Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №348/297/20

16 квітня 2020 року м.Надвірна

Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області

в складі: головуючого - судді - Грещука Р.П.,

секретаря - Шпитко М.І.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Надвірна цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пасічнянської сільської ради (ОТГ) Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

13.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом доОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Просить суд ухвалити рішення, яким визнати за ним право власності на спадкове майно, а саме домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 19.03.2020 року по даній справі в якості співвідповідача залучено Пасічнянську сільську раду (ОТГ) Надвірнянського району, Івано-Франківської області, місцезнаходження: с.Пасічна, вул.Софії Галечко, буд.127, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

В судове засідання позивач не з`явився, однак його представник подала до суду заяву, в якій позов підтримала в повному обсязі з підстав, наведених в позовній заяві, просить справу розглядати у їх відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, натомість направила до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 , зазначила, що на дане спадкове майно вона не претендує і просить дану справу розглядати у її відсутності.

Представник відповідача Пасічнянської сільської ради (ОТГ) Надвірнянського району, Івано-Франківської області в судове засідання також не прибув, про час і місце слухання справи повідомлений належним чином рекомендованою кореспонденцією.

Суд, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи, прийшов до висновку про можливість задоволення позову ОСОБА_1 з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Його батьками були ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про його народження, копія якого долучена до матеріалів справи (а.с.5).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 , виданим 07.03.2016 року управлінням цивільного стану Ополє Опольського воєводства Республіки Польщі (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер батько позивача - ОСОБА_3 , актовий запис №46 від 29.08.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 29.08.2016 року виконавчим комітетом Пасічнянської сільської ради (а.с.7).

Як з`ясовано судом, ні мати, ні батько не складали заповіту щодо розпорядження майном на випадок смерті.

Позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_5 , як діти померлих, є спадкоємцями першої черги за законом згідно ст.1261 ЦК України, інших спадкоємців першої черги немає.

Після смерті батьків відкрилася спадщина на два збудовані ними садибні житлові будинки в с.Пасічна, Надвірнянського району, Івано-Франківської області.

Як засвідчують довідки Пасічнянської сільської ради від 06.10.2016 року №3107, №3108, виписка з погосподарської книги №2 по номеру об`єкта погосподарського обліку №0128-1, батькам позивача належав будинок АДРЕСА_1 , 1970 року забудови, де вони проживали. Для обслуговування даного будинку сім`я користувалась неприватизованою земельною ділянкою, площею 0,05 га. (а.с.13, 14, 22).

Крім того, в 1990 році на цьому ж подвір`ї батьки позивача побудували ще один будинок, якому присвоєно №64«А». Для обслуговування цього будинку сім`я користувалась неприватизованою земельною ділянкою, площею 0,02 га. (а.с.21).

Рішенням Пасічнянської сільської ради від 07.12.2001 року за № 5, ОСОБА_3 передано у приватну власність земельні ділянки загальною площею 0,8597 га. згідно з планом. Як видно з плану, що є додатком до рішення, на земельній ділянці площею 0,6487 га. розміщено два житлові будинки разом з господарськими будівлями (а.с.18, 19).

Позивач ОСОБА_1 зареєстрований та проживав разом з батьками в будинку АДРЕСА_1 , а його сестра, тобто відповідач по справі ОСОБА_2 , зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 , за цією ж адресою. Разом з тим, вони домовились про розподіл спадкового майна, зокрема позивач успадковує будинок АДРЕСА_1 , а його сестра - АДРЕСА_1 .

У вересні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Кузнецової Н.М. із заявами про прийняття спадщини, на підставі яких заведено спадкову справу №9/2016.

Однак, згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії приватного нотаріуса Надвірнянського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Кузнєцової Н.М. від 21.02.2017 року за № 20/02-31, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_1 «А» в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів (а.с.17).

20.12.2016 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» було виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , де зазначено рік побудови 1990 (а.с.10-12).

Довідка ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації» від 20.12.2016 року № 799 засвідчує, що реєстрація права власності на домоволодіння АДРЕСА_1 не проводилась (а.с.20).

У відповідності до ч.1 ст.1258 ЦК України, ОСОБА_1 має право прийняти спадщину після смерті свого батька в порядку спадкування за законом. Однак в зв`язку з відсутністю документів про первинну реєстрацію домоволодіння на ім`я спадкодавця позивач не може одержати свідоцтво про право власності на спадкове майно та змушений звернутися до суду з цього приводу.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди на час закінчення будівництва спірного житлового будинку регулювалися підзаконним нормативними актами, зокрема такими, як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністерства Комунального господарства Української РСР 31січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року за № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 7 лютого 2002 року № 7/5 і зареєстроване в Мін`юсті 18 лютого 2002 року за № 157/6445 / з подальшими змінами/.

Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01 липня 2004 року Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР, підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах.

До компетенції виконкомів місцевих рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарських книгах місцевих рад.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105, сільськими, селищними, районними радами народних депутатів ухвалювалося рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали.

Виходячи з наведеного, підтвердженням належності житлового будинку, чи частини даного будинку, певній особі є запис в погосподарських книгах, ведення яких на той час передбачалось наказами Центрального статистичного управління СРСР і було обов`язковим. Виникнення права власності на жилі будинки, споруди не залежало від державної реєстрації цього права чи від прийняття його до експлуатації.

На даний час реєстрація права власності на вищевказане домоволодіння в ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» не проводилась, що підтверджується довідкою ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» за № 799 від 20.12.2016 року (а.с.20).

Судом також достовірно перевірено, що за домоволодінням АДРЕСА_1 , обліковується земельна ділянка загальною площею 0,47 га., з з яких 0,02 га. призначено для будівництва та обслуговування даного житлового будинку, господарських будівель та споруд (а.с.21).

Відповідач ОСОБА_2 не заперечує проти задоволення позову ОСОБА_1 , зазначивши, що на дане спадкове майно вона не претендує.

За таких обставин позов підлягає до задоволення, так як інших спадкоємців на вказане спадкове домоволодіння немає, спору про спадкове майно немає, позивач ОСОБА_1 може бути власником домоволодіння, а згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, є всі правові підстави для визнання права власності за ОСОБА_1 на домоволодіння, яке знаходиться в АДРЕСА_1 .

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі ст.ст.328, 319, 321, 392, 1222, 1258, 1268 ЦК України, керуючись ст.ст.247, 258, 259, 263, 265, ч.1 ст.268, ст.273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Пасічнянської сільської ради (ОТГ) Надвірнянського району, Івано-Франківської області про визнання права власності на спадкове майно задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , жителем АДРЕСА_1 , право власності на спадкове майно, а саме домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 і складається з житлового будинку «А», загальною площею 98,5 м.кв., житловою площею 36,0 м.кв., господарських будівель та споруд, а саме: сараю «Б», площею 56,4 м.кв., воріт «№1», площею 8,1 м.кв., огорожі «№2», площею 52,0 м.кв., загальною вартістю 404945 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Грещук Р.П.

Повний текст рішення

виготовлено 24.04.2020 року.