КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи 359/1649/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/4636/2020Головуючий у суді першої інстанції - Журавський В.В. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Луневським Євгенієм Олександровичем, який діє на підставі договору, на ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2020 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою.

Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22.01.2020 року вказану позовну заяву залишено без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (а.с. 38).

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

При цьому, в обгрунтування доводів своєї апеляційної скарги, апелянт, не заперечуючи факту свого належного повідомлення про час та місце розгляду справи, вказує, що він не з'явився у судове засідання, яке було призначено на 22.01.2020 року, з поважних причин, а саме через розтягнення зв'язок під час свого прямування до суду (а.с.41, 42).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05.03.2020 року відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.04.2020 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Залишаючи позов без розгляду суд першої інстанції виходив з того, що представник позивача, який був належним чином повідомлений про розгляд справи, повторно не з`явився в судове засідання, заяв про розгляд справи за його відсутності не подавав, про причини неявки в судові засідання, призначені на 04.11.2019 року та 22.01.2020 року, суд не сповістив.

Так, залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення, у зв`язку з виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

Відповідно до п. 3 ч. 1 статті 257 ЦПК України позов залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

При цьому, згідно з ч. 5 ст. 223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Аналіз зазначених норм вказує на те, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними.

Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Водночас, правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Аналогічна правова позиція викладена й в постанові Верховного Суду від 22.05.2019 року у справі № 310/12817/13.

Як встановлено судом першої інстанції та не заперечувалося апелянтом в апеляційній скарзі, представник позивача Луневський Є.О. не з`явився у судові засідання, призначені на 04.11.2019 року та на 22.01.2020 року, хоча про час та місце розгляду справи був завчасно та у встановленому законом порядку повідомлений, про що свідчать довідка від 23.08.2019 року (а.с. 31) та телефонограмою від 04.11.2019 року, складеною секретарем судового засідання (а.с. 35).

Крім того, будь-яких доказів, які б підтверджували, що представник позивача звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутністю, матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залишення позову без розгляду з підстав, передбачених п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки неявка представника позивача у судове засідання, призначене на 22.01.2020 року, є повторною, а заяви про розгляд справи за відсутності представника позивача до суду, на момент ухвалення відповідного процесуального рішення, не надходило.

При цьому, слід зазначити, що оскільки апелянт, долучаючи до апеляційної скарги довідку з лікарні від 22.01.2020 року щодо його звернення за медичною допомогою до приймального відділення Бориспільської ЦРЛ, тобто нові докази, які не були досліджені судом першої інстанції, жодним чином не обґрунтував неможливість подання цих доказів до суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції переглядає дану справу за наявними в ній доказами, що відповідає положенням ч. 1 ст. 367 ЦПК України.

Отже, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування ухвали, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з тим, що суд апеляційної скарги дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені та в його інтересах адвокатом Луневським Євгенієм Олександровичем, - залишити без задоволення.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 січня 2020 року про залишення позову без розгляду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за розпискою - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту може бути оскаржена до Верховного Суду.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська