Ухвала

24 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 766/22622/18

провадження № 61-5006ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є.В., Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 12 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Херсонського апеляційного суду знаходиться цивільна справа за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Херсонського міського суду Херсонської областівід 28 січня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання.

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 02 липня 2019 року провадження у справі було зупинене до залучення до участі у справі правонаступників померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Ухвалою Херсонського апеляційного суду від 12 березня 2020 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання правонаступника ОСОБА_1 .

У касаційній скарзі, яка надійшла до Верховного Суду у березні 2020 року, ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Херсонського апеляційного суду від 12 березня 2020 року, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до статті 55 ЦПК у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

З аналізу наведеної норми убачається, що вона регламентує порядок процесуального правонаступництва сторони на стадії судового розгляду справи, який включає розгляд справи судом першої інстанції та перегляд ухваленого рішення судами апеляційної та касаційної інстанції.

Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Згідно з довідкою приватного нотаріуса Херсонського нотаріального округу Маковецької О. А. від 29 грудня 2019 року встановлено, що спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , який 16 квітня 2019 року прийняв спадщину.

Зважаючи на те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про залучення до участі у справі в якості правонаступника ОСОБА_1 .

Доводи касаційної скарги щодо порушення судом апеляційної інстанції пункту 4 статті 25 ЦК України, оскільки апеляційна скарга була подана на наступний день після смерті відчужувача та через 2, 5 місяці після набрання рішенням суду першої інстанції законної сили, тобто пред`явлена до особи, цивільна правоздатність якої була вже припинена, є безпідставними та суперечать статті 55 ЦПК України.

Зі змісту касаційної скарги, судового рішення, що оскаржується, та доданих до касаційної скарги матеріалів убачається, що скарга є необґрунтованою, наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо його незаконності та неправильності, правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Підстави, передбачені статтею 411 ЦПК України, для скасування судового рішення, що оскаржується, у касаційній скарзі не зазначено.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розірвання договору довічного утримання за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Херсонського апеляційного суду від 12 березня 2020 року, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров

В. М. Сімоненко