Справа № 594/493/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року

Борщівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючого Зушман Г. І.

з участю секретаря Шимків Н.І.

розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в м. Борщеві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом про визнання за ним права власності, як за спадкоємцем за законом, на 1/12 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , яке належало його батькові ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 . Посилається на те, що при зверненні в нотаріальну контору з метою оформлення спадщини на вказане майно йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину через відсутність правовстановлюючих документів на домоволодіння, виданих на ім`я спадкодавця.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не прибув. В поданій суду письмовій заяві позов підтримав та просить розглянути справу за його відсутності.

Відповідачка ОСОБА_2 в підготовче засідання не прибула, від неї поступила письмова заява про визнання позову, в якій просить справу слухати за її відсутності.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши та оцінивши докази по справі суд встановив такі факти.

Борщівська державна нотаріальна контора 21.10.2019 листом №746/01-16 відмовила позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька ОСОБА_3 ,на майно, яке складається з 1/12 частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель та споруд, що знаходиться в АДРЕСА_1 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно, у зв`язку з чим позивачу було рекомендовано звернутися до суду для визначення належності вказаного нерухомого майна померлому та наступної належності йому як спадкоємцеві за законом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Рішенням 2 сесії 22 скликання Королівської сільської ради №20, ОСОБА_3 передано безоплатно у приватну власність земельну ділянку загальною площею 0,66 га, з них 0,11 га для обслуговування житлового будинку та 0, 55 га для ведення особистого підсобного господарства.

Згідно довідки, виданої Борщівською міською радою Тернопільської області №409 від 11.11.2019, земельна ділянка площею 0,11 га, яка була передана ОСОБА_3 для обслуговування житлового будинку, дійсно знаходиться по АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки про технічний стан нерухомого майна від 22 березня 2019 року, виготовленого СПД ФОП ОСОБА_4 , інвентаризаційна вартість будинковолодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 становить 377194 грн., житловий будинок та господарські будівлі побудовано в 1959-1989 роках.

Згідно довідки Борщівської міської ради від 11 листопада 2019 року №408 та доданих до матеріалів справи копій погосподарських книг с.Королівка Борщівського району Тернопільської області за 1986-1990 р.р., 1991-1995 р.р., двір, що знаходиться по АДРЕСА_1 , станом на 15 квітня 1991 року проживали та були зареєстровані: ОСОБА_3 голова двору, дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_6 .

Станом на 15 квітня 1991 року ці ж члени колгоспного двору є такими, що не втратили права на частку в колгоспному дворі.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.6 постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22.12.95 № 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15.04.1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається, виходячи з рівності усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Отже, членам колгоспного двору, в тому числі спадкодавцю ОСОБА_3 , належало право власності на спірне будинковолодіння по 1/4 частині кожному.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Борщеві Борщівського району Тернопільської області помер ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 01 вересня 1999 року Королівською сільською радою Борщівського району Тернопільської області).

За даними довідки Борщівської міської ради №422 від 18.11.2019, ОСОБА_3 належала частина будинковолодіння по АДРЕСА_1 . Після його смерті прийняли спадщину його дружина ОСОБА_5 , син ОСОБА_1 та донька ОСОБА_7 та вступили в управління спадковим майном так як проживали разом. Заповітів ОСОБА_3 не складав.

Таким чином, виходячи із частки спадкодавця, яка складає ј частку та трьох спадкоємців у спірному будинковолодінні, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця, судом встановлено, що спадкуванню позивачем ОСОБА_1 після смерті батька ОСОБА_3 підлягає 1/12 частина спірного будинковолодіння.

За даними нотаріуса, відповідно до Інформаційної довідки № 274/0121, виданої Державним нотаріальним архівом Тернопільської області 18 квітня 2019 року, Борщівською державною нотаріальною конторою до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 заведено спадкову справу за № 369/2000 на підставі заяви про прийняття спадщини від імені дружини спадкодавця ОСОБА_5 .

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про смерть сірія НОМЕР_2 .

Той факт, що позивач ОСОБА_1 є сином спадкодавця ОСОБА_3 , стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 .

З огляду на наведене, а також враховуючи визнання позову відповідачкою, суд вважає, що позов слід задовольнити і визнати за позивачем ОСОБА_1 , як за спадкоємцем першої черги за законом, право власності на 1/12 частину домоволодіння, розташованого по АДРЕСА_1 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 ..

На підставі ст.ст. 529, 548, 549 ЦК України (1963р.), п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, керуючись ст. ст.12,13,81,141, ч.3 ст.200, ст.ст. 206, 263, 265, п.15.5) Перехідних положень ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як за спадкоємцем за законом, право власності на 1/12 частину домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , що належала померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Судові витрати по справі покласти на сторони в тій частині, в якій вони їх понесли.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення через Борщівський районний суд Тернопільської області до Тернопільського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження рішення продовжується на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , житель с.Стрілківці Борщівського району Тернопільської області.

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , жителька с.Королівка Борщівського району Тернопільської області.

Повне рішення складено 30 квітня 2020 року.

Головуючий