Справа № 503/359/20
Провадження № 2-о/503/15/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Кодимський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Сердюк Б.С.,

при секретарі Клемпуш Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кодима цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кодимський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті особи,

ВСТАНОВИВ:

До Кодимського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про встановлення факту смерті особи.

В обґрунтування заявлених вимог заявник посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . Про факт смерті ОСОБА_2 свідчить свідоцтво про смерть, повторно видане 24.07.2019 року Муніципальним закладом «Рибницький відділ РАГС». Оскільки державні органи на території України не визнають документів, виданих Придністровською Молдавською Республікою, заявник позбавлена можливості зареєструвати факт смерті ОСОБА_2 на території України та отримати свідоцтво про смерть встановленого державного зразка.

У зв`язку з цим, заявник просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рибниця Республіка Молдова.

В судове засідання заявник не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій вона просить розглянути справу без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, надавши до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти заявлених вимог не заперечує.

Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд приходить до переконання, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Факт смерті ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , повторно виданим 24.07.2019 року Муніципальним закладом «Рибницький відділ РАГС».

Відповідно до ст.49 Цивільного кодексу України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені та смерть.

Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, укладення та розірвання шлюбу, зміна імені та смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом міністрів України. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону.

Згідно з п.6 зазначеного Порядку, внесення до Реєстру відомостей про народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу, зміну імені, смерть здійснюється реєстратором одночасно із складенням відповідного актового запису цивільного стану.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про реєстрацію актів цивільного стану», підставою для проведення державної реєстрації смерті є документ встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до п.5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5, підставами для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть) , фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть ; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Для розгляду справи про встановлення факту смерті у суді відділ державної реєстрації актів цивільного стану на прохання заявника складає письмову відмову у проведенні державної реєстрації смерті, у якій викладає причини неможливості проведення такої реєстрації (п.5 Розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/5).

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті №364/70-112 від 21.11.2019 року, наданої Кодимським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, Україна не визнає правосуб`єктності самопроголошеної Придністровської Молдавської Республіки та органів влади регіону, отже, документи, видані на її території не можуть бути підставою для здійснення державної реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану України.

Поряд з цим, Міжнародний суд Організації Об`єднаних Націй в консультативному висновку "Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії" від 21 червня 1971 року, зазначив, що у питаннях визнання документів, які підтверджують факти народження, смерті, реєстрації шлюбу, чи його розірвання тощо, необхідно займати гнучку позицію, яка відповідала б інтересам забезпечення прав громадян ("намібійське виключення").

Враховуючи, що встановлення даного факту заявнику необхідне для державної реєстрації смерті ОСОБА_2 на території України та не порушує прав та інтересів третіх осіб та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право, суд приходить до висновку що заявлені вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не заміняє собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 258, 259, 264, 265, 315, 317 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Кодимський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), про встановлення факту смерті особи - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Рибниця Республіки Молдова.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Кодимський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня з дня складення тексту рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину.

Суддя Б.С. Сердюк