ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/4290/17 Номер провадження 22-з/814/140/20 Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
22 квітня 2020 року м. Полтава
Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:
Головуючого судді : Обідіної О.І.
Суддів : Одринської Т.В., Пікуля В.П.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_1 про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна, що є у спільній частковій власності у самостійний об`єкт та встановлення порядку користування земельною ділянкою.
В С Т А Н О В И Л А :
Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2019 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна, що є у спільній частковій власності у самостійний об`єкт та встановлення порядку користування земельною ділянкою відмовлено.

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 21 травня 2019 року заяву ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6500 грн., сплату судового збору за подання заяви про забезпечення доказів 352,40 грн., 3000 грн. на проведення судово-технічної експертизи, а всього 9852,40 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, його оскаржила ОСОБА_1 , яка, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невірну оцінку доказів, просить рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення її вимог в повному обсязі.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 17 липня 2019 року рішення Київського районного суду м. Полтави від 8 квітня 2019 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3400 грн.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 4 грудня 2019 року постанову Полтавського апеляційного суду від 17 липня 2019 року скасовано, справу направлено до суду апеляційної інстанції на новий апеляційний розгляд.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Київського районного суду м. Полтави від 08 квітня 2019 року скасовано, ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ майна, що є у спільній частковій власності у самостійний об`єкт та встановлення порядку користування земельною ділянкою задоволено.

Виділено ОСОБА_1 в натурі Ѕ частину із майна, що перебуває у спільній частковій власності у самостійний об`єкт нерухомого майна, що складається з частини житлового будинку літера А1 в складі: тамбуру 1 площею 0,7 кв.м, кухні 1-1 площею 8,5 кв.м, передпокою 1-2 площею 9,3 кв.м, кімнати 1-3 площею 19,9 кв.м, кладової 1-4 площею 2,4 кв.м, загальною площею 40,8 кв.м, в тому числі житловою площею 19,9 кв.м; господарських будівель та споруд в складі: сараю літера В, вбиральні літера Г, огорожі №1, воріт №2, що розташовані по АДРЕСА_1 , згідно додатку №2 до Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року., яка зображена зеленим кольором на додатку №2.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на виділені у самостійний об`єкт нерухомого майна, що складається з Ѕ частини житлового будинку літера А1 в складі: тамбуру 1 площею 0,7 кв.м, кухні 1-1 площею 8,5 кв.м, передпокою 1-2 площею 9,3 кв.м, кімнати 1-3 площею 19,9 кв.м, кладової 1-4 площею 2,4 кв.м, загальною площею 40,8 кв.м, в тому числі житловою площею 19,9 кв.м; господарських будівель та споруд в складі: сараю літера В, вбиральні літера Г, огорожі №1, воріт №2, що розташовані по АДРЕСА_1 , згідно додатку №2 до Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року.

Припинено право спільної часткової власності за ОСОБА_1 на виділений у самостійний об`єкт нерухомого майна, що складається з Ѕ частини житлового будинку літера А1 в складі: тамбуру 1 площею 0,7 кв.м, кухні 1-1 площею 8,5 кв.м, передпокою 1-2 площею 9,3 кв.м, кімнати 1-3 площею 19,9 кв.м, кладової 1-4 площею 2,4 кв.м, загальною площею 40,8 кв.м, в тому числі житловою площею 19,9 кв.м; господарських будівель та споруд в складі: сараю літера В, вбиральні літера Г, огорожі №1, воріт №2, що розташовані по АДРЕСА_1 .

Встановлено фактичний порядок користування земельною ділянкою за адресою АДРЕСА_1 , який відбувся між співвласниками ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що відповідає варіанту №1 Висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року, виділено ОСОБА_1 у користування земельну ділянку площею 654 кв.м. для обслуговування Ѕ частини житлового будинку, господарських будівель та споруд за адресою АДРЕСА_1 , яка зображена зеленим кольором в варіанті №1 додатку №3 до висновку судової будівельно-технічної, земельно-технічної та оціночно-будівельної експертизи №77 від 06.12.2017 року.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 21 травня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат понесених при розгляді справи в сумі 9852,40 грн. скасовано.

В березні 2020 року ОСОБА_1 подала до апеляційного суду заяву про стягнення судових витрат, в якій просила винести додаткову постанову та стягнути з ОСОБА_2 на її користь понесені під час розгляду справи судові витрати в сумі 35298 грн. в порядку ст. 141 ЦПК України, з огляду на задоволення її позовних вимог.

Обґрунтовуючи заявлену суму понесених судових витрат в розмірі 35298 грн., ОСОБА_1 вказувала, що зазначена сума складається з судового збору, сплаченого при подачі позову - 4072 грн., при подачі апеляційної скарги 7082 грн., при подачі касаційної скарги 9444 грн., понесених нею в ході розгляду справи витрат на проведення експертиз 2700 грн. та 2000 грн, витрат на правничу допомогу адвокату Павленку А.І. 3000 грн. та адвокату Бові Є.Ю. 7000 грн., надавши при цьому відповідні письмові докази.

