Дата документу 15.04.2020 Справа № 554/6141/19
Провадження № 2/554/659/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді - Троцької А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про звільнення майна з-під арешту,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, в якому просив суд зняти арешт із всього рухомого та нерухомого майна, накладений згідно постанови державного виконавця Шевченківського відділу державної виконавчої служби м.Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області від ІНФОРМАЦІЯ_2 з примусового виконання по виконавчому листу № 554/10186/16-ц виданому на підставі рішення Октябрського районного суду м.Полтави про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку, доходу щомісячно. Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про арешт всього мого майна. А саме:

- квартири, що належить йому на підставі свідоцтва про право на спадщину, ВРН 330606 від 19.09,201 1 року що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частки домоволодіння з надвірними будівлями та спорудами, що належить йому на підставі свідоцтва про спадщину від 19 вересня 2011 року НОМЕР_1,що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ;

- земельної ділянки, що належить йому на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № ВРН №330603 від 19.09.201 1 року площею 2.20га. переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верхньоланівської сільської ради, Карлівського району, кадастровий номер: :00:003:0156 ;

- земельної ділянки, що належи ть мені на праві власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом № ВРН №330603 від 19.09.2011 року площею 4,40га, переданої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Верхньоланівської сільської ради. Карлівського району, кадастровий номер: :00:003:0155.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач вказав, що у травні 2018 року, він дізнався, що державним виконавцем Шевченківського ВДВС м. Полтави ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 53912303, відкритому на підставі виконавчого листа 554/10186/16-ц від 10.05.2017 року, виданого Октябрським районним судом м. Полтави, про стягнення з позивача на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його доходу щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи із 07.12.2016 року і до досягнення повноліття, ІНФОРМАЦІЯ_2 винесено постанову про арешт на все рухоме та нерухоме майно боржника та оголошення заборони на його відчуження. У травні 2019 року, я звернувся до Октябрської о районного суду, де отримав копію рішення суду про стягнення із нього аліментів на утримання малолітнього сина від 09.03.2017 року. Заборгованості зі спати аліментів він не мав, оскільки дізнавшись про рішення суду сплатив заборгованість та сплачував аліменти наперед. 05 серпня 2019 року позивач звернувся до старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави Гецко А.В. з клопотанням про зняття арешту із всього рухомого і нерухомого майна, керуючись ст.ст. 15,19 ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі ст.59 п.7 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, є підставою для зняття арешту із майна. Однак отримав відмову датовану 25.06.2019 року, із роз`ясненням, що він повинен звернутися до суду з позовом про зняття арешту. Зазначені обставини змусили звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою від 10 липня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін.

Позивач в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав.

Представник Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) в судове засідання не з`явився, надіслав до суду заяву, у якій просив проводити розгляд справи у його відсутність.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Октябрського районного суду м.Полтави від 09 березня 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини певного віку, починаючи із 07.12.2016 року і до досягнення повноліття дитиною ( а.с.14).

На виконання вказаного рішення 10 травня 2017 року Октябрським районним судом м.Полтави видано виконавчий лист №554/10186/16-ц ( а.с.15).

Постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Магда І.Г. від 12 травня 2017 року відкрито виконавче провадження №53912303 на підставі виконавчого листа №554/10186/16-ц ( а.с.17).

Під час виконання рішення суду, постановою державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області Гецко А.В. від 10 травня 2018 року накладено арешт на все рухоме і нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 ( а.с.18-19).

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Шевченківського ВДВС у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) № 28900 від 13.02.2020 року та наданої відповідачем копії квитанції від 12.03.2020 року, вбачається, що станом березень 2020 року відповідач не має заборгованості по виплаті аліментів ,проте на час звернення до суду мав заборгованість 9651,32 грн. ( а.с.89, 90).

05 серпня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до старшого державного виконавця Шевченківського ВДВС м.Полтави Гецко А.В. з клопотанням про зняття арешту із всього рухомого і нерухомого майна, керуючись ст.ст. 15,19 ЗУ «Про виконавче провадження», на підставі ст.59 п.7 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки заборгованості не має, має постійне місце роботи та заробіток, а тому погашення заборгованості зі сплати періодичних платежів, може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, а саме - стягуватись із заробітної плати ( а.с.24).

Листом за підписом начальника Шевченківського ВДВС м.Полтави ГТУЮ у Полтавській області Щерба Д.М. №42327 від 25.06.2019 року позивача було повідомлено перелік підстав для зняття арешту, передбачений ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» та роз`яснено право з питання про зняття арешту звернутись до суду ( а.с.25-26).

Відповідно до п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із основних засад судочинства є обов`язковість судових рішень.

Статтею 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси.

Згідно ч.1 ст. 15 ЦПК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Частиною 1 статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

У порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Спори, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 19, 20 ЦПК України розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства.

У пункті 5 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 3 червня 2016 року № 5 роз`яснено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК (який кореспондується з розділом VII ЦПК України в редакції, чинній з 15 грудня 2017 року). Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Така правова позиція висловлена і в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 серпня 2018 року у справі № 658/715/16-ц (провадження № 14-299цс18).

Частиною 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Як встановлено з матеріалів справи, ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №53912303 з примусового виконання виконавчого листа №554/10186/16-ц про стягнення аліментів.

Звертаючись з позовом до суду, боржник посилався на те, що заборгованість по сплаті аліментів відсутня. У зв`язку з тим, що він не має можливості вільно реалізовувати право власності щодо свого майна, посилаючись на ст. 317, 319 ЦК України, якими передбачено право власника на власний розсуд володіти, користуватись та розпоряджатись своїм майном, вважає, що має право на зняття арешту з належного йому майна відповідно до ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження».

Разом з тим, частина 1 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» наділяє виключним правом на звернення до суду з позовом про зняття арешту з майна особу, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є боржником у виконавчому провадженні №53912303 з примусового виконання виконавчого листа №554/10186/16-ц про стягнення аліментів, яке на даний час перебуває на виконанні , арешт накладено державним виконавцем на його майно в порядку виконання вказаного рішення суду, а тому, законом для боржника встановлений інший порядок захисту його майнових прав як сторони виконавчого провадження - шляхом оскарження дій, рішень чи бездіяльності державного виконавця в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області про звільнення майна з-під арешту - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач: Шевченківський ВДВС м.Полтава ГТУЮ у Полтавській області, адреса: вул.Стешенка, 6, м.Полтава.

Повний текст рішення виготовлено 24.04.2020 року.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави Троцька А.І.