Дата документу 04.05.2020
Справа № 334/1025/20
Провадження № 2/334/2221/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 травня 2020 р. Ленінський районний суд м. Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Добрєва М.В., при секретарі - Череп М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АРКС», звернувся до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «АРКС» суму завданої майнової шкоди в розмірі 5 918,70 гривень та витрати на оплату судового збору в сумі 2 102,00 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 20 березня 2017 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 85668 а7е за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією автомобіля марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_2 .

03.07.2017 року у місті Запоріжжі на перехресті пр..Соборний/пр..Маяковського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_2 під управлінням водія ОСОБА_3 (власник ОСОБА_4 ) та автомобіля BMW», державний номерний знак НОМЕР_3 під управлінням водія ОСОБА_1 (власник ОСОБА_1 ). В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2017 року особою винною в настанні ДТП визнано ОСОБА_1 за ст..124 КУпАП. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, стархового акту № АХА2220414 від 04.08.2017 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АХА2220409 від 04.08.2017 року та умов Договору страхування № 85668а7е від 20.03.2017 року, розмір страхового відшкодування склав 22 056,16 грн., яке ПрАТ «СК «АРКС» сплатили на користь страхувальника (на рахунок СТО).

Отже, після виплати страхового відшкодування у ПрАТ «СК «АРКС» виникло право вимоги до ОСОБА_1 . Разом з тим, на момент настання ДТП цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5049676, яким встановлений ліміт відповідальності у розмірі 100 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.

Частину вартості відновлюваного ремонту в розмірі 16 137,46 грн. було відшкодовано позивачем за ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № АК/5049676, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АХА2220409 від 04.08.2017р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування позивачу в розмірі 16 137,46 грн. в рамках процедури прямого врегулювання збитків відповідно до Положення про пряме врегулювання збитків, затвердженого протоколом Президії МТСБУ № 376/2016 від 10.03.2016р.

Таким чином, не відшкодованими залишилися 5 918,70 грн. (22 056,16 грн. - 16 137,46 грн. = 5 918,70 грн.).

Потерпілому як кредитору належить право вимоги, він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15.

11.12.2017 року на адресу відповідача було направлено Претензію за вих..№ СУ/004407/4 простим листом. Лист не повертався, отже, був отриманий.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про слухання справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав до суду відзив, в якому позов не визнав, з підстав викладених у запереченні на позовну заяву, долученого до матеріалів справи, просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що страховик ПрАТ «СК «Арсенал Стахування» зобов`язаний був виплатити страхове відшкодування на підставі ст. 37 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», тим паче, що ліміт відповідальності за шкоду складає 100 000,00 грн., франшиза 0,00 грн. Посилання позивача на правову позицію Верховного Суду України (постанова від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15) не коректна, оскільки постановою Великої палати Верховного Суду від 04.07.2018 року відступлено від висновку ВСУ у постанові № 6-2587-цс від 23.12.2015р.. Просить суд у задоволенні позову відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2017 року у місті Запоріжжі на перехресті пр..Соборний/пр..Маяковського сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_2 під управлінням водія ОСОБА_3 (власник ОСОБА_4 ) та автомобіля BMW», державний номерний занк НОМЕР_3 під управлінням водія ОСОБА_1 (власник ОСОБА_1 ). В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_2 отримав механічні пошкодження.

Відповідно до постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 28.08.2017 року особою винною в настанні ДТП визнано ОСОБА_1 за ст..124 КУпАП. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2220414 від 04.08.2017 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АХА2220409 від 04.08.2017 року та умов Договору страхування № 85668а7е від 20.03.2017 року, розмір страхового відшкодування склав 22 056,16 грн., яке ПрАТ «СК «АРКС» сплатили на користь страхувальника (на рахунок СТО).

За нормою частини 4 ст.81 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Як вбачається з матеріалів справи, з ОСОБА_4 було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів № 85668 а7е за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника пов`язані з експлуатацією автомобіля марки «Peugeot 206» (а.с.10).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована в Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Арсенал Страхування» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/5049676, яким встановлений ліміт відповідальності у розмірі 100 000,00 грн., франшиза 0,00 грн.

