Провадження №2/751/39/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Овсієнко Ю. К.

за участю секретаря Ващиліна Т.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представників відповідача Шмай А.В., Іванова В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» про визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії, -

встановив:

20.11.2019 року адвокат Костюк О.П. звернувся до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до АТ «Облтеплокомуненерго», в якому просить:

- визнати неправомірними дії AT «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування ОСОБА_2 оплати на опалення місць загального користування, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення, донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії по квартирі АДРЕСА_1 (абонентський рахунок № НОМЕР_1 ) за опалювальні періоди з грудня 2017 року по квітень 2018 року та з жовтня 2018 року по січень 2019 року включно за визначеним AT «Облтеплокомуненерго» алгоритмом в сумі 9054,14 грн. (Дев`ять тисяч п`ятдесят чотири грн. 14 коп.).

- зобов`язати AT «Облтеплокомуненерго» скасувати незаконно нараховану ОСОБА_2 заборгованість по оплаті витрат на оплату за опалення місць загального користування теплової енергії по квартирі АДРЕСА_1 (абонентський № НОМЕР_1 ) в сумі 9054,14 грн. (Дев`ять тисяч п`ятдесят чотири грн. 14 кой.) станом на 01.02.2019 року шляхом проведення відповідного коригування по абонентському рахунку № НОМЕР_1 в сторону зменшення заборгованості на 9054,14 грн. (Дев`ять тисяч п`ятдесят чотири грн. 14 коп.).

Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до договору купівлі-продажу від 11.05.2010 року ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Згідно договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 29.06.2010 року (надалі - Договір, абонентський № НОМЕР_1 ) Позивач є споживачем послуг, які надає AT «Облтеплокомуненерго», а саме послуги з централізованого опалення та водонагрівання (п.1 Договору).

Об`єктом надання послуг є вищевказана квартира опалювальною площею 54, 10 кв.м. (п.2 Договору).

Вказаний будинок обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, а вказана квартира обладнана окремими засобами обліку теплової енергії - тепло обчислювач Sparky 773, зав. № 39025353 термоперетворювач РТ-500 №052022, що відповідно до акту від 15.02.2011 року були Виконавцем прийняті в експлуатацію, а 04 жовтня 2018 року на вказані засоби видане свідоцтво про їх повірку - чинне до 04.10.2022 року.

Вказує, що зі змісту квитанцій за надані послуги за період з грудня 2017 року по квітень 2019 року включно та відповідей №805 від 17.07.2019 року (лист№805), №279-Т від 19.02.2019 р. (лист №279-Т) вбачається, що відповідач крім показників квартирного лічильника додатково нараховує оплату: за опалення місць загального користування (МЗК); на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення; на донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії для вищевказаної квартири по загальнобудинковому лічильнику. Згідно відомостей наведених в квитанції за лютий 2019 року заборгованість за опалення позивача перед відповідачем станом на 01.02.2019 року з урахуванням сплачених у січні 654,44 грн. становить: 9054,14 грн. = 9708,58грн. - 654,44грн.

Вважає, що дії відповідача щодо нарахування та донарахування позивачеві витрат на оплату теплової енергії на опалення місць загального користування, в тому числі і на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії за опалювальні в періоди з грудня 2017 року по квітень 2018 року та з жовтня 2018 року по січень 2019 року включно за визначеним відповідачем алгоритмом в сумі 9054,14 грн. є незаконними, такими, що порушують права позивача як споживача і є підставою для визнання дій відповідача неправомірними та скасування незаконно нарахованої заборгованості по опаленню за вказаний період.

Представник позивача у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві.

Представники відповідача у судовому засіданні позов не визнали і в його задоволенні просили відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 8-9), та споживачем послуг з централізованого опалення та водонагрівання (а.с. 10-11).

Вказана квартира обладнана окремим засобом обліку теплової енергії, а саме тепло обчислювач Sparky 773, зав. № 39025353, термоперетворювач РТ-500 № 052022, що вбачаться з Акту прийняття в експлуатацію (а.с. 12). Свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки від 04.10.2018 підтверджується придатність до застосування тепло лічильника, яке чинне до 04.10.2022 (а.с. 13).

Вбачається, що будинок за адресою АДРЕСА_2 обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії.

Відповідно до змісту з п.п.1, 19, 22 Договору про надання послуг з централізованого опалення та водонагрівання від 29 червня 2010 року (а.с. 10-11) виконавець зобов`язаний забезпечувати вчасне, відповідної якості надання послуг згідно із законодавством та умовами договору; поводити перерахунок розміру плати за послуги в разі їх не надання або надання не в повному обсязі; звільняти від плати за послуги у разі їх не надання.

Плата за надані послуги за наявності засобів обліку води і теплової енергії справляється за їх показаннями згідно з п. 10-13 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (п.8 Договору).

Пунктом 23 Договору визначено, що точками розподілу в яких здійснюється передача передбачених цим договором послуг від виконавця споживачеві у багатоквартирному будинку є:

- централізованого опалення - стояки в межах квартири;

- водонагрівання - перша запірна арматура на воді в квартиру.

