ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 127/24698/17

провадження № 61-45963 св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вінницький підшипник»,

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши в попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вінницький підшипник» на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2018 року в складі судді Ан О. В. та на постанову Апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року в складі колегії суддів Зайцева А. Ю., Панасюка О. С., Шемети Т. М.,

ВСТАНОВИВ :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ТОВ «ТД «Вінницький підшипник» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і з урахуванням заяви про зміну підстав позову просило суд:

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 22 липня 2017 року, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , відповідно до якого останній придбав земельну ділянку площею 0,3 га, кадастровий номер :066:0047, що розташована за адресою АДРЕСА_1

- визнати недійсним державний акт серії ВН без номера, відповідно до якого ОСОБА_1 виданий дублікат державного акта на право власності на вказану земельну ділянку серії ЯЗ № 453635 від 18 квітня 2003 року;

- визнати недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки від 29 грудня 2017 року, укладений між ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , відповідно до якого ОСОБА_2 продав земельну ділянку площею 0,3 га, кадастровий номер :066:0047, що розташована за адресою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову ТОВ «ТД «Вінницький підшипник» зазначало, що на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2008 року, укладеного між ним і ВАТ «Вінницький підшипниковий завод», товариство є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , зокрема розчино-бетонного вузла РБЦ площею 201,5 м2.

Позивач указує, що відповідно до статті 377 ЦК України при набутті права власності на будівлі й споруди до нього перейшло право користування земельною ділянкою, наданою Вісімнадцятому державному підшипниковому заводу на підставі Державного акту про право користування землею серії В № 000575, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право користування землею від 1981 року № 22.

22 липня 2017 року між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 укладений договір купівлі-продажу земельної ділянки площею 0,3 га кадастровий номер :066:0047, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка належала останньому на підставі дубліката державного акта про право власності на земельну ділянку від 18 квітня 2003 року № 368.

Товариство зазначає, що вказана земельна ділянка належить йому на праві власності, на ній розташований розчинно-бетонний вузол, і позивач не надавав згоди на вилучення земельної ділянки з його користування ОСОБА_1 , а тому передана в його власність на підставі рішення органу державної влади безпідставно.

29 грудня 2017 року ОСОБА_2 продав земельну ділянку ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2018 року в задоволенні позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив із недоведеності позовних вимог, оскільки об`кт нерухомості (розчинно-бетонний вузол) на спірній земельній ділянці відсутній, а позивач не довів у встановленому законом порядку порушення його прав при отриманні ОСОБА_1 державного акта на право власності на земельну ділянку й не надав належних і допустимих доказів на підтвердження порушення норм законодавства при укладенні договорів купівлі-продажу.

Короткий зміст судового рішення апеляційного суду

Постановою Апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року апеляційну скаргу позивача залишено без задоволення, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2018 року - без змін.

Апеляційний суд виходив із того, що суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи та на підставі належних і допустимих доказів дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову, а доводи апеляційної скарги правильності висновків суду не спростовують.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

У жовтні 2018 року ТОВ «ТД «Вінницький підшипник» подало до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року.

Ухвалою Верховного Суду від 06 грудня 2018 року поновлено позивачеві строк на касаційне оскарження та відкрито касаційне провадження в даній справі.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник позивача просить скасувати оскаржувані судові рішення як такі, що прийняті з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Відзив на касаційну скаргу

Відзив на дану касаційну скаргу від інших учасників справи до Верховного Суду не надходив.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що ТОВ «ТД «Вінницький підшипник» є власником нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 24 квітня 2008 року, укладеного з ВАТ «Вінницький підшипниковий завод», посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю. Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 1514.

Відповідно до реєстраційного посвідчення КП Вінницьким обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації Вінницької обласної ради від 23 липня 2008 року нежитлові будівлі та споруди в частці 717/12500 розташовані в АДРЕСА_1 зареєстровані за ТОВ «ТД «Вінницький підшипник» на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Посвятенком Ю. Д. та зареєстрованого в реєстрі за № 1514, і акта приймання-передачі приміщень від 27 травня 2008 року.

Нерухомість складається з: «А» приміщення головного корпусу - 40266,08 м2; «Д» приміщення старого заводоуправління з прибудовами: на ІІ-му поверсі приміщення №1: з № 110 по № 113 - 44,7 м2; П приміщення будівлі складів капітального будівництва і спалювання сміття - 278,7 м2; «С» салон магазин - 356,3 м2; «Р» щитова, «Т» склад залізобетонний - 336,1 м2; «У» склад відділу капітального будівництва - 116,0 м2; № 9 приміщення будівлі - 1145,8 м2; № 11 диспетчерська - 44,1 м2; № 12 майстерня і склад - 247,9 м2; № 14 пост охорони - 6,1 м2; № 15 пост охорони - 6,2 м2; № 16 пост охорони - 6,1 м2; № 18 пост охорони - 6,2 м2; № 29 пост охорони - 7,3 м2; № 22 туалет; № 23 диспетчерська власної бази - 10 м2; № 24 сушильні камери - 352,9 м2; № 25 металевий склад готової тари 239,6 м2; № 26 розчино-бетонний вузол - РБЦ - 201,5 м2; № 27 складська будівля розчинно-бетонного вузла - 193,2 м2; № 32 прибудова сараю (будівля транспортного цеху).