04.07.2017 року до позивача звернувся водій транспортного засобу - автомобіля «Peugeot 206», державний номерний знак НОМЕР_2 із заявою про настання страхового випадку по договору страхування (а.с.15).

Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № АХА2220414 від 04.08.2017 року, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АХА2220409 від 04.08.2017 року та умов Договору страхування № 85668а7е від 20.03.2017 року, розмір страхового відшкодування склав 22 056,16 грн., яке ПрАТ «СК «АРКС» сплатили на користь страхувальника (на рахунок СТО) (а.с.12).

Частину вартості відновлюваного ремонту в розмірі 16 137,46 грн. було відшкодовано позивачем за ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» відповідно до процедури прямого врегулювання збитків, згідно умов полісу № АК/5049676, страхового акту про «Пряме врегулювання» збитку № АХА2220409 від 04.08.2017р. ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» було компенсовано зазначену суму страхового відшкодування позивачу в розмірі 16 137,46 грн. в рамках процедури прямого врегулювання збитків відповідно до Положення про пряме врегулювання збитків, затвердженого протоколом Президії МТСБУ № 376/2016 від 10.03.2016р.

Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про страхування», страховик зобов`язаний: при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, сторона позивача посилається на те, що потерпілому як кредитору належить право вимоги, він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Зазначеної позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 20.01.2016р. у справі № 6-2808цс15.

У постанові від 04.07.2018 року Великої палати Верховного Суду (справа № 775/18006/15-ц, провадження № 14-176цс18) вказано, що Велика Палата Верховного Суду відступає від висновку, сформульованого Верховним Судом України у постанові від 23 грудня 2015 року у справі № 6-2587цс15, відповідно до якого страховик, який виплатив страхове відшкодування, має право самостійно обирати спосіб захисту свого порушеного права, зокрема, право вимоги до винної особи про стягнення коштів у розмірі виплаченого страховиком відшкодування.

Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Так, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За нормою ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Як вбачається з матеріалів справи, 03.07.2017 року до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернувся ОСОБА_1 із повідомленням про страховий випадок (а.с.11).

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасники дорожньо-транспортної пригоди зобов`язані: вжити заходів для невідкладеного, але не пізніше трьох робочих днів, повідомлення страховика, з яким було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, або, у випадках, передбачених цим Законом, МТСБУ про настання дорожньо-транспортної пригоди (п.33.1.2).

Статтею 38 цього ж Закону встановлено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умови визначених у підпунктах 33.1.2. пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Таким чином, з викладеного вбачається, що обов`язок страховика відшкодувати заподіяну страхувальником шкоду виникає із самого факту заподіяння застрахованою особою у результаті ДТП такої шкоди. При цьому, зобов`язаною особою, внаслідок заподіяних ОСОБА_4 у результаті ДТП збитків, є страховик відповідача - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Арсенал Страхування».

В той же час, судом встановлено, що позивач не звертався до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про сплату страхового відшкодування в порядку регресу, та відповідно н отримував відмову страховика у виплаті страхового відшкодування.

Таким чином, враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність відповідача на час настання страхового випадку була застрахована у ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» на підставі полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АК%/5049676, то, у даному випадку, позивач мав самостійно звернутись до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» про виплату страхового відшкодування за полісом, при цьому саме страховик ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» після виплати страхового відшкодування має право регресної вимоги до особи, яка завдала шкоди, у разі наявності для цього правових підстав визначених ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» та відмову у задоволенні позову.

Враховуючи, що суд дійшов обґрунтованих висновків, щодо відмови у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», то з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, відшкодування судового збору, у разі відмови у позові не підлягають.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, ст.ст. 6, 22, 33, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. ст. 12, 81, 141, 223, 259, 263, 264, 265, 268, 280-284, 289 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В позові Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» до ОСОБА_1 про відшкодування майнової шкоди, заподіяної внаслідок ДТП - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до апеляційного суду Запорізької області через Ленінський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строки на подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, продовжуються на строк дії карантину, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року.

Суддя: Добрєв М. В.