Справа № 456/4255/19
Провадження № 2/456/390/2020
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

28 квітня 2020 року місто Стрий

Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Саса С. С. ,

при секретарі Карпин О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Стрий справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом та просить визнати відповідача такою, що втратила право на користування жилим приміщенням в житловому будинку АДРЕСА_1 . В обгрунтування позовних вимог позивач покликається на те, що позивачу на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі договору дарування, посвідченого секретарем виконкому Дулібської сільської ради 23.11.1977 за реєстровим №102. Право власності зареєстровано Стрийським МБТІ за позивачем 29.01.1988 за реєстрованим № 147. Відповідно до довідки № 572, виданої 22.08.2019 виконкомом Дулібської сільської ради Стрийського району Львівської області, в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстровано четверо осіб, а саме: позивач - ОСОБА_1 , 1958 р.н., син позивача - ОСОБА_3 , 1983 р.н., онук позивача - ОСОБА_4 , 1997 р.н. та відповідач - ОСОБА_2 , 1978 р.н. - дочка позивача. Відповідач з власної волі залишила житловий будинок та не проживає в ньому з осені 2016 року та її особисті речі в будинку не зберігаються. У листопаді 2018 року відповідач придбала квартиру за адресою: АДРЕСА_2 та на даний час проживає в зазначеній квартирі. Відповідач не проживає у спірному житловому будинку понад три роки. Реєстрація відповідача у даному будинку перешкоджає позивачу вільно володіти, користуватись та розпоряджатись власним майном, а також позивач несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, а тому позивач звернулася з даним позовом до суду.

Позивач в судовому засіданні підтримала позовні вимоги повністю.

Представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, покликаючись на викладені в позовній заяві обставини та просить позов задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату та час слухання справи, про причини неявки суд не повідомила.

Враховуючи відсутність відзиву на позовну заяву, а також те, що позивач не заперечує проти проведення заочного розгляду справи, на підставі ст. 280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов слід задоволити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що згідно договору дарування, посвідченого секретарем виконкому Дулібської сільської ради 23.11.1977, ОСОБА_1 є власником домоволодінням, що знаходиться в с. Дуліби, Стрийського району, Львівської області.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 24.09.1977 Дулібською сільською радою Стрийського району Львівської області, 24.09.1977 ОСОБА_7 уклав шлюб із ОСОБА_1 та після укладення шлюбу прізвище дружини змінено з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Відповідно до довідки про склад сім`ї, виданої виконкомом Дулібської сільської ради від 22.08.2019 № 572, вбачається, що позивач ОСОБА_1 , жителька АДРЕСА_1 , склад сім`ї: син - ОСОБА_3 , 1983 р.н., дочка - ОСОБА_2 , 1978 р.н., онук - ОСОБА_4 , 1997 р.н.

Із інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 30.10.2019 вбачається, що 14.11.2018 відповідач ОСОБА_2 зареєструвала на праві приватної власності квартиру по АДРЕСА_2 .

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 не проживає у житлі позивача більше року, не сплачує комунальні послуги, а тому позивач не може через неї оформити субсидію. Особистих речей чи майна відвідача в житлі немає.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що відповідач ОСОБА_2 купила більше двох років назад квартиру по АДРЕСА_2 , де і проживає. Відповідач постійно їздить на заробітки в Чехію , а зараз вона у Польщі. У будинку позивача відповідач не проживає більше двох років, комунальні послуги не платить, ремонту не проводить, не бере участі в утриманні будинку.

Суд надає віри показанням допитаних свідків, оскільки такі є логічними, достовірними та чітко підтверджують обставини, викладені заявником у поданій заяві про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом.

Будь - яких доказів на спростування доводів позивача щодо визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житлом, суду не надано та в судовому засіданні судом не здобуто.

Відповідно до ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Таким чином, дослідженими у судовому засіданні обставинами справи встановлено, що відповідач ОСОБА_2 більше одного року не проживає в житловому будинку АДРЕСА_1 без поважних причин, жодної участі по утриманні будинку та оплаті комунальних послуг не приймає, у зв`язку з чим втратила право на користування житловим приміщенням у вищевказаному житлі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача слід задоволити та визнати відповідача такою, що втратила право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 259, 263, 265, 268, 280 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право на користування житлом в будинку АДРЕСА_1 .

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Стрийського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 29.04.2020 року.

Головуючий суддя С. С. Сас