Відповідно до технічного паспорту на виробничий будинок одним із об`єктів нежитлових будівель, які розташовані за адресою АДРЕСА_2 , та належать ТОВ «ТД «Вінницький підшипник», є розчино-бетонний вузол (РБЦ).

Відповідно до акта перевірки дотримання вимог законодавства при використанні земель міста Вінниці від 19 жовтня 2011 року № 164/9-04-11, вбачається, що ТОВ «ТД «Вінницький підшипник» використовує земельну ділянку площею 4,5 га, розташовану за адресою АДРЕСА_1 , для виробничих та комерційних потреб. Одним із розташованих на зазначеній земельній ділянці об`єктів є розчино-бетонний вузол - РБЦ- 201,5 м2, що складає 3/5000 часток.

Згідно з державним актом на право користування землею серії Б № 000575 від 1981 року виконавчим комітетом Вінницької районної (міської) Ради народних депутатів надано для розширення території Вісімнадцятого державного підшипникового заводу в безстрокове і безплатне користування 119,1 га землі в межах території Вінницького району Вінницької області згідно з планом землекористування.

Відповідно до дубліката державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН від 18 квітня 2003 року ОСОБА_1 є власником земельної ділянки площею 0,3 га, розташованої на території Стрижавської селищної ради Вінницького району Вінницької області, з цільовим призначенням для виробничих потреб та обслуговування виробничих приміщень.

Згідно з витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 03 серпня 2016 року ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,3 га кадастровий номер :01:066:0047, розташована за адресою АДРЕСА_1 .

Проект землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для розміщення на експлікації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості площею 0,3 га, розташованої за адресо: АДРЕСА_1 , який посвідчує право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 , виготовлений Юридично-земельний союз «Альянс» 03 серпня 2016 року, при цьому встановлено межі земельної ділянки в натурі на місцевості.

Відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки від 02 червня 2017 року ОСОБА_6 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , продав, а ОСОБА_2 купив указану земельну ділянку, на якій відсутні будь-які будівлі та споруди.

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 22 червня 2017 року ОСОБА_2 на праві приватної власності належить земельна ділянка площею 0,3 га кадастровий номер :01:066:0047, розташована за адресою АДРЕСА_1

29 грудня 2017 року ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 по 1/3 частині земельної ділянки площею 0,3 га, кадастровий номер :01:066:0047, із цільовим призначенням для розміщення на експлікації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості розташованою за адресою АДРЕСА_1 . В договорі зазначено, що на земельній ділянці відсутні будь-які будівлі та споруди.

Спеціаліст МКП «Вінницький муніципальний центр містобудування та архітектури» ОСОБА_7, дослідивши матеріали справи, повідомив суду, що спірна земельна ділянка площею 0,3 га не перебуває в межах та не накладається на нерухоме майно, розташоване в АДРЕСА_1 , яке належить ТОВ «ТД «Вінницький підшипник», та надав інформацію з Державного земельного кадастру з відміткою розташування земельної ділянки кадастровий номер :01:066:0047 та карту розміщення земельної ділянки на місцевості за допомогою аерофотофіксації.

Розчино-бетонний вузол - РБЦ-201,5 м2 на земельній ділянці площею 0,3 га з кадастровим номером :01:066:0047 відсутній.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга подана до набрання чинності Закону України № 460-ІХ від 15 січня 2020 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», тому відповідно до пункту 2 прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону розглядається у порядку, що діяв до набрання чинності цим законом.

Згідно з положеннями статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до 08 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За результатами розгляду касаційної скарги колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Оскаржувані судові рішення відповідають зазначеним вимогам закону.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 81 ЦПК України в редакції, чинній до 08 лютого 2020 року, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76, 77, 78 ЦПК України в указаній редакції доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до вимог частин першої, другої статті 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Пунктами «а», «в» частини першої статті 81 ЗК України визначено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами ; приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування.

Установивши, що права позивача не порушені, оскільки об`єкт нерухомості РБЦ на земельній ділянці площею 0,3 га з кадастровим номером :01:066:0047 відсутній і позивач не надав належних і допустимих доказів, що земельна ділянка належить позивачеві та була передана у власність ОСОБА_1 із порушенням земельного законодавства, а подальші договори не відповідають вимогам цивільного закону, суди першої та апеляційної інстанцій зробили правильний висновок про недоведеність позову та відсутність правових підстав для його задоволення.

Доводи касаційної скарги є аналогічними за змістом до аргументів апеляційної скарги та зводяться до переоцінки встановлених судами обставин і незгоди з оскаржуваними судовими рішеннями, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України знаходиться за межами повноважень касаційного суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE , № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У контексті вказаної практики Верховний Суд уважає наведене обґрунтування цієї постанови достатнім.

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а оскаржуваних судових рішень - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Вінницький підшипник» залишити без задоволення.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 12 червня 2018 року та постанову Апеляційного суду Вінницької області від 13 вересня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук