справа № 462/2320/20
УХВАЛА

27 квітня 2020 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Колодяжний С.Ю., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, житловий будинок та споруди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся через свого представника адвоката Гінатуліну Ю.О. до Залізничного районного суду м.Львова з позовною заявою, яка надійшла поштовою кореспонденцією 24.04.2020 року, в якій просить установити факт, що реєстраційне посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації № 145 від 29 січня 1991 року, у якому містяться відомості про посвідчення права особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та що померлий ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) володів до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності будинком за адресою: АДРЕСА_1 ; визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 198,7 кв. м., з яких житлова - 74,1 кв. м, що складається з приміщень: 1-1 площею 4,60 кв. м.; 1-2 площею 5,40 кв. м.; 1-3 площею 5,10 кв. м.; 1-4 площею 8,90 кв. м.; 1-5 площею 19,50 кв. м.; 1-6 площею 11,80 кв. м.; 1-7 площею 10,10 кв. м.; 1-8 площею 10,20 кв. м.; 1-9 площею 25,40 кв. м.; № І в підвалі площею 18,5 кв. м.; № II в підвалі площею 8,6 кв. м.; № III в підвалі площею 5,5 кв. м.; № IV в підвалі площею 9,4 кв. м.; № VI в підвалі площею 28,9 кв. м.; № VII в підвалі площею 22,4 кв. м.; № VIII в підвалі площею 4,4 кв. м. та споруди: вбиральня літ. «Б»; огорожа № І, ворота № 2,3; хвіртка № 4, колодязь літ. «к»; замощення літ. «І»; визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0296, площею 0.07 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом, після смерті ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі встановлено, що позовна заява не відповідає вимогам ст.177 ЦПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.184 ЦПК України позов пред`являється шляхом подання позовної заяви до суду.

За правилами цивільного процесуального законодавства, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що дана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до ч.1 ст.3 Закон України «Про судовий збір», а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст.5 цього Закону встановлені пільги щодо його сплати.

Разом з тим, позивачем не додано до позовної заяви документа, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, такий документ не вказаний і в додатках до позовної заяви.

Крім цього, в позовній заяві зазначено, що загальна сума судового збору, що підлягає сплаті становить 7463,76 грн., що не відповідає вимогам Закону України «Про судовий збір», з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2102 грн.

Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання фізичною особою позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що на час звернення із позовом складає відповідно 840,80 грн. і 10510 грн., а позовної заяви немайнового характеру - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Згідно вимог ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Вивченням позовної заяви встановлено, що позивачем, окрім вимог майнового характеру, за які, як правильно вказано в позовній заяві, підлягає сплаті судовий збір в розмірі 7043,36 грн., що відповідає 1% від ціни позову, заявлено також дві вимоги немайнового характеру, які позивачем зазначені в пункті 1 прохальної частини позовної заяви і сформульовані наступним чином: «Установити факт, що реєстраційне посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації № 145 від 29 січня 1991 року, у якому містяться відомості про посвідчення права особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та що померлий ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) володів до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності будинком за адресою: АДРЕСА_1 ».

Частиною 1 ст.188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Таким чином, у зазначеній нормі процесуального права визначено право позивача об`єднати в одній позовній заяві декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також запобігти можливості ухвалення різних рішень за однакових обставин.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову, який одночасно є способом захисту порушеного права. При цьому об`єднанню підлягають вимоги, пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою позову - факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. При цьому особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов, та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права.

Отже, враховуючи наведене, вимоги позову про встановлення факту належності ОСОБА_2 реєстраційного посвідчення Львівського міжміського бюро технічної інвентаризації № 145 від 29 січня 1991 року, у якому містяться відомості про посвідчення права особистої власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , та про встановлення факту володіння померлим ОСОБА_2 до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 на праві приватної власності будинком за адресою: АДРЕСА_1 , є самостійними матеріально-правовими вимогами щодо встановлення окремих фактів, що мають юридичне значення, та, відповідно, є окремими позовними вимогами немайнового характеру.

Посилання в позовній заяві на те, що судовий збір за позовну вимогу про встановлення факту, що має юридичне значення, становить 420 грн., оскільки п.4 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» передбачено сплату 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб за подання до суду фізичною особою заяви у справах окремого провадження, є помилковим, з огляду на те, що дана справа не розглядається в окремому провадженні, а ОСОБА_1 подано позовну заяву з кількома позовними вимогами, в тому числі двома вимогами немайнового характеру про встановлення фактів, що мають юридичне значення, кожна з яких підлягає оплаті судовим збором в розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840,80 грн.

Таким чином, з огляду на наведене правове регулювання сплати судового збору, позивачу належить сплатити 8724,96 (7043,36 + 840,80 х 2) грн. судового збору і на виконання вимог ч.4 ст.177 ЦПК України надати суду документ, що підтверджує сплату судового збору в такому розмірі.

Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху та надає строк для усунення недоліків.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що позовна заява не відповідає вимогам ст. 177 ЦПК України, то таку слід залишити без руху і надати позивачу строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, для усунення вказаних недоліків позовної заяви.

Керуючись ст.ст. 177, 185, 259-261 ЦПК України,

постановив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Рудненської селищної ради Залізничного району м.Львова про встановлення фактів, що мають юридичне значення, та визнання права власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, житловий будинок та споруди залишити без руху.

Позивач має право протягом строку, який не перевищує десяти днів з дня вручення їй ухвали, усунути недоліки позовної заяви. Якщо позивач усуне зазначені недоліки позовної заяви у визначений ухвалою строк, вона вважається поданою в день первісного її подання до суду, в противному випадку - вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний