ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/365/20 Справа № 199/8194/18 Суддя у 1-й інстанції - Руденко В. В. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу ОСОБА_1 ,

на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року

по справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2018 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов позов Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів.

В грудні 2018 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська надійшов зустрічний позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства Дніпрогаз, Товариства з обмеженою відповідальністю Дніпропетровськгаззбут про визнання дій з перерахунку вартості спожитого газу та з відключення від газопостачання протиправними, зобов`язання відновити газопостачання задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» ( м. Дніпро, вулиця О.Кониського,5, ) вартість не облікованого газу в розмірі 19014,87 грн., а також судові витрати по справі, що складаються з судового збору в розмірі 1762,00 грн., а всього в розмірі 20776,87 грн.

У позові ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року у справі №199/81941/18 (2/199/1435/19) в частині задоволення позову Публічного акціонерного товариства «Дніпрогаз» до ОСОБА_1 про стягнення коштів скасувати та постановити в цій частині нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ПАТ Дніпрогаз, в іншій частині рішення залишити без змін.

У відзиві АТ Дніпрогаз на апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року просить рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що постановою № 2498 від 30.09.2015 року «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу» затверджено Типовий договір розподілу природного газу.

02 березня 2015 року між сторонами було укладено Договір, предметом якого виконавець зобов`язується безперервно надавати споживачеві, членам його сім`ї та іншим особам, зареєстрованим у квартирі, приватному будинку, послуги з постачання природного або скрапленого газу від групових резервуарних установок для побутових потреб у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення житлових приміщень з гарантованим рівнем надійності, безпеки, якості та величиною тиску, а споживач зобов`язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами (цінами) у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Відповідно Акту № 613 про припинення газопостачання від 11 березня 2015 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» припинено газопостачання у зв`язку із порушенням строків сплати за надані послуги з газопостачання. Газ відключено за допомогою накладання поприборно скоб С НОМЕР_2 ; НОМЕР_3 ; НОМЕР_4 . Доказом отримання акту є підпис абонента.

Згідно Акту про порушення №54 від 10 березня 2016 року представниками оператора ГРМ встановлено самовільне підключення, який був підписаний відповідачем.

Правовідносини з приводу постачання фізичним особам природного газу регулюються ст.714 ЦК України, ЗУ «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, Кодексом газорозподільних систем, затвердженою постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494, Правилами постачання природного газу, затвердженими постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 року № 2496.

Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до Акту про припинення газопостачання № 399 від 10 березня 2016 року представниками ПАТ «Дніпрогаз» припинено газопостачання за порушення строків сплати за надані послуги з газопостачання та зривання (пошкодження) пломб на запірних пристроях, засувках, пошкодження (знята) інвентарних заглушок. Газ відключено за допомогою скоб на крані АГВ: С 21848458; ГК: С 21848459; ПГ: С 21848460; ПГ: С 21848261. В акті зазначено представником позивача, що зазначений Акт передано в руки відповідачу та в графі «Копію акту отримав. Абонент» є підпис та прізвище відповідача.

Відповідно до п.1 гл.2 розд. ХІ Кодексу ГРМ До порушень споживача та несанкціонованого споживача, які кваліфікуються як несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) та внаслідок яких щодо них здійснюється нарахування необлікованих об`ємів (обсягів) природного газу, належать: 1) наявність несанкціонованого газопроводу; 2) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 3) несанкціоноване втручання в роботу ЗВТ (комерційного ВОГ, зокрема лічильника газу); 4) несанкціоноване підключення газових приладів на об`єкті споживача, який обліковується за нормами споживання; 5) несанкціоноване підключення газових приладів, внаслідок якого перевищується діапазон обчислення вузла обліку (сумарна номінальна потужність газових приладів і пристроїв перевищує діапазон обчислення вузла обліку); 6) використання природного газу споживачем за відсутності чи після розірвання договору розподілу природного газу.

Пунктом 1 гл.3 розд. ХІ Кодексу ГРМ зазначено, що у разі виявлення Оператором ГРМ несанкціонованого газопроводу або несанкціонованого втручання в роботу лічильника газу розрахунок об`єму необлікованого природного газу здійснюється за граничними об`ємами споживання природного газу населенням (додаток 15 цього Кодексу) з урахуванням усіх газових приладів і пристроїв споживача (фізичної особи) за період з дня останнього контрольного зняття показань лічильника (контрольного огляду вузла обліку або його перевірки) до дня виявлення порушення (але не більше ніж за 6 місяців) та з урахуванням строку на його усунення.

Відповідно до п.11 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ, розрахований відповідно до вимог цього розділу необлікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період до 01 числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення (тобто до закритого балансового періоду), не потребує коригування (включення до) закритих періодів, а його вартість в повному обсязі має бути компенсована споживачем (несанкціонованим споживачем) Оператору ГРМ. При цьому вартість природного газу визначається за цінами закупівлі природного газу Оператором ГРМ протягом періоду необлікованого природного газу.

Згідно п.12 гл. 5 розд. ХІ Кодексу ГРМ вартість необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу, яка пред`являється до сплати споживачу (несанкціонованому споживачу) в результаті задоволення акта про порушення, зазначається в окремому платіжному рахунку Оператора ГРМ, який надається під особистий підпис споживача (несанкціонованого споживача) або надсилається йому рекомендованим поштовим відправленням разом із супровідним листом, що оформлюється у довільній формі.

