстру 24 березня 2020 року, зареєстровано 25 березня 2020 року та оприлюднено 26 березня 2020 року.

З`ясовано, що копії оскаржуваного судового рішення судом першої інстанції направлено сторонам 26 березня 2020 року (а.с. 90-91), докази отриманняОСОБА_1 копії повного тексту рішення у матеріалах справи відсутні.

Апеляційним судом враховано, що право на ефективний судовий захист передбачає, що сторони цивільного судочинства повинні мати змогу реалізувати право подати апеляцію з того моменту, коли вони фактично поінформовані про самі судові рішення, що можуть порушувати їх законні права чи інтереси (рішення у справі «Рязанцев проти Росії», заява № 21774/06, від 10 березня 2011 року).

Без своєчасного отримання тексту оскаржуваного судового рішення особа, яка подала апеляційну скаргу, позбавлена можливості як визначення необхідності подання такої скарги, так і її мотивування.

Таким чином, за відсутності в матеріалах справи доказів отримання скаржником копії повного тексту оскаржуваного судового рішення, враховуючи, що повне рішення суду першої інстанції було оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень лише 26 березня 2020 року, а апеляційна скарга подана скаржником 03 квітня 2020 року (а.с. 101), зазначене, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 354 ЦПК України, є підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження.

Аналогічну правову позицію висловлено Верховним Судом у постанові від 18 березня 2020 року у справі № 760/11052/17.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху за наступного.

Як визначено у п. 2 ч. 4 ст. 356 ЦПК України, до апеляційної скарги додаються копії скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Зазначеної вимоги процесуального закону скаржником в повній мірі не дотримано, оскільки до апеляційної скарги додано лише примірник апеляційної скарги для відповідача без додатків, а саме: копій заяви про поновлення процесуальних строків (п. 1 додатку до апеляційної скарги), роздруківки з ЄДРСР повного тексту рішення (п. 2 додатку до апеляційної скарги), довідки МСЕК (п. 3 додатку до апеляційної скарги).

Статтею 361 ЦПК України унормовано, що разом з ухвалою про відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції надсилає копії апеляційної скарги та доданих до неї матеріалів учасникам справи.

Отже, процесуальний обов`язок виготовити та надати разом з апеляційною скаргою необхідну кількість копій скарги з додатками законом покладено на особу, яка таку апеляційну скаргу подає. При цьому, процесуальним законом не ставиться в залежність необхідність виконання скаржником такого обов`язку від наявності чи відсутності документів, копії яких додано до скарги, у інших учасників процесу.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 357 ЦПК України, до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

На підставі викладеного та з метою дотримання принципу рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху.

Керуючись ст.ст. 127, 185, 260, 261, 354, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2019 року у даній справі.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 19 грудня 2019 року, - залишити без руху.

Запропонувати ОСОБА_1 у термін, який не перевищує десять днів з дня отримання копії ухвали, надати до Кропивницького апеляційного суду:

- копії доданих до апеляційної скарги письмових матеріалів для направлення відповідачу.

Роз`яснити скаржнику, що встановлений апеляційним судом строк для усунення недоліків апеляційної скарги продовжується на строк дії карантину, який встановлюється Кабінетом Міністрів України, в силу вимог Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України з доповненнями, внесеними Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

У разі невиконання вимог у цей строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.М. Дьомич