У Х В А Л А Справа № 201/13542/19

Провадження № 2/932/1136/20

09 квітня 2020 року м. Дніпро

Суддя Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Литвиненко І.Ю., розглянувши у приміщенні суду у м. Дніпрі матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська надійшла вказана справа за підсудністю із Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 лютого 2020 року справу передано у моє провадження.

Ухвалою суду від 21 лютого 2020 року позовну заяву залишено без руху.

08 квітня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 у новій редакції, у якій позивач прохає визнати поширену щодо нього на веб-сайті « ІНФОРМАЦІЯ_1 контроль» - ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 .ua інформацію недостовірною та зобов`язати відповідача спростувати її на веб-сайті ІНФОРМАЦІЯ_1 контроль» - ІНФОРМАЦІЯ_2 ua.

Відповідно до правового висновку, що викладений у Постанові Верховного Суду від 13 лютого 2019 року по цивільній справі № 439/1469/15-ц, вибір способу захисту особистого немайнового права, зокрема права на повагу до гідності та честі, права на недоторканість ділової репутації, належить позивачеві. Разом із тим особа, право якої порушено, може обрати як загальний, так і спеціальний способи захисту свого права, що визначені тим законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. У зв`язку із цим суди повинні брати до уваги те, що відповідно до вимог ст. 275 ЦК України, захист особистого немайнового права здійснюється у спосіб, встановлений главою 3 цього Кодексу, а також іншими способами, відповідно до змісту цього права, способу його поширення та наслідків, що їх спричинило це порушення. До таких спеціальних способів захисту відносяться, наприклад, спростування недостовірної інформації та/або право на відповідь (ст. 277 ЦК України), заборона поширення інформації, якою порушуються особисті немайнові права (ст. 278 ЦК України), тощо. Вбачається, що відповідачами у справі про захист гідності, честі чи ділової репутації є фізична або юридична особа, яка поширила недостовірну інформацію, а також автор цієї інформації. У випадку, коли інформація була поширена у засобі масової інформації із посиланням на особу, яка є джерелом цієї інформації, ця особа також є належним відповідачем. Якщо позивач заявляє вимоги до одного із належних відповідачів, які спільно поширили недостовірну інформацію, суд вправі залучити до участі у справі іншого співвідповідача лише у разі неможливості розгляду справи без його участі (ст. 50, 51 ЦПК України). Належним відповідачем, у разі поширення оспорюваної інформації в мережі Інтернет, є автор відповідного інформаційного матеріалу та власник веб-сайту, особи яких позивач повинен установити та зазначити в позовній заяві (п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Якщо автор поширеної інформації невідомий або його особу та/чи місце проживання (місцезнаходження) неможливо встановити, а також коли інформація є анонімною і доступ до сайта - вільним, належним відповідачем є власник того веб-сайта, на якому розміщено зазначений інформаційний матеріал, оскільки саме він створив технологічну можливість та умови для поширення недостовірної інформації. Якщо недостовірна інформація, що порочить гідність, честь чи ділову репутацію, розміщена у мережі Інтернет на інформаційному ресурсі, який зареєстровано в установленому законом порядку, як засіб масової інформації, то при розгляді відповідних позовів судам слід керуватися тими нормами, які регулюють діяльність засобів масової інформації.

ОСОБА_1 до участі у справі власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 не залучив та такого не зазначив, при перевірці цієї адреси у мережі Інтернет встановлено, що власником веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 .ua може бути Громадська організація «Платформа Громадський контроль», яка є юридичною особою, що позивач мав перевірити перед поданням позову.

Крім цього, після уточнення позовних вимог, ОСОБА_1 заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, тоді як судовий збір сплачено лише за одну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити, зокрема, зміст позовних вимог, а саме: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Згідно із вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону. Згідно із вимогами ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 відсотку від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; за подання позову немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Відповідно до вимог ст. 6 цього закону, за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру; у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимоги немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів зо дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач, відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно із вимогами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із вимогами ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

У зв`язку із викладеним вище, а також з огляду на диспозитивність цивільного процесу, приходжу до висновку про неможливість відкриття провадження у справі та про повторне залишення позовної заяви без руху для її подання до суду у новій редакції, у кількості сторін по справі, де позивачу слід залучити до участі у справі власника веб-сайту ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_4 .ua, оскільки однією із вимог є спростування недостовірної інформації, шляхом розміщення певного тексту на вказаному сайті, а також для надання суду доказів сплати судового збору за другу вимогу немайнового характеру у розмірі 840 гривень 40 копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст., 175, 177, 185, 187, 260, 353 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про захист честі, гідності та ділової репутації, визнання поширеної інформації недостовірною та її спростування залишити без руху.

Надати позивачу строк у десять днів зо дня отримання копії цієї ухвали включно для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що у випадку неусунення ним недоліків, позовна заява буде вважатись неподаною і поверненою позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.Ю. Литвиненко