Ухвала

04 травня 2020 року

м. Київ

справа № 344/1770/14-ц

провадження № 61-46734св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

розглянув заяву судді-доповідача Луспеника Дмитра Дмитровичапро самовідвід у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжяза касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 13 вересня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2014 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Рішенням Івано-Франківського міського суду івано-Франківської області від 29 липня 2016 року у складі судді Матківського Р. Й. позов задоволено частково.

Виділено у власність ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0663 га по АДРЕСА_1 , земельну ділянку кадастровий номер 121910030, автомобіль «CHEVROLET Lacetti», автомобіль «SKODA Superb Classic 1,9 TDi», виділено у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 , земельну ділянку кадастровий номер НОМЕР_1 , автомобіль «HYUNDAI VERACRUZ», автомобіль «RENAULT Kangoo» .

В іншій частині позову відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, скасовано рішення суду першої інстанції.

Визнано за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної сумісної власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , земельну ділянку площею 0,0663 га по АДРЕСА_1 квартиру АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 , дві земельні ділянки площею 0,12 га, які розташовані в масиві «Боднарчик», с. Угринів Тисменицького району та чотири автомобілі: «CHEVROLET Lacetti», «SKODA Superb Classic 1,9 TDi», «HYUNDAI VERACRUZ», «RENAULT Kangoo».

Присуджено у власність ОСОБА_1 домоволодіння АДРЕСА_1 та земельну ділянку площею 0,0663 га за цією ж адресою; частину нежитлового приміщення у будинку по АДРЕСА_3 загальною площею 273 кв. м; автомобіль «CHEVROLET Lacetti»; автомобіль «SKODA Superb Classic 1,9 TDi».

Всього присуджено ОСОБА_1 рухоме та нерухоме майно вартістю 5 520 475 грн.

Присуджено у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_2 ; дві земельні ділянки площею по 0,1200 га, які розташовані в масиві « Боднарчик », с. Угринів Тисменицького району ; частину нежитлового будинку по АДРЕСА_3 , загальною площею 236,6 кв. м; автомобіль «HYUNDAI VERACRUZ»; автомобіль «RENAULT Kangoo».

Всього присуджено ОСОБА_2 рухоме та нерухоме майно вартістю 5 434 140 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 86 335 грн як різницю у вартості присудженого рухомого та нерухомого майна.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 7 673 грн сплаченого судового збору та 3 900 грн вартості проведеної будівельно-технічної експертизи.

Постановою Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (головуючий), Білоконь О. В. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Хопти С. Ф., Черняк Ю. В., касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року в частині поділу нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 86 335 грн різниці у вартості присудженого майна скасовано.

Справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В решті рішення Апеляційного суду Івано-Франківської області від 10 жовтня 2016 року залишено без змін.

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати оскаржуване судове рішення в частині поділу спільного сумісного майна подружжя шляхом виділення у власність ОСОБА_2 нежитлового приміщення по АДРЕСА_3 загальною площею 509,6 кв. м, вартістю 7 916 816,00 грн, стягнення з ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 4 115 041,50 грн та ухвалити нове рішення, яким визнати за кожним із подружжя ідеальні частки на нежитлове приміщення по АДРЕСА_3 загальною площею 509,6 кв. м, без його реального поділу, залишивши майно у спільній частковій власності ОСОБА_1 і ОСОБА_2 .

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А., для розгляду справи

№ 344/1770/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя.

Перед початком розгляду справи по суті суддя Луспеник Д. Д. заявив про самовідвід з тих підстав, щоб усунути обставини, які б давали щонайменший сумнів в об`єктивності та неупередженості суду, тому що він брав участь у вирішенні цієї справи як головуючий у суді касаційної інстанції.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Крім того, пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші, ніж перелічені у пунктах 1-4 частини першої статті 36 ЦПК України, обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Ураховуючи те, що участь судді Луспеника Д. Д. у розгляді справи

№ 344/1770/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя може викликати сумнів сторін у справі в об?єктивності та неупередженості судді та суду в розгляді справи, відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України заява про самовідвід судді Луспеника Д. Д. підлягає задоволенню, аби усунути обставини, які б давали сумнів в об`єктивності та неупередженості судді та суду.

З огляду на викладене, заяву про самовідвід судді Луспеника Д. Д. необхідно задовольнити, а справу передати для повторного автоматизованого перерозподілу.

Керуючись статтями 33, 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді-доповідача Луспеника Дмитра Дмитровича про самовідвід у справі № 344/1770/14-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжязадовольнити.

Передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець