Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2402/19

2/330/68/2020

"15" квітня 2020 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді - Федорець С.В.

при секретарі - Шеліповій Ю.О.

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Лисенка С.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у смт Якимівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_1 ) до Селянського Фермерського Господарства «АЛЕКА» в особі голови господарства Краткова Григорія Олександровича (адреса розташування: 72520, Україна, Запорізька область, Якимівський район, с. Новоданилівка, вул. Поповича, буд. 83а, ) про визнання недійсною додаткової угоди, витребування земельної ділянки з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до СФГ «Алека» про визнання недійсною додаткової угоди, витребування земельної ділянки з незаконного володіння, за наступних обставин.

Як вказує позивач, йому на праві власності належить земельна ділянка площею 6,9599 га з кадастровим номером :18:005:0025, розташована на території Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області, на підставі відповідного державного акту 111-ЗП №010058. 01.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди земельної ділянки, за яким позивач передав відповідачеві в оренду вище зазначену земельну ділянку строком на 10 років. Позивач зазначає, що після спливу строку договору оренди відповідач продовжує використовувати належну позивачеві земельну ділянку. Позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення йому земельної ділянки, проте відповідачем позивачеві було відмовлено з посиланням на те, що 02.01.2018 року між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору оренди від 01.01.2008 року, за умовами якої строк дії договору оренди продовжено ще на сім років. Проте, ОСОБА_1 стверджує, що вказану додаткову угоду він не підписував, а підпис на угоді від його імені підроблений.

На підставі вищевикладеного позивач просить визнати недійсною додаткову угоду до договору оренди землі від 02.01.2018 року, укладену між ним та відповідачем, витребувати у відповідача належну на праві власності позивачеві земельну ділянку, а також стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору у сумі 768,40 гривень та по оплаті правничої допомоги у сумі 700 гривень.

У судовому засіданні позивач на задоволенні позову у повному обсязі наполягає, окрім обставин, викладених у позові, пояснив, що з приводу підробки його підпису на додатковій угоді від 02.01.2018 року він звернувся із заявою до поліції, були внесені відомості до ЄРДР і слідчим призначена почеркознавча експертиза, висновок якої долучений позивачем до матеріалів справи. Також позивач пояснив, що йому достеменно було відомо про те, що відповідач після закінчення строку дії договору оренди з 02.01.2018 року і до кінця серпня 2019 року використовував належну позивачеві земельну ділянку, при цьому позивач отримував від відповідача орендну плату, обумовлену договором, у повному обсязі. Пояснював такий стан речей ОСОБА_1 тим, що між ним та головою СФГ існувала усна домовленість про це, однак, як з`ясувалося з його пояснень, насправді з головою СФГ особисто він не зустрічався, ні про що не домовлявся, нібито домовилася його дружина з дружиною голови СФГ.

Представник відповідача у судовому засіданні позов не визнав повністю, пояснивши, що між позивачем та відповідачем після закінчення строку дії основного договору оренди землі від 01.01.2008 року було укладено додаткову угоду про продовження оренди ще на сім років, на підставі цієї угоди відповідач цілком законно продовжує використовувати належну позивачеві земельну ділянку. При цьому, представник відповідача вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що він не підписував додаткову угоду до договору оренди, тому підстав для задоволення позовних вимог не вбачається. На підставі викладеного, просить у позові відмовити повністю.

Заслухавши пояснення позивача та представника відповідача, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Так, згідно до наданої копії державного акту про право власності на землю 111-ЗП №010058 від 25.04.2002 року (а.с. 12), позивачеві ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 6,9599 га з кадастровим номером НОМЕР_2 :18:005:0025, розташована на території Новоданилівської сільської ради Якимівського району Запорізької області.

01.01.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років (а.с. 5-6).

У відповідності до акту визначення меж земельної ділянки від 01.01.2008 року (а.с. 10) та акту прийому-передачі (а.с. 11), зазначена земельна ділянка була передана у користування відповідачеві.

Строк дії договору оренди сплив 01.01.2018 року.

Ці факти не оспорюються сторонами у судовому засіданні і вважаються судом достовірно встановленими.

Крім того, сторони посилаються на наявність додаткової угоди до договору оренди, датованої 02.01.2018 року, копію якої надано позивачем (а.с. 14).

Так, посилаючись на наявність цієї угоди, сторона відповідача стверджує про правомірність свого використання земельної ділянки, належної позивачеві.

В свою чергу, позивач стверджує, що вказану додаткову угоду він не підписував. На підтвердження своїх доводів позивачем надано копію висновку експерта №4-132 від 27.12.2019 року (а.с. 59-65).

Згідно до цього висновку, відповісти на питання, чи виконаний досліджуваний підпис в графі « ОСОБА_1 » в додатковій угоді від 02.01.2018 року до договору оренди землі від 01.01.2008 року ОСОБА_1 чи іншою особою не виявилося можливим через неоднозначну оцінку виявлених результатів дослідження.

Таким чином, однозначно стверджувати про те, що підпис на додатковій угоді зроблений не позивачем, експерт не може.

При цьому, з пояснень позивача, які не заперечуються представником відповідача у судовому засіданні, відповідач з відому позивача після закінчення строку дії ждоговору оренди, з 02.01.2018 року і до серпня 2019 року продовжував обробляти належну позивачеві земельну ділянку, а позивач отримувати від відповідача оренду плату у обумовленому у договорі оренди обсязі і в обумовлені строки. Із вимогою про звільнення земельної ділянки позивач звернувся до відповідача лише 21.08.2019 року (а.с. 17), при цьому, вже після цього, у вересні 2019 року, отримав орендну плату за договором оренди за 2019 рік у повному обсязі.

Крім того, сам же позивач пояснював, що це відбувалося за усною домовленістю між ним та директором СФГ «Алека» ОСОБА_2 , проте у подальшому позивач пояснив, що особисто він з ОСОБА_2 з цього приводу не зустрічався та не домовлявся.

Аналізуючи вивчені докази та пояснення сторін у їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про те, що мається більше фактів на підтвердження доводів сторони відповідача про наявність і дійсність додаткової угоди від 02.01.2018 року, на підставі якої і продовжувалися правовідносини оренди земельної ділянки між сторонами, оскільки факт підроблення підпису позивача на цій угоді підтвердження не знайшов, проте дії сторін після спливу строку договору оренди від 01.01.2008 року свідчать на користь факту наявності укладення оспорюваної додаткової угоди.

Згідно до вимог статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Враховуючи наведене, суд вважає більш вагомими доводи представника відповідача, тому підстав для задоволення позову судом не вбачається.

У відповідності до вимог статті 141 ЦПК України, оскільки у задоволенні позову слід відмовити повністю, не підлягають стягненню з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 56, 81, 141, 184, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 1216-1270 Цивільного кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Селянського Фермерського Господарства «АЛЕКА» в особі голови господарства Краткова Григорія Олександровича про визнання недійсною додаткової угоди, витребування земельної ділянки з незаконного володіння, - відмовити повністю.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Запорізького апеляційного суду безпосередньо протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення у той же строк з дня отримання копії рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: С.В. Федорець