Справа № 150/20/20
Провадження по справі №2/150/44/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
(заочне)

28 квітня 2020 року с. Мазурівка

Чернівецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Суперсона С.П.

за участі секретаря Короленко Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що рішенням суду було присуджено до стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання малолітнього сина в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Втім, позивач зазначає, що на разі його сімейний та матеріальний стан змінився, адже він одружився та разом з дружиною виховують малолітнього сина. В свою чергу дружина позивача перебуває у відпустці по догляду за дитиною. Заробітна плата позивача є єдиним джерелом доходу сім`ї, а тому позивач невзмозі сплачувати аліменти в присудженому судом розмірі та просить суд змінити розмір стягуваних з нього аліментів з 1/3 частини на 1/6 частину від усіх видів його доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку.
Позивач подав до суду заяву, відповідно до якої просив розглянути справу у його відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Окрім того, у разі неявки в судове засідання належним чином повідомленого відповідача не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідач, будучи про час та місце розгляду справи повідомленою шляхом публікації оголошення на вебпорталі судова влада України в судове засідання за невідомих суду причин в черговий раз не з`явилася.
З огляду на викладене, суд, в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази, встановив наступне.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року було присуджено до стягнення з позивача на користь відповідача аліменти для утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 29 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття.
Як слідує зі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , позивач одружений з ОСОБА_4 .
Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , вони є батьками малолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Як слідує з довідки, виданої Військовою частиною НОМЕР_4 від 17.01.2020 №58, сукупний розмір заробітної плати, виплаченої позивачеві за шість місяців 2019 року (з липня по грудень) складає 68 190,30 грн.
Втім, позивач зазначає, що з огляду на те, що він один забезпечує новостворену сім`ю дружину та малолітнього сина, присуджений судом розмір аліментів 1/3 частини від усіх видів заробітку (доходу) ставить позивача у скрутне становище.
А тому, позивач просить суд присудити до стягнення з позивача на користь відповідача аліменти на утримання їхнього з відповідачем малолітнього сина в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ст. 192 СКУ розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СКУ.
Разом із тим, згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано.
Згідно зі статями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
За приписами статтей 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.
Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Суд, з урахуванням норм матеріального права, фактичних обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, оцінивши подані сторонами докази, дійшов до висновку про відсутність підстав для зменшення розміру аліментів, присуджених до стягнення з позивача за рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , з 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку до 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, з посиланням на зміну його матеріального становища (народження ще однієї дитини та перебування його дружини у відпустці по догляду за дитиною), оскільки розмір його доходів дозволяє йому виконувати свій обов`язок по утриманню своєї дитини від першого шлюбу та дитини, яка народилася від шлюбу з ОСОБА_4 , а зміна сімейного стану у даному випадку не впливає на змогу сплачувати аліменти.
Твердження позивача про те, що у нього збільшилися витрати у зв`язку з народженням другої дитини та необхідністю утримувати дружину, яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною не дають суду підстав для зменшення присуджених судом аліментів до 1/6 частини, адже дружина позивача отримує державну допомогу при народженні дитини та є працездатною особою.
Поряд із цим, застосовуючи аналогію закону (ч.3 ст. 185 СК України), суд приходить до висновку, що на утримання двох дітей позивача частка від його заробітку (доходу) не може перевищувати половини цього доходу, а тому на утримання однієї дитини повинна становити 1/4 від заробітку (доходу) (1/2 : 2 = 1/4).
Таким чином, суд прийшов до переконання про необхідність зменшення розміру аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 1/3 частки до 1/4 частки заробітку (доходу) позивача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
З огляду на лопотання позивача, суд залишає понесені ОСОБА_1 витрати за останнім.
Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 8, 10, 11, 12, 76-81, 83, 89, 141, 256-265,, ч.4 ст.268, ст.ст.273, 274-279, 280-284 ЦПК, на підставі ст.ст.150, 179, 180, 181, 182, 183 СК України, суд ,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну аліментів на утримання неповнолітньої дитини задоволити частково.

Змінити розмір стягуваних аліментів, визначений рішенням Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року про стягнення з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Чернявка Оратівського району Вінницької області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 29 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, визначивши їх у частці від доходу ОСОБА_6 в розмірі однієї чверті (1/4 частини) його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання цим рішенням суду законної сили і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Припинити з часу набрання рішенням законної сили стягнення аліментів з ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя с. Чернявка Оратівського району Вінницької області на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/3 частки від усіх видів заробітку (доходу) але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 29 серпня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, що проводиться на підставі рішення Чернівецького районного суду Вінницької області від 18 жовтня 2017 року у справі №150/513/17.
Рішення може бути оскаржено на протязі тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Головуючий суддя С.П. СУПЕРСОН