Ухвала

Іменем України

27 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 310/390/19

провадження № 61-3618ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Фаловської І. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Амельченко Дем`ян Дем`янович, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 лютого 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» (далі - ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз»), правонаступником якого є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» (далі - АТ «Оператор ГРС «Запоріжгаз»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу.

Позовна заява мотивована тим, що 23 березня 2018 року працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» за адресою: АДРЕСА_1, виявлено факт несанкціонованого втручання у роботу ЗВТ, а саме - розірвання пломбувального матеріалу, на якому встановлено охоронну пломбу Оператора ГРМ R13034414. З урахуванням виявлених порушень у присутності споживача складено акт про порушення від 23 березня 2018 року № 1572, який було підписано працівниками ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» та споживачем, зауважень за фактом складення акта внесено не було.

Посилаючись на вищевказане, ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз» просило суд стягнути з ОСОБА_1 вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу у розмірі 33 530,61 грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

від 04 грудня 2019 року позов АТ «Оператор ГРС «Запоріжгаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор ГРС «Запоріжгаз» вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу

у сумі 33 530,91 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Оскільки сума вартості донарахованого об`єму та обсягу природного газу у вказаному розмірі у добровільному порядку не відшкодована, тому наявні підстави для задоволення позовних вимог.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що вимоги ухвали апеляційного суду про залишення апеляційної скарги без руху не виконані, що є підставою для повернення апеляційної скарги як неподаної.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Амельченко Д. Д., просить скасувати ухвалу апеляційного суду і передати справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Суди встановили, що у січні 2019 року ПАТ по газопостачанню та газифікації «Запоріжгаз», правонаступником якого є АТ «Оператор ГРС «Запоріжгаз», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області

від 04 грудня 2019 року позов АТ «Оператор ГРС «Запоріжгаз» задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Оператор ГРС «Запоріжгаз» вартість донарахованого необлікованого об`єму та обсягу природного газу

у сумі 33 530,91 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції,

ОСОБА_1 оскаржила його в апеляційному порядку.

Разом з тим, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушила клопотання про звільнення від сплати судового збору на підставі частини третьої

статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 09 січня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання цієї ухвали. Запропоновано скаржнику надати оригінал квитанції про сплату судового збору. Попереджено про наслідки невиконання вказаної ухвали.

Апеляційним судом встановлено, що належно завірена копія ухвали Запорізького апеляційного суду від 09 січня 2020 року про залишення апеляційної скарги без руху була направлена рекомендованим листом, яке отримано ОСОБА_1 особисто 14 січня 2020 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 07 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 04 грудня 2019 року визнано неподаною та повернуто особі, яка її подала, на підставі статей 158, 357 ЦПК України (у редакції, чинній на час постановлення ухвали апеляційного суду).

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з пунктом 8 частини другої статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 185 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою), якщо позивач не усунув недоліки апеляційної скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається особі, яка її подала.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, ОСОБА_1 просила звільнити її від сплати судового збору на підставі частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що стаття 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову, зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (стаття 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

Таким чином, порушені права можуть захищатись як у суді першої інстанції (при пред`явленні позову), так і на наступних стадіях цивільного процесу, а саме при апеляційному перегляді. Ці стадії судового захисту є єдиним цивільним процесом, завданням якого є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушеного права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 761/24881/16-ц (провадження № 14-57цс18).

Отже, споживачі звільняються від сплати судового збору лише у справах за їх позовами за умови, що ці позови стосуються порушення їх прав як споживачів.

Таким чином, апеляційний суд дійшов правильного висновку, що вказана справа пов`язана не з порушенням прав споживача, а стосується стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу, в якій ОСОБА_1 є відповідачем у справі.

Отже, апеляційний суд виходив з того, що відповідач не виконала вимоги ухвали Запорізького апеляційного суду від 09 січня 2020 року у повному обсязі, не сплатила судовий збір у встановленому законом розмірі, у зв`язку з чим правомірно на підставі статей 185, 357 ЦПК України (у редакції, чинній на час звернення з апеляційною скаргою) визнав апеляційну скаргу ОСОБА_1 неподаною та повернув особі, яка її подала.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини вимога сплатити судовий збір не обмежує право заявника на доступ до правосуддя, оскільки формування справедливих принципів оплати судового збору характеризує рівень доступності до правосуддя у країні.

Це пов`язано з тим, що, на думку Європейського суду з прав людини, судовий збір є таким обмежувальним заходом, який попереджає подання необґрунтованих та безпідставних позовів та перенавантаження судів.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Згідно з частинами п`ятою, шостою статті 394 ЦПК України питання про відкриття касаційного провадження у випадку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, вирішує колегія суддів у складі трьох суддів. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують, на законність рішення не впливають, в основному направлені на переоцінку доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Керуючись частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» до ОСОБА_1 про стягнення вартості донарахованого (необлікованого) об`єму природного газу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Амельченко Дем`ян Дем`янович, на ухвалу Запорізького апеляційного суду від 07 лютого 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. М. Фаловська

А. І. Грушицький

В. В. Сердюк