Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

28 квітня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Орєхова О. І. ,

за участі секретаря - Сокур О. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду № 2 в м. Біла Церква цивільну справу за позовною заявою Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів,-

В С Т А Н О В И В :

В квітні 2018 року позивач Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві звернулося до Печерського районного суду м. Києва з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, мотивуючи тим, що громадянка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, яка отримує пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення». За період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року виникла переплата пенсії в сумі 1502,30 гривень у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника. Про факт переплати свідчить лист управління з координації та контролю за виплатою пенсій головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.11.2012 № 528. Зазначають, що Відповідача було повідомлено листом про виникнення переплати пенсії від 24.10.2013 року № 17968/06. Проте, Відповідачем не була погашена переплата в сумі 1502,30 гривень та ніяких пояснень з цього приводу до Управління не надходило.

Просили суд стягнути з ОСОБА_1 на користь Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві суму заборгованості у розмірі 1502,30 гривень ( а. с. 2-3 ).

Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 14 травня 2018 року ухвалено передати справу за позовом Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів за підсудністю до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області ( а. с. 8-9 ).

07 квітня 2020 року за вх. № 13550 Білоцерківським міськрайонним судом Київської області було отримано зазначену цивільну справу.

Вказана цивільна справа надійшла на розгляд головуючого судді Орєхова О.І., згідно протоколу автоматичного розподілу судової справи між суддями від 07.04.2020 року ( а. с. 14 ).

Ухвалою судді від 08 квітня 2020 року постановлено прийняти зазначену позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням ( викликом ) сторін. Судове засідання призначено на 09 годину 30 хвилин 28 квітня 2020 року ( а. с. 17-18 ).

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження суд враховує ціну позову.

В судове засідання позивач Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві свого представника не направили, звертаючись до суду з позовною заявою в її прохальній частині просили проводити розгляд справи без участі представника управління ( а. с. 3 ).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, 27.04.2020 року за вх. № 15820 судом отримано від відповідача клопотання про розгляд справи без участі відповідача ОСОБА_1 за наявними в матеріалах справи документами.

В зазначеному клопотанні відповідач ОСОБА_1 зазначила, що позовні вимоги не підтримує у повному обсязі, наполягає на відмові у їх задоволені та на повному та справедливому досліджені судом обставин справи, у тому числі щодо строків позовної давності за умовами Цивільно-процесуального кодексу України та доказів надсилання позивачем повідомлення про виникнення перенплати від 24.10.2013 року.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом встановлені фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

З отриманої судом позовної заяви, яка була надіслана до суду Центральним об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві останній посилається на те, що відповідач громадянка ОСОБА_1 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, яка отримує пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року виникла переплата пенсії в сумі 1502,30 гривень у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

Про факт переплати свідчить лист управління з координації та контролю за виплатою пенсій головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 27.11.20102 № 528.

Зазначають, що відповідача було повідомлено листом про виникнення переплати пенсії від 24.10.2013 року № 17968/06.

Проте, відповідачем не була погашена переплата в сумі 1502,30 гривень та ніяких пояснень з цього приводу до Управління не надходило.

Тому, звертаючись до суду з вищевказаною позовною заявою просили суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача суму надміру виплачених коштів в розмірі 1502,30 гривень.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Частиною 1 ст. 1213 ЦК України визначено, що особа, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч. ч. 1-5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Однак, ознайомившись з матеріалами справи, останні не містять жодних належних та допустимих доказів того, що дійсно відповідач перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві, яка отримує пенсію по втраті годувальника, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» та за період з 01.10.2012 року по 30.11.2012 року виникла переплата пенсії в сумі 1502,30 гривень у зв`язку з переведенням з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

В матеріалах зазначеної цивільної справи, яка надійшла до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області за підсудністю з Печерського районного суду м. Києва наявна лише позовна заява та Наказ № 58 від 04.04.2017 року «Про заходи щодо припинення Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві» ( а. с. 2-3, 4 ).

До того ж, в позовній заяві в додатках також не зазначено, які документи додаються позивачем до позову в обґрунтовування вимог, які мають значення для вирішення справи. В додатках позивач зазначає лише клопотання щодо сплати судового збору на 1 аркуші та позовна заява для відповідача на 2 аркушах ( а. с. 3 ).

Жодних заяв та клопотань з боку позивача на адресу суду не надходило.

Відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 83 ЦПК України сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Оскільки з боку позивача не надано в підтвердження позовних вимог жодного доказу, то вимоги позивача є такими, що не підлягають до задоволення, так як є необґрунтованими та недоведеними.

Так як, позивачу відмовлено у задоволенні позовних вимог по суті, не підлягає застосуванню строк позовної давності, на застосування якого наполягала ОСОБА_1 в клопотанні про розгляд справи без участі відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки, позивач при зверненні до суду був звільнений від сплати судового збору, а в позові останньому відмовлено, то не підлягають стягненню судові витрати з відповідача по справі на користь держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1166, 1212, 1213 ЦК України, ст. ст. 2, 5, 12, 13, 19, 76, 77, 81, 83, 89, 133, 141, 211, 247, 263 - 265, 273, 274-279, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позовних вимог Центрального об`єднаного управління Пенсійного фонду України в м. Києві до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених коштів, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивач: Центральне об`єднане управління Пенсійного фонду України в м. Києві ( адреса місцезнаходження: 04072, м. Київ, вул. Борисоглібська, 14, адреса для листування: 01601, м. Київ, вул. Крутий узвіз, 4, );

Відповідач: ОСОБА_1 ( адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Печерським РУ ГУ МВС України від 01.04.2010 року ).

Повне судове рішення складено 28 квітня 2020 року.

Рішення надруковано в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

СуддяО. І. Орєхов