Номер провадження: 22-ц/813/9754/20
Головуючий у першій інстанції Петренко В. С.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

14.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м.Одеси від 21 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Юридичного департаменту Одеської міської ради, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлани Володимирівни, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської радипро скасування реєстрації декларації, скасування рішення державного реєстратора, скасування права власності та зобов`язання знесення об`єкту самочинного будівництва,-

ВСТАНОВИВ:

19 вересня 2019 року Одеська міська рада звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Юридичного департаменту Одеської міської ради, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлани Володимирівни, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради, в якому просилпа суд скасувати реєстрацію декларації про початок виконання будівельних, яка зареєстрована департаментом ДАБІ в Одеській області 01.09.2016 року за № ОД 61; скасувати реєстрацію декларації про готовність до експлуатації об`єкта, який належить до І-ІІІ категорії складності «Реконструкція нежитлового приміщення, без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані за адресою: АДРЕСА_1 », яка зареєстрована департаментом ДАБІ в Одеській області 21.09.2016 року за № ОД 49; скасувати рішення державного реєстратора від 26.09.2016 року № 31566098; скасувати у Державному реєстрі прав власності на нерухоме майно запис про право власності: 21433483; зобов`язати ОСОБА_1 за власний рахунок знести об`єкт самочинного будівництва за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: ; стягнути з відповідача судові витрати на користь Одеської міської ради.

21 жовтня 2020 року рішенням Київського районного суду м. Одеси позов Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Юридичного департаменту Одеської міської ради, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлани Володимирівни, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської ради про скасування реєстрації декларації, скасування рішення державного реєстратора, скасування права власності та зобов`язання знесення об`єкту самочинного будівництва залишено без задоволення.

02 грудня 2020 року уповноваженою особою Одеської міської ради направлено до Одеського апеляційного суду засобами поштового зв`язку апеляційну скаргу на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року. Апелянт не погоджується з оскаржуваним рішенням та вважає його незаконним, необґрунтованим та таким, що прийняте з порушенням норм процесуального права та недотриманням норм матеріального права. Апелянт зазначає, що ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції посилався на результати розгляду адміністративної справи, в якій Одеська міська рада не приймала участі, а отже, на думку апелянта, суд першої інстанції не мав права посилатись на визначені в ній обставини так як судові рішення по вказаній справі не мають преюдиціального значення для Одеської міської ради у даній цивільній справі, адже преюдиція при встановленні фактів судовим рішенням у іншій справі має місце лише тоді, коли в ній брали участь особи, щодо яких відповідні обставини встановлені. Апелянт вважає, що в оскаржуваному рішенні суд першої інстанції мав оцінити кожен аргумент позовної заяви Одеської міської ради та докази, які були надані міською радою. Так, на думку апелянта, під час судового розгляду було зазначено, що на підставі договорів купівлі-продажу ОСОБА_1 набула право власності на нежитлове приміщення магазину, пізніше Департаментом ДАБІ в Одеській області зареєстровано декларацію про готовність до експлуатації об`єкта без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, замовником виступала ОСОБА_1 . Як зазначає апелянт, відомості щодо реконструкції без зміни геометричних розмірів фундаментів у плані, які зазначені в декларації є недостовірними, адже змінений розмір загальної плащі. Також, як зазначає апелянт, судами було встановлено, що ОСОБА_1 було надано в оренду земельну ділянку для обслуговування та будівництва будівель торгівлі, а відповідно до договору оренди, земельна ділянка передається ОСОБА_1 виключно для експлуатації магазину, проте ОСОБА_1 використовує земельну ділянку для експлуатації нежитлових приміщень як станцію технічного обслуговування автомобілів з шиномонтажу. На думку апелянта, ОСОБА_1 порушує умови укладеного з міською радою договору оренди земельної ділянки та вимоги містобудівного і земельного законодавства, здійснила будівельні роботи зі зміною геометричних розмірів фундаментів у плані, та використовує земельну ділянку комунальної власності не за цільовим призначенням. Також, апелянт зазначає, що за даними Державного реєстру речових прав та за матеріалами справи, ОСОБА_1 не отримувала свідоцтва про право власності на нерухоме мано, що є предметом спору, яке має ознаки самочинного будівництва. На думку апелянта, ОСОБА_1 не надала суду містобудівних умов та обмежень у забудові земельної ділянки, яка перебуває в оренді, та не надано розроблену та затверджену містобудівну документацію, проте суд першої інстанції не надав значення даним обставинам. Апелянт вважає, що земельна ділянка не була відведена ОСОБА_1 в установленому порядку для нового будівництва чи/або реконструкції і проведення будівельних робіт прямо вказує на самочинне будівництво. В апеляційній скарзі апелянт вказує, що повний текст оскаржуваного рішення надійшов на адресу Одеської міської ради 09 листопада 2020 року. Апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги Одеської міської ради задовольнити в повному обсязі, стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення Київського районного суду м. Одеси було складено 30 жовтня 2020 року. Апеляційну скаргу апелянтом наравлено засобами поштового зв`язку до Одеського апеляційного суду 02 грудня 2020 року. Таким чином строк на апеляційне оскарження апелянтом було пропущено. В апеляційній скарзі апелянт просить суд поновити строк на апеляційне оскарження. Так як, оскаржуване рішення в день його проголошення апелянтом отримано не було, а надійшло на адресу Одеської міської ради 09 листопада 2020 року,

Відповідно до ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апелянт зазначає, що копію оскаржуваного рішення отримав засобами поштової кореспонденції лише 09 листопада 2020 року, доказів спростування цих тверджень матеріали справи не містять, апеляційну скаргу направлено засобами поштової кореспонденції 02 грудня 2020 року. Враховуючи наведене, строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню.

Судовий збір сплачено в повному обсязі, про що свідчить платіжне доручення про сплату.

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні та на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження за поданою скаргою.

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справи, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.185,352-354,357,359,361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання Одеської міської ради задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Одеської міської ради на рішення Київського районного суду м. Одеси від 21 жовтня 2020 року по цивільній справі за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Юридичного департаменту Одеської міської ради, Приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Савченко Світлани Володимирівни, Управління державного архітектурно-будівельного контролю Одеської міської радипро скасування реєстрації декларації, скасування рішення державного реєстратора, скасування права власності та зобов`язання знесення об`єкту самочинного будівництва.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк