Справа № 183/7625/18
№ 2/183/342/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 березня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку загального позовного, провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , треті особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в:

05 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , треті особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, в якому просив суд визнати за ним право власності на земельну ділянку площею 4,030 га в межах, згідно з планом, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду від 05 грудня 2018 року було відкрите загальне позовне провадження у справі (а.с. 16,17).

Ухвалою суду від 28 лютого 2019 року зобов`язано Новомосковську районну державну нотаріальну контору Дніпропетровської області надати належним чином засвідчену копію спадкової справи після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 29-30).

Ухвалою суду від 01 серпня 2019 року доручено компетентному суду Російської Федерації провести процесуальні дії у цивільній справі, в тому числі вручити відповідачеві ОСОБА_2 копію позову з додатками, допитати її в якості відповідача.

В судове засідання позивач не з`явився, в своїй заяві просив суд розглядати справу без його участі, позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 , будучи допитаною Зюзінським районним судом м.Москви, позов визнала, обставини, викладені у позові не спростовувала, просила суд проводити розгляд справи у її відсутність.

Представник Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, також надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заперечень проти позову не подав.

Представники третіх осіб звернулися до суду з заявами про розгляд справи у їх відсутність.

У відповідності до частини 3 статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

В зв`язку з тим, що відповідачі визнали позов, суд приходить до висновку про можливість ухвалення рішення у підготовчому судовому засіданні.

На обґрунтування вимог позивач посилалася на те, що на підставі рішення 7 сесії 23 скликання Миколаївської сільської ради народних депутатів № І-УІІ/ХХІ від 27 липня 1999 року, його батькові ОСОБА_1 була виділена у приватну власність земельна ділянка площею 4,030 га в межах, згідно з планом, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. На підтвердження набуття права власності на земельну ділянку ОСОБА_1 було видано державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДП № 078670, який був зареєстрований в Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю за № 110478 від 16 серпня 1999 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер.

За життя ОСОБА_1 склав заповіт, яким заповів все своє спадкове майно позивачеві по справі, тому він, як спадкоємець за заповітом, звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контор з заявою про прийняття спадщини, а відповідач по справі ОСОБА_2 , як спадкоємець за законом, з м.Москви надіслала заяву про прийняття спадщини та припинила подальше спілкування з позивачем, не вчинила жодної дії, направленої на отримання спадщини після смерті батька.

У жовтні 2017 року позивач звернувся до Новомосковської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак у видачі свідоцтва йому було відмовлено, оскільки ОСОБА_2 не надала документи, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем, не надала документи, які могли б підтвердити факт її непрацездатності. Зважаючи на те, що ОСОБА_2 не вчинила жодних дій, направлених на отримання спадщини, як і не відмовилася від прийняття спадщини, нотаріус позбавлений можливості видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки не можливо встановити чи має право ОСОБА_2 право на обов`язкову частку у спадщини.

В зв`язку з наведеним, в позовній заяві ОСОБА_1 просив суд визнати за ним право власності на зазначену вище земельну ділянку, в порядку спадкування за заповітом після ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд приходить до наступного.

Суду надано копію Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ДП № 078670, у відповідності до якого ОСОБА_1 набув право власності на земельну ділянку площею 4,030 га, яка розташована на території КСП «Агрофірма ім.Горького» Миколаївської сільської ради, земельна ділянка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, державний акт зареєстрований в Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю за № 110478 (а.с. 10).

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_1 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. (а.с. 8).

17 травня 1995 року ОСОБА_1 склав заповіт, що був посвідчений секретарем виконавчого комітету Миколаївської сільської ради Новомосковського району, зареєстрований в реєстрі за № 61, у відповідності до якого все своє майно заповів ОСОБА_1 (а.с. 9).

Згідно до спадкової справи, яка заведена Новомосковською районною державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області, ОСОБА_3 , як спадкоємець за законом, подала заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_1 , а позивач прийняв спадщину за заповітом, зазначеним вище (а.с. 37-38),

Судом встановлено, що 12 березня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Новомосковської районної нотаріальної контори Дніпропетровської області із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с. 42), але протягом тривалого часу вчинення нотаріальних дій відкладалося через те, що ОСОБА_2 у встановлені нотаріусом строки не подавала документи, що підтверджують родинний зв`язок зі спадкодавцем, а також не подала документи, що підтверджують факт її непрацездатності для набуття права на обов`язкову частку у спадщини. 19листопада 2018 року державним нотаріусом Новомосковської районної державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Крутько Л.П. позивачеві було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку через відсутність зазначених вище документів зі сторони спадкоємця за законом.

До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону.

Відповідно до ч.1 ст.2, ч.1 ст.4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності, або якщо це право не визнається іншою особою.

Відповідно до пункту 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності реєстрації таких прав, відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення.

У відповідності до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ч.1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців, на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Оскільки позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , прийняв спадщину, у відповідності до вимог законодавства України, відмова нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину правомірно обумовлена тим, що спадкоємець за законом, тобто ОСОБА_2 не надала документи, що підтверджують факт її родинного зв`язку зі спадкодавцем, а також не надала документи, що підтверджують її право на обов`язкову частку у спадщині.

Між тим, з урахуванням правомірності набуття спадкодавцем права власності на земельну ділянку, у спосіб, передбачений законом, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 4, 81, 82, 141, 142, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 276, 280-282 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, ОСОБА_2 , треті особи Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Новомосковська районна державна нотаріальна контора, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) право власності на спадкове майно, а саме на земельну ділянку площею 4,030 га в межах, згідно з планом, що розташована на території Миколаївської сільської ради Новомосковського району Дніпропетровської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДП № 078670, зареєстрованого в Книзі записів державний актів на право приватної власності на землю за № 110478, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судові витрати покласти на позивача.

Учасники справи:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ), проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: Миколаївська сільська рада Новомосковського району Дніпропетровської області, юридична адреса: Дніпропетровська область, Новомосковський район, с. Миколаївка, вул.Центральна, 50-а;

- третя особа: Новомосковська районна державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, місцезнаходження: Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, пл.Героїв, 1;

- третя особа Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, місцезнаходження: м.Дніпро, вул..Олександра Поля.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути поданою до Дніпровського апеляційного суду через Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Сорока.