Справа № 301/97/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 квітня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в складі:

головуючої - судді Готри Т.Ю.,

суддів - Собослоя Г.Г., Мацунича М.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2020 року, постановлену суддею Даруда І.А.,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2020 року клопотання ОСОБА_2 задоволено та надано сторонам строк для примирення два місяці, і до закінчення зазначеного строку провадження по справі зупинено.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду відповідач ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити рішення, яким шлюб між ним і ОСОБА_1 розірвати. Вказує, що з часу постановлення оскаржуваної ухвали відносини між ним та його дружиною значно погіршилися. ОСОБА_1 не підтримує з ним ніяких зв`язків, а навпаки, перебуваючи у декретній відпустці по догляду за дітьми, часто знаходиться в м. Іршава з іншим чоловіком, який, на його думку, і є причиною їхнього розлучення. Позивачка перешкоджає йому в побаченнях з дітьми, брати участь у їх вихованні, не поважає його як чоловіка і батька їх дітей. А тому, через відсутність взаємопорозуміння між ними, подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим, так як їх шлюб носить тільки формальний характер.

З урахуванням вимог ст. 112 СК України, просить суд постановити рішення, яким шлюб між ним та ОСОБА_1 розірвати, оскільки подальше їх спільне життя, як подружжя, є неможливим і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам їхніх дітей.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно приписів ч.2 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження (ч.1 п.14 ст.353 ЦПК України) розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

А тому, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання.

Позивачка ОСОБА_1 не скористалася своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд уважає, що така не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, а тому з липня 2019 року вони проживають окремо. Вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо, у зв`язку з чим просила розірвати шлюб, укладений із ОСОБА_2 07.06.2017 . Крім того зазначила, що в шлюбі у них з відповідачем народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Під час розгляду справи, відповідач звернувся до суду з клопотанням, в якому просив, з метою збереження сім`ї, надати їм строк для примирення 6 місяців.

Ухвалою Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2020 року клопотання ОСОБА_2 задоволено. Надано сторонам строк для примирення два місяці, і до закінчення зазначеного строку провадження по справі зупинено.

Так, згідно з статтею 111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Зазначеній нормі матеріального права відповідає положення процесуального закону - частина 7 статті 240 ЦПК України, відповідно до якої у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 10 Постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Передбачене ч. 1 ст. 111 СК України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей.

При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Згідно з п. 3 ч. 1 статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадках, встановлених пунктом 4 частини першої статті 251 цього Кодексу - до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

Враховуючи обставини справи, а саме те, що відповідач заперечував проти розірвання шлюбу й подав клопотання про надання строку на примирення, сторони мають двох малолітніх дітей, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про надання їм строку на примирення та зупинення провадження в справі у зв`язку з цим.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, оскільки такий відповідає вищевказаним вимогам закону та обставинам справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що після постановлення оскаржуваної ухвали стосунки між сторонами різко погіршилися і підстав для збереження шлюбу ОСОБА_2 вже не бачить, не заслуговують на увагу, оскільки вказана ухвала підлягає оскарженню лише в частині зупинення провадження, а не самої доцільності надання строку для примирення подружжю.

Вимогу апеляційної скарги відповідача щодо розірвання шлюбу, укладеного між ним та ОСОБА_1 , колегія суддів уважає передчасною, оскільки судом першої інстанції позов по суті не вирішувався.

Таким чином, суд першої інстанції постановив ухвалу з додержанням норм процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України, є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а ухвалу Іршавського районного суду Закарпатської області від 13 березня 2020 року - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя-доповідач:

Судді: