Справа № 274/276/20
Провадження № 2/0274/46/20
Рішення

Іменем України

04.05.2020 року Бердичівський міськрайонний суд Житомирської області в складі: головуючого - судді Вдовиченко Т.М., з участю секретаря судового засідання Рудич М.О., розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бердичева Житомирської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав, -

В с т а н о в и в :

В січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом згідно якого просить суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.07.2013 року з відповідача було стягнуто на її користь аліменти на утримання дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки його заробітку ( доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. 05.12.2014 року шлюб між нею та відповідачем було розірвано. Зазначає, що з моменту розірвання шлюбу та стягнення з відповідача аліментів, лише вона займається вихованням та навчанням дітей, а також їх утриманням, оскільки відповідач життям дітей не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з ними та брати участь у їх вихованні та утриманні. Вказала, що ніколи не обмежувала відповідачеві в праві спілкування з дітьми, але відповідач самоусунувся від виховання дітей, тому з метою найбільш повного та всебічного забезпечення прав та законних інтересів дітей, відповідача доцільно позбавити батьківських прав.

В судове засідання сторони не з"явилися.

Позивачкою подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги просить задовольнити .

Відповідач також подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, не заперечив проти позбавлення його батьківських прав відносно його малолітніх дітей.

Третя особа - орган опіки та піклування Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового розгляду справи, в судове засідання не з"явилися, причину неявки суду не повідомили.

У з"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося.

Згідно ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками малолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а..с 12-13).

Згідно рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 05.12.2014 року шлюб між ОСОБА_1 , 1991 р.н. та ОСОБА_2 , 1989 р.н., розірвано ( а.с.16).

Рішенням Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 09.07.2013 року стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м.Бердичева Житомирської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2013 року до їх повноліття ( а.с. 17).

Як вбачається з довідки - розрахунку по в/листу № 274/3561/13-ц від 19.07.2013 року заборгованість по аліментах у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 станом на 01.01.2020 року становить 97510,44 грн. ( а.с.14-15).

Відповідно до довідки, виданої директором Іванковецької ЗОШ 1-3 ступенів 28.12.2019 року, ОСОБА_3 навчається у школі з 1 класу. Вихованням ОСОБА_3 займається лише мама- ОСОБА_1 . Батько - ОСОБА_2 в школі жодного разу не був, не цікавиться її шкільним життям, навчанням. Ніякої участі у вихованні дочки не бере ( а.с.19).

Таким чином відповідач злісно ухиляється від виконання обов`язків по вихованню малолітніх дітей, без поважних причин: не піклується про їх здоров» я, фізичний, духовний розвиток, не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, одягом, взагалі не спілкується з дітьми, що стверджується матеріалами справи .

Згідно висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Семенівської сільської ради Житомирської області від 28.04.2020року, орган опіки та піклування прийшов до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітніх дітей : сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Статтею 150 СК України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Згідно з ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Будь-яка з підстав для позбавлення батьківських прав, перерахованих у ст. 164 СК України, є критерієм протиправної поведінки батьків по відношенню до своєї дитини.

Відповідно до ст. 165 СК України позивачка має право за наявності достатніх підстав на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав відповідача. Проте, для з`ясування того, чи є таке втручання у сімейні відносини необхідним та виправдання у демократичному суспільстві, необхідні достатньо переконливі та зважені аргументи на захист інтересів дитини.

Відповідальність батьків за виховання дітей, яка в однаковій мірі покладається як на матір, так і на батька, визначена і в ст. ст.9, 18 Конвенції "Про права дитини", ратифікованої Постановою Верховної Ради України № 780-ХІІ 27.02.1991 року.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

На підставі вищевикладених обставин суд приходить до висновку, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дітей, оскільки протягом тривалого часу не піклується про їх фізичний та духовний розвиток, не надає матеріальної допомоги на лікування, утримання , не готує їх до самостійного життя.

Таким чином дії відповідача, як батька дітей, є винними, свідомими, а тому на підставі ст. 164 Сімейного Кодексу України, суд прийшов до остаточного висновку про позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав.

Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки в сумі 840 гривень 80 копійок.

Керуючись ст.ст. 12-13,76-81, 141, 206,258- 259, 263-265,268,272,354, 430 ЦПК України , ст. ст. 150,155,164,165 СК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - орган опіки та піклування Семенівської сільської ради Бердичівського району Житомирської області про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця м. Бердичева Житомирської області відносно його малолітніх дітей : ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Житомирського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Відповідно п.п.15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги можуть також подаватися учасниками справи до або через відповідні суди.

Згідно п. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)…строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Головуючий Т.М. Вдовиченко