печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 рокуПечерський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Соколова О.М.

при секретарі судових засідань - Проскурні А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за поданням приватного виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Кузь О.Р. про примусове проникнення до житла боржника,-

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Кузь О.Р. звернувся до суду з поданням, в якому просить постановити ухвалу про надання дозволу приватному виконавцю на примусове проникнення до житла боржника, а саме: до квартири за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення перевірки майнового стану боржника та виявлення майна, на яке можливо звернути стягнення у виконавчому провадженні №60230934.

В судове засідання приватний виконавець не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, проте подав заяву про розгляд справи.

Оскільки, неявка державного виконавця не перешкоджає вирішенню питання про примусове проникнення до житла боржника, суд вважає за можливе розглянути подання за відсутності приватного виконавця.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали подання, суд встановив такі обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що на виконанні в приватного виконавця Кузь О.Р. перебувають матеріали виконавчого провадження АСВП № 60230934 з примусового виконання виконавчого листа Печерського районного суду м. Києва №757/19635/15-ц від 13.02.2017 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу у розмірі 383 700, 00 грн. та 3 654,00 грн.

04.10.2019 приватним виконавцем відкрито виконавче провадження № 60230934 та направлено сторонам до відома. Також у виконавчому провадженні приватним виконавцем винесено постанову про арешт майна та коштів боржника. Однак, вказані документи боржнику не було вручено та повернуто Укрпоштою, 08.11.2019 за закінчення встановленого строку зберігання.

На запит приватного виконавця від 04.10.2019 року отримано відповідь ПФУ № від 07.10.2019 про те, що боржник працює в Національному науковому центрі «Інститут аграрної економіки». У зв`язку із встановленням місця роботи боржника 11.10.2019 виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату боржника, яку направлено до Національного наукового центру «Інститут аграрної економіки».

На запит приватного виконавця отримано відповідь Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській обл. від 10.10.2019 року № 11740, згідно якої боржник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

З копій матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 19.12.2019 року за вих. 1494 направлено вимогу боржнику про надання доступу до приміщення - за адресою АДРЕСА_1 .

21.11.2019 року здійснено вихід за участю приватного виконавця, представника стягувача та понятих, за місцем проживання боржника, проте у встановлений час у вказаному місці боржник був відсутній,та державному виконавцю за вказаною адресою доступу до квартири не було надано, про що складено акт від 21.11.2019 року.

27.11.2019 приватним виконавцем здійснено повторний вихід за місцем проживання боржника для проведення виконавчих дій, проте у встановлений час у вказаному місці боржник був відсутній,та доступу до квартири не було надано, про що також складено акт від 27.11.2019 року.

Відповідно до пункту 8 даної Інструкції, акт - документ, що підтверджує певні встановлені факти або події. Текст акта складається з реквізитів виконавчого документа із зазначенням суті проведених дій; за зведеним виконавчим провадженням - повного найменування (прізвища, імені та по батькові) боржника та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене, а також вступної і констатуючої частин. У вступній частині зазначаються назва акта, дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по батькові виконавця, підстава для складання акта, особи, які були присутні під час його складання, із зазначенням їхнього статусу у виконавчому провадженні, місця проживання (місцезнаходження), посад, інших наявних даних, зазначається кількість аркушів, на яких складено акт. У констатуючій частині викладаються мета і завдання складання акта, суть і характер проведених виконавчих дій, встановлені факти, події, а також у разі потреби висновки і пропозиції. У кінці акта (перед підписами) зазначаються відомості про кількість примірників акта та кому вони надаються (надсилаються). Акт підписується всіма особами, які брали участь у його складанні. У разі відмови від підписання осіб, що були присутні при складанні акта, про це робиться відмітка в акті. Відмітка "від підпису відмовився" проставляється напроти прізвища особи, яка відмовилася від підпису, та засвідчується підписами інших осіб, які були присутніми під час складання акта. До акта можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Судом встановлено, що вказані акти приватного виконавця складені з порушенням «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 №512/5, не містить відомостей про кількість примірників акта та кому вони надсилаються, не зазначено належних паспортних даних понятих.

Разом з тим, вказані акти складені з порушенням «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 №512/5, оскільки у вказаних актах немає відомостей про понятих та

Відповідно до відповідей з банківських установ, ОСОБА_1 , не має відкритих рахунків, у АТ «ПУМБ», АТ «ОТП БАНК», АТ «УКРГАЗБАНК», АТ «КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК», АТ «УНІВЕРСАЛБАНК», AT «Альфа-Банк», АТ «УКРСИББАНК», крім того у банківській установі АТ «ОЩАДБАНК» на рахунки боржника накладено арешт ОСОБА_1 .

Згідно відповідей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру права власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта - за боржником нерухомого майна не зареєстровано.

Також, вказує, що на теперішній час з боржника стягнуто та перераховано на користь стягувачу кошти на загальну суму 3989,78 грн., залишок заборгованості складає 383 364,22 грн.

Положеннями ст. 30 Конституції України передбачено, що не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду.

Відповідно до статті 12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла. При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року).

Відповідно до статті 439 ЦПК України, питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця. Суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Згідно зі ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Разом з тим, суд звертає увагу на те, що відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», на яку в поданні посилається приватний виконавець, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктом 6 частини третьої вказаної статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку. Відповідно до пункту 13 частини шостої тієї ж статті виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Виходячи вищенаведеного щодо виконавчого провадження, суд звертає увагу на те, що право приватного виконавця на звернення до суду з поданням про примусове проникнення у тому разі, якщо необхідно проникнути до житла чи іншого володіння, яке безпосередньо належить фізичній особі-боржнику, для вчинення відповідних виконавчих дій, а також до володіння іншої особи, в тому числі й юридичної, в якому знаходиться майно фізичної особи-боржника.

Разом з тим, приватним виконавцем не надано доказів права власності боржника квартири, за якою просить здійснити примусовий вхід за адресою АДРЕСА_1 .

Доводи приватного виконавця про те, що боржник ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , не свідчить про його право володіння вказаним об`єктом нерухомості.

Виходячи з вищевикладеного, вбачається, що приватним виконавцем не надано належних доказів, які підтверджували б обставини, викладені у поданні. Акти державного виконавця за 19.11.2019 року та 21.11.2019 року при виході приватного виконавця до будинку за адресою АДРЕСА_1 ., складено з порушеннями «Інструкції з організації примусового виконання рішень», затвердженої Наказом Міністерства Юстиції України від 02.04.2012 №512/5, а тому є неприйнятними доказами.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні подання приватного виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Кузь О.Р. про примусове проникнення до житла боржника.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до вимог ст.ст. 3, 8, 9, 21, 30, 129, 129-1 Конституції України, ст.ст. 1-23, 439 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавчого округу м. Києва Міністерства юстиції України Кузь О.Р. про примусове проникнення до житла боржника - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М.Соколов