Провадження № 4-с/752/23/20
У Х В А Л А

іменем України

24 березня 2020 року Голосіївський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Хоменко В.С.

при секретарі Павлюх П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 про об`єднання виконавчих проваджень, -

в с т а н о в и в:

у листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Голосіївського районного суду м. Києва зі скаргою, в якій просила визнати незаконною постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене провадження № 54143097 від 28.08.2018 року державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик А.С. та скасувати вказану постанову.

В обґрунтування своїх вимог вказала на те, що на виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 12.09.2016 року за виконавчим листом № 752/11822/15-ц від 17.05.2017 року за заявою про примусове виконання рішення суду ОСОБА_2 державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик А.С. відкрито виконавче провадження № 54143097.

28.08.2018 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик А.С. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене провадження.

09.11.2018 року нею отримано примірник постанови № 54143097 від 28.08.2018 року.

Зазначила, що винесення постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене провадження є незаконним, оскільки постанова державного виконавця не містить належного обґрунтування та направлена їй як стороні виконавчого провадження з порушенням вимог ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження».

Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 26.11.2018 року відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 30.01.2019 року (а.с. 7).

30.01.2019 року справа не розглядалась, підготовче судове засідання відкладено на 25.02.2019 року (а.с. 14).

25.02.2019 року заявник подала до суду уточнену скаргу, в котрій зазначила про те, що вважає, що оскаржувана постанова є протиправною, оскільки порушує права та інтереси боржника у виконавчому провадженні, у зв`язку з чим підлягає скасуванню. Зауважила, що постанова від 28.08.2018 року про об`єднання виконавчих проваджень у зведене провадження № 54143097 оформлена державним виконавцем у порушення п. 2, п. 4 ч. 7 Інструкції, оскільки не відповідає формі, змісту, не містить обґрунтованого мотиву рішення, зазначення у резолютивній частині прийнятого ним рішення та строку і порядку оскарження постанови. Крім того, у порушення п.п. 1, 2 та 3 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» оскаржувана постанова на адресу боржника від державного виконавця не була надіслана на наступний робочий день, тому боржник не є повідомленим належним чином про початок примусового виконання рішень (а.с. 19-21).

Протокольною ухвалою від 25.02.2019 року до участі у справі залучено в якості заінтересованої особа ОСОБА_2 , підготовче судове засідання відкладено на 15.05.2019 року (а.с. 116).

15.05.2019 року справа не розглядалась, підготовче судове засідання відкладено на 03.09.2019 року (а.с. 123).

Ухвалою від 03.09.2019 року підготовче провадження у справі закрито, призначено судовий розгляд справи на 02.12.2019 року (а.с. 140).

02.12.2019 року в справі оголошено перерву до 24.03.2020 року (а.с. 162).

Заявник в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

Представник Голосіївського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві в судове засідання не з`явився, про розгляд скарги повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Заінтересована особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд скарги повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, до суду заперечення проти скарги не подала.

Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, в силу ч. 2 ст. 450 ЦПК України не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Бортніка В.В. від 19.06.2017 року при примусовому виконанні виконавчого листа № 752/11822/15-ц, виданого Голосіївським районним судом м.Києва 17.05.2017 року, відкрито виконавче провадження № 54143097 (а.с. 35-37).

28.08.2018 року державним виконавцем Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик А.С. винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене провадження (а.с. 6, 60).

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Під час здійснення виконавчого провадження виконавець вчиняє виконавчі дії та приймає рішення шляхом винесення постанов, попереджень, внесення подань, складення актів та протоколів, надання доручень, розпоряджень, вимог, подання запитів, заяв, повідомлень або інших процесуальних документів у випадках, передбачених цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

За порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавці несуть відповідальність в порядку, встановленому законом.

Порушення строків прийняття рішень та вчинення виконавчих дій виконавцями не є підставою для скасування такого рішення чи виконавчої дії, крім випадків, коли вони були прийняті або вчинені з порушенням процедури, передбаченої цим Законом (ст. 13 Закону).

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі (ч. 1 ст. 28 Закону).

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, виконання кількох рішень про стягнення коштів з одного боржника здійснюється державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження щодо такого боржника, у рамках зведеного виконавчого провадження.

Відповідно до положень п. п. 7, 14 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, постанова як окремий документ містить такі обов`язкові реквізити: номер виконавчого провадження; вступну частину із зазначенням: назви постанови, дати видачі постанови та місця її винесення; найменування органу державної виконавчої служби, прізвища, імені та по батькові державного виконавця, який виніс постанову або прізвища, імені та по батькові приватного виконавця, який виніс постанову, найменування виконавчого округу, в якому він здійснює діяльність; назви виконавчого документа, коли та ким виданий, резолютивної частини документа (далі - реквізити виконавчого документа); за зведеним виконавчим провадженням - прізвища, імені та по батькові боржника - фізичної особи, повного найменування боржника - юридичної особи та дати об`єднання виконавчих проваджень у зведене; мотивувальну частину із зазначенням мотивів, з яких виконавець прийняв відповідне рішення (дійшов певних висновків), і посилання на норму закону, на підставі якого винесено постанову; резолютивну частину із зазначенням: прийнятого виконавцем рішення; строку і порядку оскарження постанови.

До постанов можуть вноситись також інші відомості, визначені Законом, цією Інструкцією та іншими нормативно-правовими актами.

Постанова підписується виконавцем та скріплюється печаткою. Постанова складається у необхідній кількості примірників, один з яких залишається у виконавчому провадженні, а інші надсилаються за належністю.

У разі якщо в органі державної виконавчої служби відкрито кілька виконавчих проваджень про стягнення коштів з одного боржника, вони об`єднуються у зведене виконавче провадження та виконуються державним виконавцем, який відкрив перше виконавче провадження. Про об`єднання виконавчих проваджень у зведене державний виконавець виносить постанову.

У разі відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється зведене виконавче провадження, воно приєднується до зведеного виконавчого провадження, про що державним виконавцем виноситься постанова.

Постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

У разі якщо виконавчі провадження про стягнення коштів з одного боржника відкрито у кількох органах державної виконавчої служби, зокрема, якщо боржник та його майно перебувають на території різних адміністративно-територіальних одиниць, при об`єднанні виконавчих проваджень у зведене в установленому розділом IV цієї Інструкції порядку можуть утворюватись виконавчі групи.

Наявність або відсутність іншого виконавчого провадження чи зведеного виконавчого провадження щодо одного й того самого боржника державний виконавець перевіряє за даними автоматизованої системи виконавчого провадження при відкритті виконавчого провадження.

У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника виявлено в іншому органі державної виконавчої служби, таке виконавче провадження передається на виконання до органу державної виконавчої служби, державним виконавцем якого відкрито перше виконавче провадження, або в порядку, визначеному розділом V цієї Інструкції. У разі якщо виконавче провадження щодо одного й того самого боржника перебуває на виконанні у відділі примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби або відділі примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України виконавче провадження передається на виконання до цих відділів.

З огляду на викладене, судом не встановлено, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог законодавства України, а заявником вказане не доведено в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України.

Крім того, при зверненні до суду скаржником вказано на те, що вона не була повідомлена належним чином про початок примусового виконання рішень, що також останньою не доведено відповідно до вимог цивільного процесуального законодавства.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до ч. 1 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

За таких обставин, оскільки заявник не надала суду доказів в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України про те, що оскаржувана постанова була прийнята не у відповідності до закону, не в межах повноважень державного виконавця та з порушенням її прав, не надала доказів щодо неправомірності дій державного виконавця, тому, так як дії державного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження», в межах повноважень державного виконавця, суд не вбачає законних підстав для задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 259, 263-264, 447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

у задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Вавдійчик Анжеліки Сергіївни, заінтересована особа: ОСОБА_2 про об`єднання виконавчих проваджень - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.С. Хоменко