Справа № 308/3305/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді - Іванов А.П.,

при секретарі судового засідання - Бота О.І.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав, -

В СТ А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав.

Позовні вимоги позивачка ОСОБА_1 мотивує тим, що з перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , який згідно рішення Ужгородського міськрайонного суду розірвано. У шлюбі у них з відповідачем народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Фактично з 2007 року ОСОБА_2 коштів на утримання доньки не надає, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не займається та не допомагає їй у вихованні дитини. Не цікавиться навчанням, здоров`ям та духовним розвитком дитини, не надає матеріальної допомоги на її утримання. Після неодноразових її звернень до відповідача про участь у вихованні дитини ОСОБА_2 написав нотаріально - посвідчену заяву про відмову від малолітньої доньки ОСОБА_3 .

Зазначає, що на даний час проживає в зареєстрованому шлюбі з іншим чоловіком, який забезпечує її та доньку ОСОБА_3 матеріально, піклується про фізичний та духовний розвиток дитини та в подальшому має намір її удочерити.

Посилаючись на вказане, позивачка просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому Шатров В.В. в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно і належним чином, однак в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у його відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак подав до суду письмову заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає в повному обсязі, не заперечує проти позбавлення його батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи вищенаведене, суд у відповідності до ст. ст.211,223 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у суду матеріалів. Крім того судом у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності, допустимості, достовірності та достатності, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено , що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

Шлюб між ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис № 95 від 2008 року листопада місяця 04 числа, що стверджується Свідоцтвом про розірвання шлюбу виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області від 01 вересня 2009 року Серії НОМЕР_1 . /а.с.9/.

Від шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується Свідоцтвом про народження, виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Свалявського районного управління юстиції Закарпатської області від 28 жовтня 2010 року Серії НОМЕР_2 . /а.с.8/.

Позивачка ОСОБА_1 стверджує, що ОСОБА_2 тривалий час ухиляється від виконанням своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не займається її вихованням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не надає матеріальної допомоги на її утримання..

З заяви, посвідченої 16.03.2020 року приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу, зареєстрованої в реєстрі за № 511 стверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батько малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовився від батьківських прав на неї. /а.с.10/.

На підставі викладеного, орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно статтей 9,18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Суд вважає доведеним, що відповідач протягом тривалого часу ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків відносно своєї малолітньої дитини, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не займається її вихованням, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, написав нотаріально посвідчену заяву про відмову від батьківських прав на неї.

Згідно вимог ст.19 Сімейного Кодексу України при розгляді судом спорів щодо позбавлення батьківських прав обов`язковою є участь органу опіки та піклування, які подають суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших документів та обставин, які стосуються справи.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовні вимоги слід задоволити та позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, на виконання вимог ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 10, 76-83, 142, 247, 258, 259, 264,265,268,273,354 ЦПК України, ст.ст 164,165 СК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи - орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому про позбавлення батьківських прав - задоволити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав щодо його малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Відповідно до п.п.15.5 п.15 розділу13Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються до або через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: А.П.Іванов