Зі змісту квитанцій за надані послуги за період з грудня 2017 року по квітень 2019 року включно та відповідей №805 від 17.07.2019 року, №279-Т від 19.02.2019 р. (а.с. 16-17, 18-19, 21-25) вбачається, що відповідач крім показників квартирного лічильника додатково нараховує оплату:

- за опалення місць загального користування (МЗК),

- на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення

- на донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії для вищевказаної квартири по загальнобудинковому лічильнику.

Згідно відомостей наведених в квитанціях за січень-лютий 2019 року заборгованість за опалення позивача перед відповідачем станом на 01.02.2019 року з урахуванням сплачених у січні 654,44 грн. становить: 9054,14 грн. = 9708,58грн. - 654,44грн. (а.с. 25).

Відповідно до змісту листів №805, №279-Т на адресу позивача відповідач з посиланнями на положення ст. 11 ЦК України, ст. 1, 10 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» зазначає, що при проведенні нарахування за опалення МЗК з жовтня 2017 року по жовтень 2018 року керувався положеннями:

- закону України «Про житлово-комунальні послуги», що діяв до травня 2019 року.

- закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

- Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21.07.2005 р. №630.

- Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків, та визначення плати за їх опалення, затвердженої наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 31 жовтня 2006 року № 359.

- Рекомендаціями щодо застосування Методики, затвердженими наказом міністерства ЖКГ України від 22.08.2008р. №47.

Зі змісту вищевказаних листів вбачається, що при нарахуванні оплати за опалення по вищевказані квартирі до жовтня 2018 року включно відповідач здійснює з урахуванням положень п. 12 Правил та п.п. 1.4, 2.2.1 Методики.

Спочатку відповідачем математичним шляхом визначається кількість теплової енергії витраченої на опалення одного метра квадратного опалювальної площі квартир будинку, що не обладнанні засобами обліку.

Для цього, показання будинкового лічильника, що включає в себе складову частину економії теплової енергії на опалення квартир обладнаних засобами обліку отриману власниками таких квартир ділили на опалювальну площу всіх квартир будинку.

Отримане значення множили на площу квартир без лічильників і в такий спосіб визначалася кількість теплової енергії витраченої на опалення квартир без лічильників без окремого визначення витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку.

При цьому відповідач виходив зі значень загальної опалювальної площі квартир/приміщень будинку, а не загальної опалювальної площі будинку, що включає в себе площі МЗК.

В подальшому кількість теплової енергії витраченої на опалення МЗК (Qмзк) квартир обладнаних засобами обліку теплової енергії відповідачем розраховується як різниця між показниками загальної кількості теплової енергії витраченої на опалення всього будинку, суми показників лічильників квартир обладнаних засобами обліку, та розрахункових значень кількості теплової енергії на опалення квартир не обладнаних засобами обліку теплової енергії з розрахунку за 1 м.кв. опалювальної площі.

Визначаючи кількість теплової енергії витраченої на опалення МЗК квартири позивача відповідач отримане значення розподіляє між споживачами квартир з лічильниками пропорційно їх площі - в даному випадку для квартири АДРЕСА_3 .

При цьому, сам розрахунок у листах відповідачем не наведений.

Відтак, фактично при здійсненні нарахувань за опалення МЗК позивачеві відповідачем застосовано аналогію закону в частині використання положень п. 12 Правил при визначенні кількості теплоти витраченої на опалення одного кв.м. опалювальної площі квартир будинку, що не обладнані засобами обліку.

При цьому кількість теплової енергії витраченої на опалення МЗК для кожної з квартир будинку у відповідності до положень п. 2.1.4. Методики відповідачем не розраховувалось.

Зі змісту листів відповідача та квитанцій за жовтень 2018 року - січень 2019 року вбачається, що відповідачем в односторонньому порядку змінено алгоритм нарахування за опалення в тому числі за МЗК по вищевказаній квартирі.

Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води, водовідведення, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 з наступними змінами та доповненнями не регламентують порядок розрахунку оплати за опалення місць загального користування у багатоквартирних житлових будинках, обладнаних загальнобудинковими приладами обліку теплової енергії, певна кількість споживачів в яких обладнало квартири приладами обліку витрат теплової енергії на опалення.

Згідно пункту 1.4. Методики у разі часткового оснащення приміщень споживачів приладами обліку теплової енергії та відсутності приладів обліку теплової енергії на МЗК витрати теплової енергії на опалення МЗК визначається розрахунком за формулами, наведеними в пункті 2.1.

В той же час п. 2.1.4. Методики наводить формулу, за якою визначається загальна кількість теплової енергії на опалення МЗК.

Пункти 2.2.1., 2.2.2., 2.2.3. Методики визначають формули розподілу визначених величин теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, між окремими помешканнями будинку та приміщеннями з окремим входом.

З огляду на зміст листів №805, №279-Т відповідача, зазначені пункти Методики (2.1. і 2.1.4.) при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку АДРЕСА_2 відповідачем застосовано не було, а отже подальше застосування ним п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних - витрати теплової енергії, спожитої на опалення МЗК, розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою, а інша Q втр. - відповідачем взагалі не розраховувалась, в тому числі і з огляду на втрату чинності СНиП 2.04.05- 1 «Отопление, вентиляция и кондиционирование», СНиП 2.01.01-82 «Строительная климатология и геофизика» у зв`язку з прийняттям ДБН В 2.5-67:2013 «ОПАЛЕННЯ, ВЕНТИЛЯЦІЯ ТА КОНДИЦІОНУВАННЯ», затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та ЖКГ України від 25.01.2013 року №24 та від 28.08.2013 року №410 (набрання чинності від 01.01.2014 року).

Відповідно до положень преамбули ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» цей Закон визначає засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг.

Статтею 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено порядок розподілу обсягів комунальних послуг між споживачами де згідно частини першої вказаної статті встановлено, що у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

Зі змісту пунктів 1-8 ч.2 ст.10 даного Закону вбачається, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами проводиться з урахуванням методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, що в тому числі визначає порядок розрахунку:

- питомого споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення).

- обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання.

З огляду на те, що Методикою яка діяла до 25 січня 2019 року не визначено алгоритму розрахунку кількості теплової енергії на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії у будинку нарахування за опалення за вищевказаним алгоритмом в тому числі і з урахуванням застосування коефіцієнту нормативної витрати на опалення МЗК в багатоквартирних будинках м. Чернігова затвердженого рішенням виконавчого комітету Чернігівської міської ради від 02.03.2018 року є також незаконним.

Визначений відповідачем алгоритм розрахунку кількості теплової енергії на опалення МЗК, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та донарахування до мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії з урахуванням положень вищенаведених пунктів Методики, при проведені розрахунків не може бути застосований, а його застосування є не законним, оскільки він суперечить положенням ч. 1, 7 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», відповідно до змісту яких плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відтак, при розрахунку витрат теплової енергії на опалення МЗК будинку відповідачем не було застосовано пункти 2.1. і 2.1.4. Методики розрахунку кількості теплоти, спожитої на опалення місць загального користування багатоквартирних будинків та визначення плати за їх опалення, затвердженою наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 31.10.2006 № 359, а отже подальше застосування відповідачем п.2.2.1. і 2.2.2. Методики при розподілу визначених величин теплової енергії між окремими помешканнями будинку (без дотримання п.2.1. і 2.1.4 Методики) не є правомірним, оскільки одна із вихідних даних розрахована не у відповідності із зазначеною у Методиці формулою, на підставі чого дії відповідача щодо нарахування позивачу витрат та оплати теплової енергії на опалення місць загального користування за спірні періоди є неправомірними, а порушене право позивача підлягає захисту.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрати, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Із матеріалів справи вбачається, що між позивачем ОСОБА_2 та адвокатом Костюком О.А. був укладений договір про надання правової допомоги від 25.10.2019 року (а.с.27-28).

Згідно квитанції № 0.0..1 від 28.10.2019 року адвокату Костюку О.П. позивачем проведено оплату на підставі договору про надання правової допомоги від 25.10.2019 року у сумі 4000 грн. (а.с. 26).

Враховуючи те, що між позивачем та адвокатом укладено договір про надання правничої допомоги, надано квитанцію про проведення оплати згідно договору, враховуючи складність справи, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт, та обсяг наданих послуг, ціну позову та значення справи, суд дійшов висновку про задоволення вимог позивач про відшкодування витрат на правничу допомогу частково у сумі 2000 гривень.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 768,40 гривень на рахунок спеціального фонду Державного бюджету України.

Керуючись статтями 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_2 задовольнити.

Визнати неправомірними дії Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» щодо нарахування ОСОБА_2 витрат на оплату теплової енергії за опалення місць загального користування по квартирі АДРЕСА_1 (абонентський рахунок № НОМЕР_1 ) за опалювальні періоди з грудня 2017 року по квітень 2018 року, та з жовтня 2018 року по січень 2019 року включно в сумі 9054 грн. 14 коп.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Облтеплокомуненерго» скасувати безпідставно нараховану ОСОБА_2 заборгованість по оплаті теплової енергії за опалення місць загального користування по квартирі АДРЕСА_1 за опалювальні періоди з грудня 2017 року по квітень 2018 року, та з жовтня 2018 року по січень 2019 року включно в сумі 9054 грн. 14 коп. шляхом проведення відповідного коригування по особовому рахунку № НОМЕР_1 .

Стягнути із Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу, надані адвокатом Костюк Олегом Петровичем на підставі договору про надання правової допомоги від 25.10.2019 року, у розмірі 2000 гривень.

Стягнути із Акціонерного товариства «Облтеплокомуненерго» на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Новозаводський районний суд міста Чернігова шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. К. Овсієнко