КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4464/19
Провадження № 2/488/539/20 р.
13.04.2020 року м. Миколаїв
Корабельний районний суд м. Миколаєва
у складі: головуючої по справі судді - Чернявської Я.А.,
при секретарі судового засідання - Сенчук К.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі засідань суду цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
08.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Корабельного районного суду міста Миколаєва з позовною заявою, в якій просила визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) такою, що втратила право користування жилим приміщенням, яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2009 року, реєстраційний номер 29068984.
У вказаному житловому будинку також зареєстровано ще 3 особи, окрім позивача по справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Хоча відповідач ОСОБА_2 і зареєстрована у вказаному житловому будинку, але фактично не проживала та не проживає, що підтверджується актом про не проживання, підписаний сусідами позивача від 13.12.2019 року, не сплачує комунальні послуги, не підтримує приміщення у належному стані, перешкод для проживання відповідача позивач не створює. Відповідач за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Особистих речей відповідача в житловому приміщенні не має. Місце проживання/перебування відповідача позивачу невідомо.
Посилаючись на викладене, позивач звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.
Ухвалою суду від 11.11.2019 року, провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомлення) сторін. Ухвала суду була невідкладно направлена сторонам по справі.
В судове засідання сторони не зявились, були повідомлені про час та місце розгляду справи у порядку встановленому ст.ст. 128, 130 ЦПК України.
Позивач ОСОБА_1 в своїй позовній заяві просила про слухання справи за відсутності позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила про задоволення позову. Проти заочного розгляду справи не заперечувала.
Відповідач повідомлена своєчасно та належним чином, в судове засідання не зявилася, про причини неявки суд не повідомила.
Ухвалу суду від 11.11.2019 року про відкриття провадження у даній справі було відразу розміщено в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Корабельного районного суду м. Миколаєва, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення відповідачу.
Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не зявились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст. 280, 281 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, з огляду на наступне.
Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 є власницею житлового будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 03.12.2009 року, реєстраційний номер 29068984.
У вказаному житловому будинку також зареєстровано ще 3 особи, окрім позивача по справі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Хоча відповідач ОСОБА_2 і зареєстрована у вказаному житловому будинку, але фактично не проживала та не проживає, що підтверджується актом про не проживання, підписаний сусідами позивача від 13.12.2019 року, не сплачує комунальні послуги, не підтримує приміщення у належному стані, перешкод для проживання відповідача позивач не створює. Відповідач за власним бажанням та з власної волі не проживає за місцем своєї реєстрації. Особистих речей відповідача в житловому приміщенні не має. Місце проживання/перебування відповідача позивачу невідомо.
Згідно відповіді відділу обліку та моніторингу інформації про реєстраціяю місця проживання УДМС України в Миколаївській області від 25.11.2019 року, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до ч. 1 ст. 65 ЖК Української РСР наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб.
Згідно ст. 71 ЖК України наймач і члени його сім`ї можуть бути визнані втратившими право користування житловим приміщенням в квартирі, якщо вони більше шести місяців без поважної причини в ній не мешкають.
Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Здійснення людиною свого природного права на життя пов`язано з багатьма факторами, серед яких одне із чільних місць посідає наявність у неї житла. Втрата людиною житла створює реальну загрозу для її фізичного та соціального буття. Саме тому Конституція України у ст. 30 проголошує недоторканність житла. Але юридичний зміст недоторканності житла не зводиться лише до неможливості незаконного проникнення у житло особи, його основний сенс забезпечення стабільності відносин власності чи оренди, об`єктом яких є житло будинок, квартира, кімната у гуртожитку тощо. Стабільність цих відносин забезпечується різноманітними цивільно-правовими засобами, зокрема чітким законодавчим закріпленням підстав примусового припинення права на житло.
Конституція України у ст. 47 проголошує, що кожен має право на житло. Держава гарантує не тільки свободу його придбання, але й можливість стабільного користування житлом, його недоторканість, а також недопущення примусового позбавлення житла, не інакше, як на підставі закону і за рішенням суду.
Пленум Верховного Суду України у постанові «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» від 12.04.1985 року № 2 підкреслив, що правильний і своєчасний розгляд житлових спорів є гарантією реального здійснення конституційного права особи на житло, захисту прав і охоронюваних законом інтересів державних органів, підприємств, установ, організацій у здійсненні покладених на них завдань щодо управління житловим фондом, його експлуатації і збереження. Досконалий розгляд житлових спорів є запорукою своєчасного, реального здійснення конституційного права громадян на житло і зміцнення законності у житлових правовідносинах.
Реалізація встановлених конституційних гарантій, поряд з іншими, відображається в збереженні житла за його власниками без обмежень, та в гарантії збереження житла в державному та комунальну житлову фонді за тимчасово відсутніми громадянами протягом шести місяців (ст. 71 ЖК УРСР), членів сім`ї власника жилого приміщення протягом року (ст. 405 ЦК України). Не проживання у жилому приміщенні понад встановлений строк без поважних причин, дають підстави для визнання цих осіб в судовому порядку такими, що втратили права користування ним (ст. 72 ЖК УРСР, ст. 405 ЦК України).
Отже, збереження або втрата права користування житлом за відсутніми мешканцями, у будь якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цих осіб щодо реалізації свого права на прожи вання у спірному приміщенні.
Згідно п. 26 Постанови КМУ №207 від 02.03.2016 року зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: рішення суду, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Вищезгадані аргументи в їх сукупності безперечно свідчать про те, що відповідач не мешкає в житловому будинку АДРЕСА_1 тривалий час, а тому відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України - вони можуть бути в судовому порядку визнані особами, які втратили право користування житловим приміщенням. Керуючись ст.ст. 12, 13, 258-259, 264-265, 268, 280-289,354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 . Копію заочного рішення направити відповідачу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Учасники справи:
позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 );
відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання невідоме).
Суддя Яна Анатоліївна Чернявська