Дата документу 21.04.2020 Справа № 336/4226/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний №336/4226/19 Головуючий у 1 інстанції: Дмитрюк О.В.
Провадження № 22-ц/807/1519/20 Суддя-доповідач: Поляков О.З.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Запорізького апеляційного суду у складі:

головуючого: Полякова О.З.,

суддів: Крилової О.В.,

Кухаря С.В.,

при секретарі: Бабенко Т.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу з апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Акціонерний банк «Південний» про захист прав споживача і стягнення суми відсотків за користування грошовими коштами,-

В С Т А Н О В И Л А:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ АБ «Південний» про захист прав споживача і стягнення суми відсотків за користування грошовими коштами.

В обґрунтування своїх вимог зазначав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його дружина - ОСОБА_2 .

На підставі договору банківського вкладу № 233086/2005 ОСОБА_2 розмістила в ПАТ АБ «Південний» грошові кошти (вклад (депозит) в сумі 165000 грн. Процентна ставка за цим договором встановлена в розмірі 15,25 % річних. Він є єдиним спадкоємцем першої черги.

01 березня 2019 року позивач отримав свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з вкладів, що знаходяться на зберіганні у ПАТ АБ «Південний».

11 березня 2019 року ОСОБА_1 отримав 164944 грн. грошових коштів в Запорізькому регіональному відділенні ПАТ АБ «Південний», проте, у виплаті відсотків за період з 31 серпня 2018 року по 27 квітня 2017 року, йому було відмовлено.

На письмове звернення з вимогою здійснити виплату відсотків за вказаний період він отримав від ПАТ АБ «Південний» лист, яким повідомлено про припинення нарахування процентів за вкладом починаючи з 31 серпня 2018 року, оскільки відповідно до п.3.2.1 договору, останній вважається припиненим у разі смерті вкладника.

З відмовою відповідача здійснити виплату відсотків за користування ОСОБА_1 не згоден, у зв`язку з чим просив суд стягнути з ПАТ АБ «Південний» на його користь проценти за користування грошовим вкладом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні позову.

Залишаючи позовні вимоги ОСОБА_1 без задоволення, суд першої інстанції виходив з того, що зобов`язання ПАТ АБ «Південний» щодо нарахування процентів на суму вкладу та право вкладника на їх отримання припинилося з дати смерті вкладника ОСОБА_2 , як це передбачено умовами договору. Крім того, суд першої інстанції зауважив, що позивачем не зазначено в позовній заяві розмір грошових коштів, які підлягають стягненню, не надано відповідного розрахунку.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року, та увалити рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що згідно з п. 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України самостійною підставою заміни кредитора в зобов`язанні є правонаступництво. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним (ч. 2 ст. 1228 ЦК України). Отже, всі права вкладника перейшли до нього як до спадкоємця. Оскільки зобов`язання банку виплачувати проценти на суму вкладу не пов`язане з особою вкладника, у зв`язку зі смертю вкладника (кредитора) таке зобов`язання не припиняється. До спадкоємців вкладника переходить право на вклад у банку та проценти, нараховані на суму вкладу до дня фактичного повернення коштів.

ПАТ АБ «Південний» своїм правом, передбаченим ст. 360 ЦПК України не скористалось, відзив на апеляційну скаргу не надало. Втім, за приписами частини третьої цієї статті, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення учасників процесу,перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі з 18 липня 1970 року (а.с.10).

29 серпня 2017 року між ОСОБА_3 та ПАТ АБ «Південний» укладено договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб (а.с. 12-13). За умовами договору банківського вкладу № 233086 /2005 ОСОБА_2 розмістила у ПАТ АБ «Південний» вклад у розмірі 165000 грн. з процентною ставкою 15,25% річних (а.с. 11, 14-15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла (а.с.9).

ОСОБА_1 , як спадкоємцю на підставі свідоцтва про спадщину № НОМЕР_1 від 01 березня 2019 року, ПАТ АБ «Південний» виплатило 164944,51 грн. (а.с. 17-19).

Листом від 24 травня 2019 року ПАТ АБ «Південний» на звернення ОСОБА_1 щодо нарахування відсотків за вкладом, повідомило, що відповідно до умов договору, укладеного між ними та ОСОБА_2 нарахування процентів за вкладом припиняється у день смерті Вкладника (а.с. 16).

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 просив стягнути з ПАТ АБ «Південний» на його користь невиплачені проценти за договором банківського вкладу.

За змістом статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом, і відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої-п`ятої статі 13 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до частини другої статті 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора. Проте у зобов`язаннях, не пов`язаних з особою кредитора, смерть не призводить до припинення зобов`язань, а відбувається перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб - спадкоємців.

Згідно зі статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1228 ЦК України встановлено право вкладника розпорядитися правом на вклад у банку (фінансовій установі) на випадок своєї смерті, склавши заповіт або зробивши відповідне розпорядження банку (фінансовій установі).

Відповідно до частини другої статті 1228 ЦК України право на вклад входить до складу спадщини незалежно від способу розпорядження ним.

Відповідно до вимог статті 1060 ЦК України договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Згідно з п.3.2.1 розділу 1 Загальні положення договору, банк має право у разі смерті клієнта - фізичної особи, після одержання банком відповідних відомостей (копія свідоцтва про смерть, інші документи), з метою виключення використання ПК/рахунків третіми особами, припинити нарахування процентів на залишок коштів за рахунками та призупинити всі видаткові операції за ПК/рахунком. Датою припинення нарахування процентів на залишок коштів за рахунками вважається день смерті клієнта. Якщо банку стало відомо про смерть клієнта, без отримання відповідних підтверджуючих документів, з метою недопущення незаконного використання ПК/рахунків третіми особами, банк на свій розсуд має право призупинити видаткові операції за ПК/рахунком до одержання банком відповідних підтверджуючих документів (копія свідоцтва про смерть, інші документи) або спростування вказаної інформації. При цьому банк звільняється від відповідальності за можливе необґрунтоване призупинення видаткових операцій.

Відповідно до п.3.17.3 розділу 2 Спеціальні положення договору, вкладник підписуючи договір банківського вкладу підтверджує та погоджується із тим, що договір банківського вкладу вважається припиненим у разі смерті вкладника. У разі отримання банком інформації про смерть вкладника, банк припиняє нарахування процентів з дня припинення дії договору банківського вкладу. Датою припинення договору банківського вкладу вважається день смерті вкладника.

Таким чином, вирішуючи справу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідно до договору про депозитний вклад, укладеного між ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_2 , у разі смерті вкладника банк припиняє нарахування процентів на вклад з дати смерті, вказаної у свідоцтві про смерть вкладника.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року по справі № 757/5393/17-ц (провадження № 61-35031ск18)

Отже, доводи апеляційної скарги про те, що смерть вкладника не може бути підставою для припинення нарахування відсотків на вкладами за депозитним договором, є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції.

За вимогами п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до вимог ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального і процесуального права.

Не може бути скасоване правильне по суті і справедливе рішення суду з одних лише формальних міркувань.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року у цій справі - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 28 квітня 2020 року.

Головуючий

Судді: