Справа № 204/8351/19
Провадження № 2/204/399/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.,

при секретарі Голушко В.В.,

за участю представника позивача адвоката Харламова Д.В.,

за участю відповідача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 сплачені за товар кошти в сумі 2 850 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 02 лютого 2018 року позивач придбала у відповідача водонагрівач PROMOTEK, модель GCVOL804415D07TR, серійний номер 2 НОМЕР_1 , сплативши за нього 2 850 грн. Водонагрівач придбався позивачем для особистого використання в квартирі, за адресою: АДРЕСА_1 . Фактичний продаж водонагрівача відбувся поза межами торговельного або офісного приміщеннями продавця, а саме в квартирі позивача за адресою: АДРЕСА_1 . 02.02.2018 року відповідач доставив водонагрівач до квартири, та повісив його на стіну з порушенням горизонталі (перекосом), після чого позивач оплатила відповідачу вартість водонагрівача у сумі 2 850 грн. Після передачі відповідачу грошових коштів за водонагрівач, що мало місце 02.02.2018 року в квартирі позивача, відповідач не надав їй жодного документа, який засвідчує факт укладення договору, зокрема розрахунковий документ встановленої форми. При цьому, відповідач не лише не надав будь-який розрахунковий документ під час продажу водонагрівача, але і заперечує факт його продажу, користуючись відсутністю у позивача такого розрахункового документу.

При розгляді Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська цивільної справи 204/9199/18 між цими сторонами, з іншим предметом та підставами позову, відповідач заперечував факт продажу позивачу водонагрівача, посилаючись на відсутність у неї чека. Відповідно до рішення суду від 24 червня 2019 року по справі № 204/9199/18 судом встановлена наступна обставина: «Таким чином, доводи відповідача, що він не укладав з позивачем договору купівлі-продажу спірного водонагрівача, судом до уваги не приймаються та спростовуються дослідженими письмовими доказами».

Позивач через свого представника направляла відповідачу повідомлення про недійсність договору купівлі продажу водонагрівача від 24 жовтня 2019 року, Однак поштовий лист повернувся після закінчення строку зберігання, у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з позовною заявою.

В судовому засіданні позивач, представник позивача, кожен окремо позовну заяву підтримали, просили суд її задовольнити.

Відповідач в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовної заяви, оскільки він не продавав товар позивачу, а тільки посвідчив гарантійний талон, як попросила його про це позивач.

Суд, вислухавши пояснення позивача, представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що позовна заява задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Судом встановлено відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, 14 липня 2009 року ОСОБА_1 зареєстрований як фізична особа підприємець у м.Дніпро, вул.Туристів,8, основний вид діяльності роздрібна торгівля з лотків і на ринках іншими товарами (арк.с.8).

Відповідно до гарантійного талону, заповненого ФОП ОСОБА_1 , 02 лютого 2018 року сторонами укладено договір купівлі-продажу, відповідно до якого позивач купила у відповідача пристрій GCVOL804415D07TR, на гарантійному талоні міститься відбиток печатки ФОП ОСОБА_1 (арк.с.9). Заповнення вказаного гарантійного талону, та проставлення на ньому печатки підтверджено відповідачем в судовому засіданні.

25 жовтня 2019 року адвокатом Харламовим Дмитром Вікторовичем, який діє в інтересах ОСОБА_2 , направлено на адресу відповідача повідомлення від 24.10.2019 року про недійсність договору купівлі продажу водонагрівача з вимогою повернення грошових коштів у розмірі 2 850 грн. (арк.с.10-11,12).

Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року, яке набрало законної сили 20 серпня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 (місцезнаходження: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про розірвання договору купівлі-продажу, стягнення грошових коштів та моральної шкоди відмовлено повністю.

Так, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24 червня 2019 року встановлено, що 02 лютого 2018 року між сторонами був укладений спірний договір купівлі-продажу, згідно з яким позивач купив у відповідача пристрій GCVOL804415D07TR, що підтверджується гарантійним талоном від 02 лютого 2018 року, заповнений відповідачем з проставленням його печатки.

В судовому засіданні доводи відповідача про те, що він не укладав, з позивачем договір купівлі продажу водонагрівача, спростовано (арк.с.15,16).

Позивач, як при розгляді справи № 204/9199/18 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська, так і в даному судовому засіданні не заперечувала факт придбання нею водонагрівача у відповідача.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно ст. 217 ЦК України недійсність окремої частини правочину не має наслідком недійсності інших його частин і правочину в цілому, якщо можна припустити, що правочин був би вчинений і без включення до нього недійсної частини.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст. 698 ЦК України до відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Умови договору, що обмежують права покупця фізичної особи порівняно з правами, встановленими цим Кодексом та законодавством про захист прав споживачів, є нікчемними.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбає, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Відповідно до ст. 6 ЗУ «Про захист прав споживачів» продавець (виробник,виконавець) зобов`язаний передати споживачеві продукцію належної якості, а також надати інформацію про цю продукцію. Продавець (виробник, виконавець) на вимогу споживача зобов`язаний надати йому документи, які підтверджують належну якість продукції. Вимоги до продукції щодо її безпеки для життя, здоров`я і майна споживачів, а також навколишнього природного середовища встановлюються нормативно-правовими актами, в тому числі технічними регламентами.

Відповідно до п. 12 ст. 1 ЗУ «Про захист прав споживачів» істотний недолік - це недолік, який робить неможливим чи недопустимим використання товару відповідно до його цільового призначення, виник з вини виробника (продавця, виконавця), після його усунення проявляється знову з незалежних від споживача причин і при цьому наділений хоча б однією з нижченаведених ознак: а) він взагалі не може бути усунутий; б) його усунення потребує понад чотирнадцять календарних днів; в) він робить товар суттєво іншим, ніж передбачено договором.

Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про захист прав споживачів» визначено права та обов`язки споживачів під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб, в тому числі право на: захист своїх прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця); відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції) відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав.

Відповідно до ст. 17 ЗУ «Про захист прав споживачів» споживач має право на перевірку якості, безпеки, комплектності, міри, ваги та ціни продукції, що придбавається (замовляється), демонстрацію безпечного та правильного її використання. На вимогу споживача продавець (виконавець) зобов`язаний надати йому контрольно-вимірювальні прилади, документи про якість, безпеку, ціну продукції.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про захист прав споживачів» у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку недоліків споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством, має право вимагати: 1) пропорційного зменшення ціни; 2) безоплатного усунення недоліків товару в розумний строк; 3) відшкодування витрат на усунення недоліків товару. У разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. За наявності товару вимога споживача про його заміну підлягає негайному задоволенню, а в разі виникнення потреби в перевірці якості - протягом чотирнадцяти днів або за домовленістю сторін.

Суд враховує, що у матеріалах справи відсутні докази реалізації відповідачем товару неналежної якості. Не міститься будь-яких зауважень щодо якості товару на гарантійному талоні, виданому позивачу відповідачем.

Аналізуючи доводи позивача, та його представника в судовому засіданні про те, що договір купівлі продажу водонагрівача є недійсним, у зв`язку з тим, що: реалізація продукції відбувалась поза торгівельним або офісним приміщенням позивача, не надано документ, який засвідчує факт укладання договору, не підтверджено відповідачем інформацію стосовно факту реалізації спірного водонагрівача, суд приходить до наступного.

У контексті одного із основоположних принципів цивільного судочинства - принципу змагальності сторін - вирішальним фактором є обов`язок сторін у доказуванні, які користуються рівними правами щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом переконливості цих доказів. Якщо сторона не подала достатньо доказів для підтвердження певної обставини, суд робить висновок про її недоведеність.

Так, позивач в судовому засіданні, та її представник, кожен окремо, вказували суду, що передача товару водонагрівача, покупцю відбувалось у квартирі позивача. При цьому, рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 24.06.2019 року у справі № 204/9199/18, встановлено, що сторонами був укладений договір купівлі продажу водонагрівача, а документом, що підтверджує факт укладання договору між сторонами є гарантійний талон, заповнений ФОП ОСОБА_1 , 02 лютого 2018 року на пристрій НОМЕР_4 . Факт реалізації відповідачем позивачу товару, також, встановлено при розгляді справи № 204/9199/18 Красногвардійським районним судом м. Дніпропетровська.

Відповідно до ст.ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, позивачем, її представником, не наведено жодної із зазначених вище підстав для задоволення позовних вимог, обставин, на які посилався позивач, позивачем та її представником в судовому засіданні не доведені, чим не виконані вимоги Закону.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, судові витрати компенсуються за рахунок держави.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.ст.12,13,76-82,141,258,259,263-265,273, 352, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 215, 217, 698 ЦК України, Закону України «Про захист прав споживачів», суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 про захист прав споживачів відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук