Ухвала

28 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 2-1810/2010

провадження № 61-3210ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2009 року ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Кредитпромбанк», звернулось до суду із зазначеним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 01 вересня 2006 року між ВАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк», та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 99 500 доларів США, строком до 31 серпня 2021 року зі сплатою 12,5% річних за користування кредитом. Факт надання коштів підтверджується заявою на видачу готівки № 701_23 від 01 вересня 2006 року. З метою забезпечення виконання ОСОБА_1 зобов`язань за кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 був укладений договір поруки від 01 вересня 2006 року, відповідно до умов якого остання зобов`язалась солідарно відповідати перед банком у повному обсязі, на тих умовах, та в ті ж строки, що і ОСОБА_1 . Взяті на себе зобов`язання позивачем були виконані у повному обсязі, однак ОСОБА_1 зобов`язання не виконуються. Станом на 05 лютого 2009 року заборгованість відповідачів перед позивачем становить - 106 144 доларів США, що за курсом НБУ складає 817 315, 58 грн, з яких сума заборгованості за кредитом 97 366,15 доларів США, що за курсом НБУ складає 749 719,36 грн, сума заборгованості за відсотками 5 609,27 доларів США, що за курсом НБУ складає 43 191,38 грн, загальна сума пені за несвоєчасне погашення кредиту і сплати відсотків, за винятком сплаченої пені, становить 3 169,49 доларів США, що за курсом НБУ складає 24 404,85 грн.

У зв`язку з чим, позивач просив стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість за кредитним договором у сумі 106 144,88 доларів США, що за курсом НБУ станом на 05 лютого 2009 року складає 817 315,88 грн.

Заочним рішенням Подільського районного суду міста Києва від 01 червня 2010 року позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено.

Стягнуто у солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором у сумі 106 144,88 доларів США, що за курсом НБУ становить 817 315,58 грн.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення суду першої інстанції залишено без змін.

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на судові рішення у вказаній вище справі, яку ухвалою Верховного Суду від 10 березня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: заявнику необхідно було уточнити касаційну скаргу, прохальна частина якої повинна була сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які вона оскаржує; надати докази, що підтверджують наявність виключних підстав для поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень після спливу одного року з дня складення їх повного тексту, зокрема, як докази того, що скаржник не був повідомлений про розгляд справи або те, що пропуск строку на касаційне оскарження стався внаслідок виникнення обставин непереборної сили; зазначити правильно учасників справи та подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій однозначно визначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України. Роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

Згідно з рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, за ідентифікатором поштового відділення 467, заявник отримала вказану ухвалу 02 квітня 2020 року.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направила до Верховного Суду на виконання вимог ухвали касаційну скаргу (для відкриття касаційного провадження з усунутими недоліками, про поновлення процесуального строку на касаційне оскарження).

Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження заочного рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 червня 2010 року та ухвали Апеляційного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року, внаслідок обставин непереборної сили згідно з пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України, обґрунтовувала тим, що на утриманні має дитину-інваліда другої групи (психічне захворювання) та необхідність цілодобового догляду та контролю, здійснення періодичних медичних оглядів та лікування; самостійне утримання та піклування за інвалідом; у зв`язку із наявністю захворювань, які було отримано при незаконному виселенні з іпотечної квартири, що позбавило можливості працювати та здійснювати дії вчасно; наявність скрутного матеріального становища та сімейних обставин; необхідність сплати значних, непосильних скаржнику коштів на судовий збір; призначення ОСОБА_1 статусу пенсіонера України по догляду за дитиною-інвалідом лише у 2019 році, яке надало можливість звернутися знову зі скаргою до Верховного Суду з клопотанням про поновлення розгляду, відкриття провадження, звільнення від сплати судового збору; отримання суттєвих доказів про порушення справ стосовно члена родина ОСОБА_3 . Також зазначає, що перебуває в тяжких життєвих умовах, у зв`язку із примусовим виселенням із іпотечної квартири з хворою дитиною.

Клопотання не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 325 Цивільного процесуального кодексу України в редакції, чинній на час ухвалення оскаржуваного рішення апеляційного суду, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили рішенням (ухвалою) апеляційного суду.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків пропуску строку на касаційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Непереборною силою є надзвичайна або невідворотна за даних умов подія. Непереборна сила характеризується двома ознаками. По-перше, це зовнішня до діяльності особи обставина, яку вона хоча і могла передбачити, але не могла попередити. До таких обставин, як правило, відносять стихійні лиха (землетрус, повінь, пожежі) та соціальні явища (війни, страйки, акти владних органів тощо). По-друге, ознакою непереборної сили є її надзвичайність, що означає, що це не рядова, звичайна обставина, яка хоча і може спричинити певні труднощі для особи, але не виходить за рамки, та екстраординарна подія, яка не є звичайною.

Зазначені у клопотанні обставини не можна вважати надзвичайними чи невідворотними подіями, що унеможливили подання заявником касаційної скарги, оскільки вони зводяться до незгоди з процесуальними діями апеляційного суду та не пояснюють неможливості реалізації заявником протягом тривалого часу (більше чотирьох років) свого право на касаційне оскарження рішення суду. Наведені аргументи заявника не свідчать про наявність обставин, які містять ознаки непереборної сили.

Заявник у поданому нею клопотанні підміняє підстави для поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення з підставами для касаційного перегляду судового рішення, скаргу на яке подано особою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, у зв`язку з пропуском такого строку внаслідок виникнення обставин непереборної сили. Обґрунтовуючи не можливість вчасно подати касаційну скаргу внаслідок перебування на її утриманні дитини-інваліда та здійснення догляду за ним, заявник не вказала обставин непереборної сили, у зв`язку з виникненням яких касаційна скарга на рішення Апеляційного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року подана після спливу тривалого часу (більше чотирьох років) з часу ухвалення оскаржуваного судового рішення.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

З метою виконання процесуального обов`язку дотримання строку на касаційне оскарження судових рішень, особа, яка має намір подати касаційну скаргу, повинна вчиняти всі можливі та залежні від неї дії, в тому числі спрямовані на своєчасне одержання судових рішень.

Ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року було оприлюднено у Єдиному державному реєстрі судових рішень 14 грудня 2015 року.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та порушенням принципу стабільності судового рішення, що суперечить статті 1291 Конституції України та практиці Європейського суду з прав людини.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України» та від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України).

Відповідно до частини третьої статті 394 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у разі, якщо касаційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

Ураховуючи, що касаційну скаргу подано після спливу одного року з моменту проголошення судового рішення, а тому відсутні підстави вважати, що заявник був позбавлений можливості скористатися своїм процесуальним правом щодо подачі касаційної скарги у передбачений законодавством строк, у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Наведені у клопотанні про поновлення строку на касаційне оскарження обставини не є обставинами непереборної сили, а тому не дають підстав для висновку про існування передбачених пунктом 2 частини третьої статті 394 ЦПК України обставин для поновлення строку на касаційне оскарження.

Викладене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду, висловленим у постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Керуючись статтею 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Подільського районного суду міста Києва від 01 червня 2010 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 09 грудня 2015 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська