Справа № 766/4078/20
УХВАЛА

23.04.2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:

головуючої судді Войцеховської Я.В.

при секретарі судового засідання Кобець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Херсоні скаргу ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Корабельного РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області Островського Богдана Леонідовича, заінтересована особа: стягувач Акціонерне товариство "МЕГАБАНК",

ВСТАНОВИВ:

10.03.2020 р. заявниця ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою, в якій просила визнати неправомірними дії державного виконавця Островського Б.Л., визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про арешт коштів боржника від 10.12.2015 року, зобов`язати зняти накладений арешт з її рахунку в АТ КБ « Приватбанк».

Скарга обґрунтована тим, що в провадженні державного виконавця Корабельного РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області Островського Б.Л. знаходилося виконавче провадження з виконання рішення Комсомольського районного суду м.Херсона про стягнення з неї на користь ПАТ «Мегабанк» боргу в сумі 135007,29грн. 10.12.2019р. державним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника. 26.02.2020р. після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, нею державному виконавцю було надано документальне підтвердження того, що арештований рахунок має спеціальний режим використання та звернення стягнення на кошти, що знаходяться на ньому ( допомога по безробіттю), заборонено законом. Виконавцем було повідомлено, що постановою від 12.12.2019р. закрито виконавче провадження , тому відсутня можливість скасувати постанову про арешт коштів. Вважає дії державного виконавця неправомірними, а постанову про арешт коштів боржника незаконною.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.03.2020 року скаргу прийнято до провадження, призначено судовий розгляд.

Заявник та її представник в судове засідання за викликом суду не з`явилися, представник заявника надав на адресу суду заяву про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних в справі доказів. Просив заявлені вимоги задовольнити.

Представник державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду відзив на скаргу та клопотання про розгляд справи без його участі. Просив відмовити в задоволенні скарги. У відзиві державний виконавець посилається на те, що при накладенні арешту він діяв в межах Закону України «Про виконавчу службу». Зняття арешту при закінченому виконавчому провадженні можливе начальником виконавчої служби, до якого заявник не зверталася.

Представник позивача надав на адресу суду відповідь на відзив в якому зазначає що посилання державного виконавця на те, що закон не містить заборони на накладення арешту на кошти, що знаходяться на поточному рахунку боржника на який зараховується в тому числі допомога по безробіттю, спростовуються висновками Верховного суду викладеними у постанові від 03.10.2019р. у справі 642/6675/18 . В даному висновку зазначено про правильність висновків суду, що арешт пенсійних коштів особи позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист. Крім того заявником 26.02.2020р. було надано державному виконавцю документальне підтвердження того, що її рахунок має спеціальний режим використання і звернення стягнення на такі кошти заборонено законом, що підтверджується копією трудової книжки, довідкою банку від 16.12.2019р. та заявою боржника про виплату пенсії або грошової допомоги. Вважає , що державним виконавцем незаконно накладено арешт на кошти боржника, чим позбавлено її джерел до існування, та порушено право на соціальний захист гарантоване Конституцією України.

Представник ПАТ "Мегабанк" в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду скарги повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові докази, відзив, відповідь на відзив встановив наступне.

На підставі рішенням Комсомольського районного суму м.Херсона № 2-1202 03.03.2011р. видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» боргу в сумі 135 007,29грн. Постановою старшого державного виконавця ВДВС Комсомольського РУЮ у м.Херсоні Мартинової Т.Г. 06.02.2015р. відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом ( а.с.8).

Постановою головного державного виконавця Корабельного РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Островським Б.Л. від 10.12.2019р. накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та /або звернення стягнення на які заборонено законом, та що належать боржнику: ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 302539,94 грн. ( а.с.7).

Постановою головного державного виконавця Корабельного РВ ДВС м.Херсон ГТУЮ у Херсонській області Островським Б.Л. від 12.12.2019р. повернуто виконавчий документ стягувачу у зв`язку з відсутністю майна у боржника( а.с.6).

На ім`я заявника ОСОБА_1 30.07.2019р. відкрито рахунок в АТ КБ «Приватбанк» у гривнях що підтверджується довідкою АТ КБ «Приватбанк» від 16.12.2019р.( а.с.4) та заявою ОСОБА_1 про виплату пенсії або грошової допомоги ( а.с.5).

Згідно копії трудової книжки заявника серії НОМЕР_1 від 11.01.1983р заявниця отримує допомогу по безробіттю,

Згідно статті 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» ( надалі Закон) встановлено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову (частини 1, 2 статті 48 Закону).

Арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення та накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника (ч.ч.1-2 ст.56 Закону).

Як вбачається із матеріалів справи, постанова про арешт коштів боржника прийнята державним виконавцем на підставі ст.56 розділу VII Закону України «Про виконавче провадження», що є окремо визначеним заходом примусового виконання рішень.

Відповідно до п.7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Дія наведеної норми обмежується забороною, передбаченою ч.2 ст.48 цього Закону. Зокрема, забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Відповідно до статті 68 Закону стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Отже, наведені норми Закону не містять заборони накладення арешту на кошти, що знаходяться на поточному рахунку боржника, на який зараховується допомога по безробіттю.

Суд звертає увагу, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до частини третьої статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Статтею 70 Закону України «Про виконавче провадження» та частиною 2 статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» встановлено розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника. Так, з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти),на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. За іншими видами стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Відповідно до вимог статей 12,13,81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При цьому скаржником не зазначено посилавсь на докази того, що з отриманої нею допомоги по безробіттю відраховують суму більшу, ніж то передбачено законом, чим вона повністю позбавлена джерел до існування.

Твердження заявника про те, що рахунок боржника має спеціальний режим та надання відповідного підтвердження держаному виконавцю 26.02.20.20р. , вже після повернення виконавчого документу стягувачу, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки банком , в якому відкритий рахунок ОСОБА_1 , на виконання вимог статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» не повідомлено державного виконавця та документально не підтвердження про спеціальний режим використання рахунку, тому виконавцем і не були вчинені дії щодо зняття з нього арешту.

Крім того Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затверджена наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 (з відповідними змінами) не передбачено здійснення державним виконавцем будь-яких дій у завершеному виконавчому провадженні. Але п.16 розділу VIII зазначеної Інструкції передбачено, що у разі виявлення в діях державного виконавця порушення порядку накладення арешту, встановленого Законом, начальник відповідного органу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, виносить постанову про зняття арешту з майна.

Суд не може прийняти до уваги посилання представника заявника на висновки Верховного суду викладені у постанові від 03.10.2019р. у справі 642/6675/18 , оскільки даною постановою залишено без змін ухвалу Ленінського районного суду міста Харкова від 15 лютого 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 13 травня 2019 року в яких предметом оскарження був арешт коштів боржника в сумі понад встановлених законом 50 відсотків на погашення аліментів, тобто арешт було накладено на залишкові грошові кошти після відрахування заборгованості. ( з постанови ВС: «суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про те, що арешт пенсійних коштів особи, після вирахування з неї сум аліментів за судовим рішенням, позбавляє її джерел до існування та порушує її право на соціальний захист. Крім того Верховний Суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до пункту 1 частини четвертої статі 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Верховний Суд зазначає, що з матеріалів касаційної скарги вбачається, та підтверджено заявником, що станом на час розгляду скарги у суді першої інстанції державному виконавцю було відомо про рахунок боржника відкритий у Філії - Харківському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» має спеціальний режим використання»)

Доводи скаржника про те, що законодавством заборонено державному виконавцю накладати арешт на рахунок боржника на який надходить допомога по безробіттю є безпідставними, так як чинним законодавством передбачений окремий порядок здійснення таких відрахувань. Заявником не доведено, що арешт її коштів, після вирахування сум за судовим рішенням, позбавляє заявника джерел до існування та порушує право на соціальний захист.

Як передбачено п. а ч. 1 ст. 449 ЦПК України, скаргу може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи.

Заявник звернулася до суду з вказаною скаргою 10.03.2020 року. З відзиву державного виконавця стало відомо та підтверджено, що про оскаржувану постанову ОСОБА_1 дізналася 26.02.2020р. при ознайомлені з матеріалами виконавчого провадження, тобто вона пропустила десятиденний строк на звернення до суду зі скаргою на дії державного виконавця, що є окремою підставою для відмови в задоволенні скарги.

Вимога скаржника про скасування постанови про накладення арешту на кошти боржника є необґрунтованою , оскільки чинне цивільне процесуальне законодавство не передбачає право суду скасовувати постанови державних виконавців, тобто суд перевіряє законність їх дій або бездіяльності і може зобов`язати усунути порушення

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши письмові докази та зазначені у заяві обставини, а також з метою захисту законних прав стягувача та виконання судового рішення, яке набрало законної сили, суд вважає дії державного виконавця в частині накладення арешту на кошти боржника ОСОБА_1 законними і обґрунтованими, а скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 11, 12, 13, 258-261, 268, 352-354, 447-453 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії Головного державного виконавця Корабельного РВ ДВС міста Херсон ГТУЮ у Херсонській області Островського Богдана Леонідовича, заінтересована особа: стягувач Акціонерне товариство "МЕГАБАНК".

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Я.В.Войцеховська