Справа № 364/357/20
Провадження № 2/364/159/20
У х в а л а

28.04.2020 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з позовною заявою

ОСОБА_1

( РНОКПП НОМЕР_1 , поштова адреса: АДРЕСА_1 , засоби зв`язку: НОМЕР_2 )

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

До Володарського районного суду Київської області 27.04.2020 року надійшла вказана позовна заява. ознайомившись з якою суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам ЦПК України.

Позивач звернулась до суду з позовом в якому просить визнати виконавчий напис приватного нотаріуса за реєстраційним номером 1386, який видано від 17.02.2020 року, про стягнення з неї на користь ТОВ «Фіфорс» заборгованості в розмірі 9172,00 гривень , таким що не підлягає виконанню.

ОСОБА_1 подала свою позовну заяву до Володарського районного суду Київської області посилаючись на ч. 12 ст. 28 ЦПК України, яка зазначає, що позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Проте позивачем не враховано, що статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» визначено що є місцем виконання виконавчого документу, а саме, приватний виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника. Таким чином, в розумінні ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» місцем виконання виконавчого документу є не місцезнаходження приватного виконавця, а місце проживання (перебування) боржника або місцезнаходження його майна.

Таким чином , з урахуванням вищевикладеного та зазначеної позивачем у позовній заяві інформації і приєднаних до позову матеріалів справи не дають суду можливості визначити місце виконання виконавчого напису, що позбавляє суд визначитись з територіальною юрисдикцією (підсудністю) даної справи.

Окрім того слід зазначити, що вказана позовна заява, не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

Вичерпний перелік вимог до позовної заяви, викладено у статті 175 ЦПК України, однак позивач лише частково їх дотрималася та допустила ряд недоліків.

Зокрема позивач не виконав вимоги ч.1 ст.175 ЦПК , так ч. 1 вимагає від позивача викладення своїх вимог щодо предмета спору та їх обґрунтування. В порушення ч.3 п.4) позивачем не чітко визначено зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; п. 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; п. 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Враховуючи вище викладене, суддя прийшла до висновку, що недотримання обов`язкових вимог до змісту позовної заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

Згідно правил ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 даної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, позивач, усуваючи недоліки, повинен вчинити наступні дії:

- зазначити та надати інформацію згідно якої суд матиме можливість визначити місце виконання виконавчого напису, що надасть суду можливість визначитись з територіальною юрисдикцією (підсудністю) даної справи;

- чітко викласти свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування;

- чітко визначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні;

-оскільки позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

-викласти обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначити докази, що підтверджують вказані обставини;

-зазначити відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Окрім наведеного вище, ознайомившись з матеріалами справи суддя встановила, що позивач до позову додала заяву про відстрочку або розстрочку сплати судового збору при зверненні до суду відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір".

Однак позивач не врахувала положення ст. 8 Закону України « Про судовий збір» де визначено, що підлягають застосуванню виключно до фізичних осіб, рівень статків яких обмежений, для усунення для таких осіб перешкод фінансового характеру для доступу до правосуддя. Інших (ніж незадовільний майновий стан особи) підстав законодавством не визначено. Проте всупереч наведеному, позивач ненадала доказів та підтвержуючих фактів щодо наявності підстав для відстрочення сплати судового збору, які б позбавляли можливості сплатити судовий збір, окрім письмових пояснень, викладених в заяві.

Отже, враховуючи вищевикладене, ОСОБА_1 , яка заявляє відповідне клопотання, повинна подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті збору в установленому законом порядку й розмірі. На підтвердження незадовільного майнового стану можуть бути надані: довідка про доходи; довідка про склад сім`ї, наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї; документи про відсутність рухомого або нерухомого майна; банківські документи про відсутність на рахунку коштів; довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Згідно ст. 126 ЦПК України , право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID19)» яким розділ ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3 такого змісту: «Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину».

З метою дотримання прав учасників справи суд вбачає за доцільне попередити позивача про продовження процесуальних строків.

В цілому, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства та усунути вказані недоліки у встановлений судом строк, інакше заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу разом з доданими до неї документами.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали, але не пізніше закінчення строку карантину.

Роз`яснити позивачу положення ч. 3 ст. 185 ЦПК України, за якими в разі, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Копію ухвали направити позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун