Ухвала

22 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 675/3131/18

провадження № 61-4393ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» - адвоката Чернова Володимира Володимировича на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними угод (правочинів), скасування реєстраційних дій,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року позивач, звертаючись до суду з цим позовом до відповідачів, вказував, що 09 жовтня 2013 року між ним і ОСОБА_2 укладено договори оренди землі, за умовами яких останній передав позивачеві у строкове платне користування земельні ділянки: 1) площею 1,99 га (кадастровий номер :03:015:0240), 2) площею 1,88 га (кадастровий номер :03:015:0241), 3) площею 2,06 га (кадастровий номер :03:015:0242), розташовані на території Борисівської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Ці договори укладено сторонами на 5 років, права оренди позивача за вказаними договорами зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. 28 травня 2014 року ТОВ «Фармгейт Україна» в особі директора ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали правочини про розірвання цих договорів оренди землі, після чого у липні 2014 року та в жовтні 2015 року ОСОБА_2 уклав із ОСОБА_1 договори оренди цих же земельних ділянок. ОСОБА_1 , будучи виконавчим директором підприємства, не мав повноважень на розірвання договорів оренди землі, укладаючи та підписуючи такі правочини, вводив власника земельних ділянок в оману, діяв недобросовісно, у своїх власних інтересах, всупереч інтересам та волі позивача.

Отже, укладені між ними правочини про розірвання договорів оренди землі порушують речові права позивача, не відповідають вимогам закону та є недійсними в силу статей 203, 215, 238 ЦК України.

З цих підстав просив визнати недійсними правочини від 28 травня 2014 року про розірвання договорів оренди земельних ділянок (кадастрові номери :03:015:0240, :03:015:0241, :03:015:0242) від 09 жовтня 2013 року, укладені між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» та ОСОБА_2 ,а також скасувати відповідні рішення державного реєстратора та записи про державну реєстрацію припинення права оренди цих земельних ділянок.

Ухвалою суду від 16 січня 2019 року роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги ТОВ «Фармгейт Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними угод (правочинів), скасування реєстраційних дій та позовні вимоги ТОВ «Фармгейт Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсними угод (правочинів), скасування реєстраційних дій.

Рішенням Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» залишено без задоволення.

Рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2019 року залишено без змін.

03 березня 2020 року представник ТОВ «Фармгейт Україна» - адвокат Чернов В. В. засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Ізяславського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2019 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 04 лютого 2020 року у вказаній вище справі, яку ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2020 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: надати до суду касаційної інстанції документи, що посвідчують повноваження ОСОБА_5 представляти інтереси ТОВ «Фармгейт Україна» у Верховному Суді.

На виконання вимог ухвали представником ТОВ «Фармгейт Україна» - адвокатом Черновим В. В. було надіслано ордер на підтвердження повноважень у Верховному Суді.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного провадження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні не застосував норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду. Однак, в оскаржуваних судових рішеннях судами не правильно було застосовано правові позиції викладені у постанові Верховного Суду України від 13 березня 2017 року у справі № 760/8121/16-ц (провадження № 6-147цс17) та постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 668/13907/13-ц.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суди попередніх інстанцій встановили обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів( пункт 4 частини третьої статті 411ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України. Судовий збір сплачено.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Ізяславського районного суду Хмельницької області цивільну справу № 675/3131/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фармгейт Україна» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання недійсними угод (правочинів), скасування реєстраційних дій.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 22 травня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська