Постанова

Іменем України

30 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 385/1075/17

провадження № 61-11582св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Бандурівська сільська рада Гайворонського району Кіровоградської області,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року в складі судді: Сліпенко Р. Ю. та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року в складі колегії суддів: Суровицької Л. В., Кіселика С. А., Черненка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 , який проживав у с. Бандурове Гайворонського району Кіровоградської області. Після його смерті залишилося спадкове майно - земельна ділянка № НОМЕР_1 загальною площею 2,12 га, що розташована на території Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області. Вона є спадкоємцем першої черги за законом після смерті батька, оскільки її рідні брат та сестра - ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , спадщину не прийняли, відмовляються від спадщини на її користь. У встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до Гайворонської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини через тяжкий матеріальний стан, а також у зв`язку з проживанням на значній відстані від місця відкриття спадщини, втратою оригіналу державного акта на право приватної власності на землю.

Враховуючи наведене, позивач просила суд визнати зазначені нею причини пропуску строку для подання заяви на прийняття спадщини поважними та визначити їй додатковий строк тривалістю три місяці для прийняття спадщини, що відкрилася після смерті батька - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року в задоволенні позову відмовлено.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустила строк на прийняття спадщини без поважних причин, оскільки вона мала можливість прийняти спадщину після смерті свого батька в установлений законом строк, шляхом написання заяви у нотаріуса та направлення вказаної заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Залишаючи без змін рішення суду першої інстанції, апеляційний суд виходив із того, що причини пропуску строку для прийняття спадщини, на які посилається позивач, не можуть бути визнані поважними, оскільки саме по собі матеріальне становище особи, проживання в іншій області та відсутність правовстановлюючого документа на майно, без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати судові рішення першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що судами не взято до уваги наведені нею твердження про поважність причин пропуску строку на прийняття спадщини. Крім того, судами безпідставно не застосовані положення статей 1258,1270 ЦК України.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 07 березня 2018 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Відповідно до розпорядження Верховного Суду від 16 квітня 2020 року призначений повторний автоматизований розподіл вказаної судової справи.

У квітні 2020 року справу розподілено судді-доповідачу.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_2 , після смерті якого залишилося спадкове майно, яке складається з земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 2,12 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Бандурівської сільської ради Гайворонського району Кіровоградської області.

Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) та Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину), наданих станом на 10 жовтня 2017 року Гайворонською районною державною нотаріальною конторою Кіровоградської області, 01 березня 2004 року Бандурівською сільською радою Гайворонського району Кіровоградської області посвідчено заповіт від імені ОСОБА_2 .

Після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 року спадкова справа до майна померлого не заводилась, ніхто із спадкоємців заяву про прийняття спадщини не подав.

Позивач не проживала постійно зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, з 22 січня 1997 року зареєстрована та проживає в с. Будилка Лебединського району Сумської області.

Тобто для оформлення права на спадщину після смерті свого батька, померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачу необхідно було подати нотаріусу відповідну заяву.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

За частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судові рішення- без змін, оскільки їх ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Рішення судів першої та апеляційної інстанцій відповідають вимогам ЦПК України щодо законності та обґрунтованості.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними.

Ухвалюючи оскаржувані рішення, суди першої та апеляційної інстанцій дійшли правильного висновку про недоведеність заявлених позивачем позовних вимог.

Усупереч доводам касаційної скарги позивач не довела, що у неї були об`єктивні, непереборні перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини протягом 10 років, оскільки саме по собі матеріальне становище особи, проживання в іншій місцевості та відсутність правовстановлюючого документа на майно, без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Доводи касаційної скарги зводяться до незгоди з висновками судів попередніх інстанцій щодо установлення обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судами, які їх обґрунтовано спростували і за своєю суттю зводяться до переоцінки доказів, що не належить до повноважень суду касаційної інстанції.

Доводи касаційної скарги є майже ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким судом апеляційної інстанції надана належна оцінка, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність необхідності повторно відповідати на ті самі аргументи заявника. При цьому судом враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразова відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення у справі Руїз Торія проти Іспанії). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанції просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Суд касаційної інстанції вважає, що висновки судів відповідають вимогам закону та не суперечать обставинам, що мають значення для справи, судами правильно застосовано закон, який підлягав до застосування, тому підстав для скасування судових рішень немає.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Викладене дає підстави для висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувані рішення судів першої та апеляційної інстанцій без змін із підстав, передбачених статтею 401 ЦПК України.

Керуючись статтями 401, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Гайворонського районного суду Кіровоградської області від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 17 січня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:В. В. Сердюк А. І. Грушицький І. М. Фаловська