Перевіривши матеріали справи та обґрунтування зави про постановлення додаткового рішення, колегія суддів приходить до наступного висновку.

У відповідності до ч.3 п. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

За змістом ч.ч. 1, 3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи;

Згідно ч.ч.1-3 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Так, матеріалами справи доводяться понесені позивачем ОСОБА_1 судові витрати на сплату судового збору як при подачі позову, так і подачі апеляційної та касаційної скарг, а також витрати, пов`язані з розглядом справи.

Зокрема, на а.с. 11 т.1 мається інформація про те, що позивач при подачі позову сплатила судовий збір в розмірі 649,60 грн., а в подальшому, при уточненні позовних вимог, ОСОБА_1 сплачено 2773,40 грн. та 352,40 грн. відповідно (а.с. 115-116 т.1).

Вказані суми судового збору також підтверджуються виписками про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України (а.с. 176-178 т.2).

Одночасно, доводяться матеріалами справи витрати позивача при поданні нею апеляційної та касаційної скарги відповідно на суму 7083,30 грн. (5134,50 грн. + 1948,80 грн., а.с.209-210 т.2) та 9444,40 грн. (а.с. 24 т. 3)

Разом з цим, позивачем доведено та не спростовано відповідачем понесенні ОСОБА_1 витрати за проведення по справі судових експертиз в розмірі 2700 грн. та 2000 грн.

Крім того, позивачем понесені витрати на професійну правничу допомогу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що при розгляді справи в суді першої інстанції позивачу надавалась правнича допомога адвокатом ОСОБА_3 .

Згідно довідки-розрахунку оплати правничої допомоги адвоката, яка включала в себе правовий аналіз спірного питання та вивчення нормативної бази, пошук і аналіз судової практики з подібних правовідносин, підготовки адвокатських запитів та документів для проведення експертиз по справі, участі в судових засіданнях, розмір наданої правничої допомоги склав 7000 грн.

Крім того, при повторному апеляційному розгляді позивач користувалась професійною правничою допомогою адвоката Павленка А.І., витрати на яку згідно розрахунку склали 3000 грн. та включали в себе участь останнього в двох судових засіданнях та підготовку документів про постановлення додаткового рішення в частині судових витрат.

При вирішенні питання про компенсацію вказаних витрат, колегія суддів бере до уваги, що чинним процесуальним законодавством не передбачено обов`язку сторони, яка заявляє клопотання про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, доводити обґрунтованість їх ринкової вартості. Натомість саме на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, покладено обов`язок доведення неспівмірності витрат з наданням відповідних доказів (постанова Верховного Суду по справі №826/2689/15 від 09 квітня 2019 року).

В даному випадку, матеріали справи не містять даних, які б свідчили про наявність клопотання сторони відповідача та доведення його переконливості перед судом про зменшення розміру компенсації витрат, понесених позивачем за надання їй правничої допомоги як в суді першої, так і касаційної інстанції.

Відповідно ч.ч.1-4 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів прийшла до висновку, що заслуговують на увагу понесені позивачем витрати за надання їй професійної правничої допомоги в суді першої інстанції, розмір яких доводиться наданим адвокатом розрахунком та детальним описом робіт на суму 7000 грн.

Разом з цим, колегія суддів вбачає достатність процесуальних підстав для компенсації ОСОБА_1 витрат, понесених нею на стадії повторного апеляційного розгляду за надання правничої допомоги в розмірі 3000 грн., що доводиться матеріалами справи та не спростовано відповідачем, яка не заявляла відповідного клопотання про зменшення судових витрат.

За вказаних обставин, заява ОСОБА_1 про постановлення додаткового рішення підлягає задоволенню, оскільки на її користь підлягають відшкодуванню документально підтверджені понесені судові витрати по справі в розмірі 35002 грн., які складаються з: судовий збір при подачі позову 3775,40 грн. + 7082,20 грн. (при подачі апеляційної скарги) + 9444,40 грн. (при подачі касаційної скарги) + 2700 грн. + 2000 грн. (проведення експертиз) + 7000 грн. + 3000 грн. (надання правничої допомоги).

Керуючись ст.ст. 270, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів , -

П О С Т А Н О В И Л А :

Заяву ОСОБА_1 про постановлення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат задовольнити.

Постановити по справі додаткове рішення, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по справі в розмірі 35002 грн.

Додаткова постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 23 квітня 2020 року.

Судді: Обідіна О.І. Одринська Т.В. Пікуль В.П.