ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3914/20 Справа № 205/6309/19 Головуючий у першій інстанції: Приходченко О. С. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м.Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

ВСТАНОВИЛА:

19 липня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що вона з відповідачем з 16 квітня 2005 року перебуває у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають спільних доньок: неповнолітню ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і малолітню ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають з позивачем та перебувають на її утриманні. З відповідачем подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають. Відповідач у вихованні та матеріальному забезпеченні дітей участі не приймає. Розмір матеріального забезпечення на дітей, які позивач витрачає щомісячно, становить 9600,00 грн. Відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших осіб на утриманні не має, тому може сплачувати аліменти на утримання спільних дітей. Відповідач тривалий час має постійне місце роботи, де отримує офіційно і неофіційно заробітну плату, яка значно перевищує офіційну, активно займається фізичним розвитком, часто подорожує за кордон. У власності відповідача перебуває три транспортні засоби. На проїзд на роботу і назад він витрачає близько 1970,00 грн. на пальне щомісячно. Також ОСОБА_2 у власності має квартиру. Тобто, він є матеріально забезпеченим і може сплачувати аліменти на утримання дітей у розмірі 10000,00 на місяць. Молодша донька ОСОБА_5 має затримку у розвитку. Тому позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньок у розмірі 10000,00 гривень щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року, з врахуванням ухвали цього ж суду про виправлення описки від 03 січня 2020 року, позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на утримання дітей: неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і малолітньої доньки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь матері ОСОБА_1 у розмірі 1/3 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 19 липня 2019 року, і до досягнення дітьми повноліття. Вирішено також допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено. Стягнуто з відповідача в дохід держави судовий збір в розмірі 768,40 грн. (а.с. 175-176, 179).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що між ОСОБА_2 і ОСОБА_8 було зареєстровано шлюб 16 квітня 2005 року, що підтверджується копіює свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом РАЦС Дніпропетровського МУЮ Дніпропетровської області 16.04.2005 року (а.с. 7).

Сторони мають двох спільних дітей: доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 8, 9).

Діти проживають з позивачкою, з відповідачем не досягнуто домовленості щодо розміру аліментів на дітей; зазначене визнано сторонами, що підтверджується письмовими матеріалами справи, поясненнями сторін у судовому засіданні.

Відповідно до копії витягу з протоколу засідання обласної психолого-медико-педагогічної консультації від 08 червня 2017 року №463-б, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рекомендовано навчання за програмою розвитку дітей дошкільного віку із затримкою психічного розвитку та заняття з вчителем-логопедом до початку шкільного навчання, а також психологічна корекція в умовах навчального закладу (а.с. 10).

Згідно довідки ТОВ "Кріоліт-Д" від 14.08.2019 року №87, відповідач ОСОБА_2 працює у вказаному товаристві на посаді начальника відділу збуту (маркетингу) та отримує заробітну плату, яка за період з 01.02.2019 року по 31.07.2019 року склала 30749,47 грн. (а.с. 76).

Відповідно до відомостей ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 09 грудня 2019 року №56806, ОСОБА_2 за період з 01 січня 2018 року по 01 червня 2019 року отримав дохід у вигляді заробітної плати в загальному розмірі 89573,26 гривні (а.с. 173).

Відповідач здійснював перетин державного кордону України у період з 05 жовтня 2018 року по 12 жовтня 2018 року та з 21 квітня 2019 по 25 квітня 2019 року, що підтверджується листом Державної прикордонної служби України від 25 листопада 2019 року (а.с. 169).

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно від 18.07.2019 року №174278948, відповідачу на праві власності з 20.10.2006 року, на підставі договору купівлі-продажу, належить квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 65,6 кв.м. (а.с. 23).

Судом апеляційної інстанції встановлено, що зазначена вище квартира придбана відповідачем восени 2006 року, тобто у період шлюбу з позивачкою. Саме у вказаній квартирі зареєстрована позивач ОСОБА_1 , згідно копії її паспорта серії НОМЕР_2 , виданого Заводським РВ Дніпродзержинського МУ УМВС України в Дніпропетровській області 16.05.2005 року (а.с. 55).

За відповідачем зареєстровані автомобілі Nissan Note, 2007 року випуску, та Nissan Qashqai, 2008 року випуску. Згідно пояснень в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, автомобіль Nissan Note, 2007 року випуску, перебуває в користуванні позивачки ОСОБА_1 , а інша автівка - в користуванні відповідача.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 ст. 181 СК України встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 1 статті 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. (ч. 1 ст. 191 СК України).

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги зміст позовних вимог щодо стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, стан здоров`я дітей та батька; встановивши наявність у відповідача місця роботи та стабільного заробітку у вказаному вище розмірі; враховуючи, що ОСОБА_2 інших осіб, окрім доньок ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , на утриманні не має, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на користь позивача, на утримання доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4000,00 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 липня 2019 року та до повноліття дітей.

Доводи апеляційної скарги про необхідність сплати на дітей аліментів у більшому розмірі колегія вважає необгрунтованими.

Так, твердження позивача про наявність у відповідача суттєвих грошових заощаджень, доходів та витрат, що значно перевищують офіційний дохід останнього, - не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції; позивачем відповідні докази не надані, клопотань про витребування доказів судом - не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколом та звукозаписом судового засідання.

Колегія звертає увагу, що відповідачем визнано отримання офіційного щомісячного доходу у вигляді заробітної плати в розмірі 4500,00 - 4700,00 грн., а також 2500,00 грн. неофіційного доходу, що загалом на місяць дорівнює близько 7000,00 грн.; викладене підтверджується протоколом та звукозаписом судового засідання суду апеляційної інстанції.

Судом не встановлено факту придбання відповідачем протягом останнього року (позов пред"явлений 19.07.2019 року) нерухомого або цінного рухомого майна.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Частиною 2 вказаної вище статі встановлено, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Доводи апелянта, що дочка ОСОБА_6 , за станом її здоров"я, потребує спеціального лікування, навчання тощо - не спростовують наведених вище висновків апеляційного суду щодо розміру аліментів, які підлягають стягненню на користь позивачки на утримання дітей.

Колегія наголошує, що позивач не позбавлена можливості, за наявності підстав, звернутись до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дочки. У справі, що розглядається, позов з підстав ст. 185 СК України не заявлений, що підтверджується змістом позовної заяви.

На викладене вище місцевий суд уваги не звернув, у повному обсязі фактичні обставини не встановив; помилкового стягнув аліменти у частині від доходу відповідача, не звернувши увагу на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, що призвело до ухвалення неправильного рішення.

За положеннями ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги, що позивач звільнена від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях, з ОСОБА_2 в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення місцевого суду підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 13 грудня 2019 року- скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на утримання неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 19 липня 2019 року та до повноліття дітей.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 ) в дохід держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів у розмірі платежу за один місяць - допустити до негайного виконання.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді