Справа №345/640/20
Провадження № 2/345/449/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.04.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Онушканича В.В.

з участю секретаря судового засідання Бандури Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Томашівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_4 . На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу. Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Коли позивач звернувся до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю первинної реєстрації права власності на домоволодіння в АДРЕСА_1 . Тому позивач змушений звернутися до суду та просить визнати за ним право власності на спадкове майно.

Позивач подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить суд його задоволити.

Представник відповідача Томашівської сільської ради, відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_4 (а.с.5). На випадок своєї смерті ОСОБА_4 залишила заповіт, згідно якого все своє майно заповіла позивачу ОСОБА_1 (а.с.6).

Як вбачається з матеріалів справи, постановою т.в.о. державного нотаріуса Калуської районної державної нотаріальної контори від 04.02.2020 року відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом у зв`язку із відсутністю документів, які б підтверджували право власності спадкодавця на домоволодіння АДРЕСА_1 (а.с.7).

Відповідно до довідки від 27.02.2013 року №305, виданої виконкомом Томашівської сільської ради Калуського району (а.с.8), згідно із записом в погосподарській книзі №6, стор.17, особовий рахунок 0419-1 (за 2011-2015) виконкому Томашівської сільської ради, за ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , числиться житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Також відповідно до довідки від 10.12.2019 року №1680, виданої виконкомом Томашівської сільської ради Калуського району, житловий будинок АДРЕСА_1 побудований в 1968 році, а господарські будівлі та споруди побудовані до 1991 року, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 ; забудівником даного господарства була ОСОБА_4 (а.с.9).

Набуття права власності на час будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 були врегульовані Указом Президії Верховної ради СРСР від 26.08.1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», який був визнаний таким, що втратив чинність Указом Президії Верховної Ради СРСР від 22.02.1988 р. №8502-11, та прийнятою відповідно до Указу від 26.08.1948 р. постановою Ради Міністрів СРСР від 26.08.1948 р. «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26.08.1948 р. «Право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків», які, зокрема, визначали умови та правові наслідки будівництва.

Згідно ст. 1 зазначеного Указу від 26.08.1948 р. кожен громадянин і кожна громадянка має право купити або збудувати для себе на праві особистої власності жилий будинок на один або два поверхи з числом кімнат від однієї то п`яти як у місті, так і поза містом.

Пункт 2 Постанови від 26.08.1948 р. визначає, що земельні ділянки для будівництва індивідуальних жилих будинків відводяться за рахунок земель міст, селищ, держземфонду і земель держлісфонду у безстрокове користування, а збудовані на цих ділянках будинки є особистою власністю забудовника.

Отже, за Указом від 26.08.1948 р. і Постановою від 26.08.1948р. підставою виникнення у громадянина права власності на жилий будинок є факт зведення ним цього будинку з додержанням вимог зазначених нормативних актів.

Таким чином, ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на жилий будинок із проведенням його реєстрації, але передбачали отримання дозволу на будівництво та рішення виконкому про затвердження акта про прийняття до експлуатації.

Порядок оформлення права власності на об`єкти нерухомого майна, на які відсутні акти прийняття їх до експлуатації, наведений в ДБН АЗ. 1-3-94 «Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів» та в листі Державного комітету України з будівництва та архітектури від 23.03.1999 р. №2/5-126, в якому, зокрема, роз`яснюється, що оформлення свідоцтва на право власності на об`єкти, що збудовані до 05.08.1992р., тобто до прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 05.08.1992 р. №449, якою встановлений порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, при їх реєстрації для оформлення права власності одним із документів є висновок про технічний стан будинку (будівлі), що складається БТІ.

Відповідно п.3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, громадських будинків І та II категорій складності, які збудовані без дозволу на виконання будівельних робіт, і проведення технічного обстеження їх будівельних конструкцій та інженерних мереж, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011р. №91, зареєстрованим в Міністерстві юстиції 11.07.2011р. за №830/19568? документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992р. індивідуальних (садибних) житлових будинків, садових, дачних будинків, господарських (присадибних) будівель і споруд, прибудов до них, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

21.12.2018 року ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» здійснено технічне обстеження домоволодіння по АДРЕСА_1 , за результатами якого виготовлено технічний паспорт (а.с. 15-18).

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно ч. 2 ст. 1223 Цивільного кодексу України, якщо у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи визначені у ст.ст. 1261-1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від прав на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Позивач, відповідно до ст.1268 ЦК України, вважається таким, що прийняв спадщину після смерті матері ОСОБА_4 , проживаючи спільно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с.8).

Відповідачі на спадкове майно не претендують, про що свідчать подані ними до суду заяви.

Отже, зібрані по справі докази та належна їх оцінка вказують на наявність підстав для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

На підставі викладеного, ст.ст. 1223, 1258, 1261, 1268-1269 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 247, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на будинковолодіння по АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені статтею 354 Цивільного процесуального кодексу України для подання апеляційної скарги, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення складено 23.04.2020 року.

Суддя