БРОВАРСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 361/1503/20 провадження № 4-с/361/48/20
У Х В А Л А

«21» квітня 2020 року м.Бровари Київської області

Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Василишина В.О.,

за участю секретаря судових засідань - Телепи Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича, пов`язані із відкриттям виконавчого провадження з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року № 361/3560/17, стягувач: ОСОБА_2 , учасник справи: ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в:

03 березня 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В., яка обґрунтовується тим, що 27 березня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області було видано виконавчий лист № 361/3560/17. Виконавчий лист видано на виконання рішення цього суду першої інстанції від 11 вересня 2018 року про зобов`язання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 .

Стягувачем наголошений виконавчий лист суду пред`явлено до виконання приватному виконавцю виконавчого округу Київської області Говорову П.В.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області від 13 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року № 361/3560/17.

Про винесення приватним виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 лютого 2020 року заявник довідався лише 27 лютого 2020 року.

На переконання заявника приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. при відкритті виконавчого провадження з виконання виконавчого листа суду від 27 березня 2019 року № 361/3560/17 порушені його права як боржника, оскільки ним фактично здійснюється виконання судового рішення, правом на виконання якого приватні виконавці не наділені відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження».

Судове рішення фактично полягає у примусовому вселенні стягувача у спірну квартиру, що не відноситься до компетенції приватного виконавця.

На переконання заявника резолютивна частина судового рішення від 11 вересня 2018 року та виконавчий лист суду від 27 березня 2019 року у справі № 361/3560/17 є тотожними положенням чинного законодавства з питань примусового виконання виконавчих документів, адже у них йде мова про зобов`язання боржника не чинити перешкод стягувачу у вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 .

У скарзі ОСОБА_1 просить суд: - визнати протиправними дії приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. щодо відкриття виконавчого провадження № 61273201; - зобов`язати приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. усунути порушення його прав шляхом скасування постанови про відкриття виконавчого провадження від 13 лютого 2020 року № 61273201, постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження № 61273201 від 13 лютого 2020 року та постанови у виконавчому провадженні № 61273201 від 13 лютого 2020 року про стягнення з боржника основної винагороди.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав скаргу й просив її задовольнити. Надав суду пояснення аналогічні доводам, які містяться у скарзі. При цьому ним наголошено на тому, що приватний виконавець Говоров П.В. відповідно до положень чинного законодавства з примусового виконання виконавчих документів не мав прав та повноважень щодо прийняття до виконання та відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого листа суду від 27 березня 2019 року, оскільки фактично судом було прийнято рішення про вселення у спірну квартиру ОСОБА_2 .

У судове засідання приватний виконавець виконавчого округу Говоров П.В. не з`явився. Від представника цього учасника справи адвоката Іщенка Д.Ю. надійшли до суду пояснення по скарзі, а також копії витребуваних матеріалів виконавчого провадження № 61273201.

У судове засідання стягувач ОСОБА_2 не з`явився, причини неявки до суду не повідомив.

У судове засідання учасник справи ОСОБА_3 не з`явилася, причини неявки до суду не повідомила.

Усі учасники справи про день, час та місце розгляду скарги повідомлені відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 56, 57, 58, 59).

Заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 в підтримання доводів скарги, дослідивши зібрані по справі докази, витребувані копії матеріалів виконавчого провадження № 61273201, матеріали цивільної справи № 361/3560/17, судом встановлено наступне.

У провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа відділ реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області, про визнання попередніх власників жилого приміщення такими, що втратили право користування жилим приміщенням, виселення та зняття з реєстраційного обліку (провадження № 2/361/2240/17, справа № 361/3560/17).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 серпня 2018 року залишено без розгляду позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визнання такими, що втратили право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_2 позовної заяви від 14.06.2017р.), а також про зняття ОСОБА_1 і ОСОБА_3 з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_3 (п.п. 4, 5 позовної заяви від 14.06.2017р.) на підставі пункту 5 частини першої статті 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року позов задоволено. Зобов`язано ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 . Виселено ОСОБА_1 і ОСОБА_3 із квартири АДРЕСА_1 без надання іншого житлового приміщення. Стягнуто на відшкодування судових витрат із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 по 3 500 грн. 00 коп.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року в порядку виправлення описок внесені такі виправлення у судове рішення від 11 вересня 2018 року в цивільній справі № 361/3560/17, провадження № 2/361/284/18: 1. Доповнити вступну частину рішення пропущеним висловом «третя особа виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області» після вислову «за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 » перед висловом «про усунення перешкод у користуванні, про виселення без надання іншого житлового приміщення»; 2. Доповнити описову частину рішення після третього абзацу «Відповідач позов не визнав, подав письмові заперечення, посилаючись на незаконність переходу права власності на вказану квартиру від нього до позивача ОСОБА_2 » четвертим абзацом такого змісту: «Третя особа подала письмові пояснення, в яких у вирішенні справи поклалась на розсуд суду і просила справу розглядати у відсутності її представника».

Постановою Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року залишено без змін рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року.

Постановою Київського апеляційного суду від 12 березня 2019 року залишено без змін ухвалу Броварського міськрайонного суду Київської області від 31 жовтня 2018 року.

27 березня 2019 року Броварським міськрайонним судом Київської області на виконання судового рішення від 11 вересня 2018 року цього суду першої інстанції видано виконавчий лист у якому зазначено про те, що суд вирішив: «Зобов`язати ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 . Боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_4 . Стягувач: ОСОБА_2 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_5 .

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі № 361/3560/17, провадження № 61-6010ск19. Витребувано справу із Броварського міськрайонного суду Київської області. Зупинено виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року до закінчення перегляду справи у касаційному порядку.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 грудня 2019 року призначено справу № 361/3560/17 до судового розгляду.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 січня 2019 року скасовано рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року у частині виселення без надання іншого житлового приміщення. У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , третя особа: Виконавчий комітет Броварської міської ради Київської області, в частині виселення без надання іншого житлового приміщення відмовлено. Зменшено розмір суми, стягнутої рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат, з 3 500 грн. до 1 750 грн. Зменшено розмір суми, стягнутої рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 на відшкодування судових витрат, з 3 500 грн. до 1 750 грн. В іншій частині рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року, постанову Київського апеляційного суду від 06 березня 2019 року залишено без зміни. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2 240 грн. на відшкодування судових витрат за подачу апеляційної та касаційної скарг. Поновлено виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року в нескасованій частині.

04 березня 2020 року відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду із заявою про роз`яснення рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 11 вересня 2018 року у справі № 361/3560/17.

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 16 березня 2020 року відмолено заявнику у роз`ясненні резолютивної частини судового рішення за відсутністю підстав.

Із копій матеріалів виконавчого провадження № 61273201 вбачається, що 13 лютого 2020 року стягувач ОСОБА_2 звернувся із заявою до приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. у якій просив прийняти до виконання виконавчий лист Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року в справі № 361/3560/17 про зобов`язання ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 . До заяви додано оригінал виконавчого листа суду від 27 березня 2019 року по справі № 361/3560/17.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. від 13 лютого 2020 року відкрито виконавче провадження з виконання: назва документу виконавчий лист № 361/3560/17; документ видав Броварський міськрайонний суд Київської області; про: зобов`язати ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_2 у вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 . Запропоновано боржнику виконати рішення суду протягом десяти робочих днів. Стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 9 446 грн. (Реєстраційний номер виконавчого провадження: 61273201).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 13 лютого 2020 року визначено для боржника: ОСОБА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; розмір мінімальних витрат виконавчого провадження: - винесення постанови про стягнення основної винагороди приватного виконавця 28 грн. 91 коп.; - плата за користування автоматизованою системою виконавчого провадження 69 грн. 00 коп.; - винесення постанови про відкриття виконавчого провадження 43 грн. 38 коп.; - винесення постанови про закінчення виконавчого провадження (повернення виконавчого документа стягувачу) 57 грн. 90 коп.; - винесення постанови про стягнення витрат виконавчого провадження 28 грн. 91 коп. Загальна сума мінімальних витрат : 228 грн. 10 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. про стягнення з боржника основної винагороди від 13 лютого 2020 року стягнуто із боржника: ОСОБА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; основну винагороду у сумі 9 446 грн. 00 коп.

Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова П.В. про накладення штрафу від 27 березня 2020 року за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення суду № 361/3560/17 накладено на боржника: ОСОБА_1 ; дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_2 ; адреса: АДРЕСА_3 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ; штраф на користь держави у розмірі 1 700 грн. 00 коп.

Статтею 124 Конституції України визначено, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України (стаття 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIІІ).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 3 Закону № 1404-VIII визначено перелік рішень, що підлягають примусовому виконанню та виконавчих документів, серед яких, зокрема, є - виконавчі листи та накази, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до статей 447, 448, 449 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Згідно із статтями 450, 451 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду. Якщо суд встановить, що особа, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються, звільнена з посади (не здійснює відповідну діяльність), він залучає до участі в справі посадову особу, до компетенції якої належить вирішення питання про усунення порушення права чи свободи заявника. За результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Частинами першою, пунктом 7 частини другої статті 5 Закону № 1404-VIII (у редакції від 29 грудня 2019 року, яка діяла на час винесення оскаржуваної постанови приватного виконавця від 13 лютого 2020 року) визначається, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». Приватний виконавець здійснює примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 цього Закону, крім рішень про виселення та вселення фізичних осіб.

Статтею 63 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження. У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником. У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. У разі невиконання боржником рішення, яке може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавець під час виконання рішення про заборону вчиняти певні дії або про утримання від вчинення певних дій доводить до відома боржника резолютивну частину такого рішення, про що складає відповідний акт. Після складення акта виконавець виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Стаття 67 Закону № 1404-VIII регулює виконання рішення про вселення стягувача. Передбачено, що державний виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання боржником рішення про вселення стягувача. У разі невиконання боржником рішення про вселення стягувача самостійно державний виконавець виконує його примусово. Примусове вселення полягає у забезпеченні державним виконавцем безперешкодного входження стягувача у приміщення, зазначене у виконавчому документі, та його проживання (перебування) в ньому. Державний виконавець зобов`язаний письмово повідомити боржника і стягувача про день і час примусового вселення. Боржник вважається повідомленим про примусове вселення стягувача, якщо повідомлення надіслано йому за адресою, за якою має здійснюватися вселення, чи іншою адресою, достовірно встановленою державним виконавцем. Відсутність боржника, належним чином повідомленого про день і час примусового вселення, під час виконання рішення про вселення не є перешкодою для вселення стягувача. У разі якщо боржник перешкоджає виконанню рішення про вселення стягувача, державний виконавець накладає на нього штраф та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом. Примусове вселення стягувача здійснюється у присутності понятих за участю працівників поліції. Про примусове вселення стягувача державний виконавець складає акт, що підписується особами, які брали участь у виконанні рішення про примусове вселення. У разі подальшого перешкоджання боржником проживанню (перебуванню) стягувача у приміщенні, в яке його вселено, стягувач має право звернутися до державного виконавця із заявою про відновлення виконавчого провадження. У такому разі державний виконавець має право повторно здійснити примусове вселення стягувача та накласти на боржника штраф у подвійному розмірі відповідно до статті 75 цього Закону. Виконавче провадження не відновлюється і повторне примусове вселення стягувача не здійснюється, якщо особа, яка перешкоджає його проживанню (перебуванню), не є боржником. Питання про вселення стягувача в такому разі вирішується в судовому порядку.

Суд приходить до висновку, що скарга задоволенню не підлягає, оскільки у судовому порядку не вирішувався спір між боржником та стягувачем про вселення останнього у спірну квартиру. Рішення суду щодо вселення не постановлялося й виконавчий лист про вселення не видавався. У судовому порядку вирішено питання про зобов`язання ОСОБА_1 і ОСОБА_3 не чинити ОСОБА_2 у вільному доступі до квартири АДРЕСА_1 .

Правові підстави для зобов`язання приватного виконавця скасувати інші постанови у виконавчому провадженні № 61273201, а саме щодо визначення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження від 13 лютого 2020 року та про стягнення з боржника основної винагороди, також відсутні. Судом не встановлено порушень прав заявника. Сама скарга не містить обґрунтувань незаконності цих постанов, доводи стосуються лише тієї позиції, що на думку заявника приватний виконавець не має прав здійснювати дії щодо виконання виконавчого листа Броварського міськрайонного суду Київської області від 27 березня 2019 року № 361/3560/17.

Керуючись статтями 259, 260, 352-354 ЦПК України, Броварський міськрайонний суд Київської області,

у х в а л и в:

У задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області, або ж безпосередньо до суду апеляційної інстанції, шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, то зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки подання апеляційної скарги на ухвали суду продовжуються на строк дії такого карантину (Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ).

Суддя В.О.Василишин