16 березня 2016 року розрахована сума збитків, завдана порушенням споживача, яка згідно Акту-розрахунку № 227 становить 19014,87 грн.

Рахунок на оплату не облікованого об`єму природного газу на підставі акта про порушення № 54 від 10.03.2016 року в розмірі 19014,87 грн. було направлено поштою. Відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу відповідач отримав рахунок на оплату не облікованого об`єму природного газу 23.08.2016 року.

Статтею 509 ЦК України встановлено, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, у судовому засіданні суду першої інстанції було встановлено та не заперечувалось сторонами, що відповідачем були здійснені оплати за користування газом .

Однак, відповідачем не сплачено за необлікований об`єм природного газу у зв`язку з несанкціонованим відновленням газопостачання на підставі чого, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму коштів у розмірі 19014,87 грн.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що відповідачем не сплачено за необлікований об`єм природного газу у зв`язку з несанкціонованим відновленням газопостачання, у зв`язку з чим за ОСОБА_1 існує заборгованість за надані послуги газопостачання.

Посилання апелянта, що при укладенні 02.03.2015 року договору №30036 між ним та ПАТ Дніпрогаз про надання населенню послуг з газопостачання йому не було повідомлено про існування будь-яких заборгованостей, а тому ніякої заборгованості немає, колегія суддів вважає недоведеними, оскільки заборгованість була визнана відповідачем та не спростовувалась ним в судовому порядку.

Твердження апелянта, що про припинення газопостачання він дізнався після виписки з лікарні, а саме 27.03.2015 року, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки оплату заборгованості у розмірі 1750,00 грн., з якою було пов`язано припинення газопостачання, вчинено ОСОБА_1 20.03.2015 року, що підтверджується квитанцією на оплату послуг з газопостачання від 20.03.2015 року, а тому про припинення газопостачання апелянту було відомо раніше (а.с. 51).

Крім того, на час припинення газопостачання в належному на праві власності ОСОБА_1 будинку була присутня уповноважена особа, в присутності якої і проводилося припинення газопостачання.

Доводи апелянта, що після сплати ним заборгованості йому не було відновлено газопостачання, а тому зазначене є порушення Правил №2246, колегія суддів вважає недоречними, оскільки ОСОБА_1 було отримано Акт на включення газу від 07.04.2015 року для узгодження документального оформлення відновлення газопостачання.

Проте, ОСОБА_1 не було узгоджено з ПАТ Дніпрогаз дозвільну процедуру відновлення газопостачання, тобто процедуру відновлення газопостачання споживачем не було дооформлено, а тому й відновити газопостачання було не можливо.

Посилання апелянта, що судом першої інстанції не враховано, а ПАТ Дніпрогаз не здійснено віднімання фактично сплаченого об`єму природного газу за лічильником, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки за наданими відповідачем копіями квитанцій вбачається, що останній сплачував кошти за надані послуги з постачання природного газу на рахунки ТОВ Дніпропетровськгаз збут, а не на рахунки ПАТ Дніпрогаз.

Разом з тим, необхідно зазначити, що пп. 2,3 п. 11 розд. ХІ Кодексу ГРМ, розрахований відповідно до вимог цього розділу неолікований (донарахований) об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного календарного місяця за загальними правилами і вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Включенням є об`єм природного газу, нарахований несанкціонованому споживачу та споживачу, у якого відсутній постачальник, вартість якого має бути компенсована Оператору ГРМ за цінами закупівлі ним природного газу в поточному календарному місяці; при розрахунку необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу має бути віднятий об`єм природного газу, фактично сплачений споживачем протягом періоду порушення. Виключенням є несанкціонований відбір природного газу поза охопленням комерційного вузла обліку.

З урахуванням чого, розрахований необлікований об`єм природного газу, що припадає на період після 01-го числа місяця, в якому прийнято рішення комісії щодо задоволення акта про порушення, включається в баланс поточного місяця, вважається об`ємом постачання природного газу споживачу його діючим постачальником. Тому, сплачені кошти йдуть в рахунок погашення нарахованих необлікованих об`ємів перед діючим постачальником природного газу споживача та за їх рахунок компенсується за наявності заборгованості споживача перед постачальником ПАТ Дніпрогаз. У випадку оплати коштів в більшому розмірі ніж наявна заборгованість у споживача перед постачальником, вказані кошти значаться як передплата споживача перед постачальником за природний газ по особовому рахунку.

Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а судом першої інстанції розглянуто справу з дотриманням вимог ЦПК України та дана належна оцінка доказам по справі, вірно встановлений характер спірних правовідносин і обґрунтовано зроблено висновок про наявність правових підстав для задоволення позову.

Окрім цього, ОСОБА_1 не оскаржує рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року в частині відмови у задоволенні його зустрічних позовних вимог до ПАТ «Дніпрогаз» про визнання дій неправомірними, зобов`язання вчинити певні дії, що свідчить про законне нарахування товариством заборгованості у розмірі 19014,87 грн.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 15 квітня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, установлених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича