Справа № 583/880/20
29 квітня 2020 року Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:
головуючого - судді Сидоренка Р.В.,
за участю секретаря Шаміладзе В.В.,
без участі сторін, без фіксації розгляду справи технічним засобом «Акорд», розглянувши в порядку спрощеного провадженняу відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в м. Охтирці цивільну справу за позовом ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в судове засідання не з`явився, просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує і просить стягнути з відповідачки заборгованість в повному обсязі.
Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила. Відзиву на позов не надала, а тому зважаючи на клопотання представника позивача, яке задоволено, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність відповідачки на підставі наявних у справі доказів за правилами глави 11 розділу ІІІ ЦПК України.
Ознайомившись та дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Умови кредитного договору відповідачка належним чином не виконувала.
- 8010,83 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 1638,21 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 4632,70 грн. - сума заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом);
- 4210,37 грн. - сума заборгованості за пенею (а.с. 18).
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України.
У відповідності до ст. 611 ЦК України у випадку невиконання зобов`язання боржником настають правові наслідки у виді відшкодування збитків.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. У ч. 1 ст. 1054 зазначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За таких обставин, є всі правові підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в частині стягнення основної суми боргу та відсотків.
Вирішуючи вимоги позивача про стягнення сум заборгованості за щомісячними процентами (платою за управління кредитом) суд виходить з наступного.
Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені також Законом України «Про захист прав споживачів». Згідно з абзацом 3 частини четвертої статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на час виникнення спірних правовідносин, кредитодавцю забороняється встановлювати у договорі про надання споживчого кредиту будь-які збори, відсотки, комісії, платежі тощо за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону. Умова договору про надання споживчого кредиту, яка передбачає здійснення будь-яких платежів за дії, які не є послугою у визначенні цього Закону, є нікчемною.
Відповідно до частини восьмої статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів» у редакції Закону, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, нечіткі або двозначні положення договорів зі споживачами тлумачаться на користь споживача.
З Рішення Конституційного Суду України від 10 листопада 2011 року № 15-рп/2011 вбачається, що положення статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору.
У даному випадку ані умови договору, ані графік платежів, що підписаний позичальником, не містять умов щодо внесення останнім платежів за управління кредитом. Крім того, стягнення з позичальника (споживача послуг) платежів за дії, які кредитодавець здійснює на власну користь, є незаконним.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що заявлена вимога позивача в частині стягнення плати за управління кредитом в сумі 4632,70 грн. є безпідставною та задоволенню не підлягає.
Відповідно до приписів ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Стаття 610 ЦК України визначає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.
В ст. 1049 ч. 1 ЦК України зазначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
За висновком суду з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за пенею в сумі 4210,37 грн.
Таким чином, позовні вимоги по заборгованості за основною сумою боргу в сумі 8010,83 грн., заборгованості за відсотками - 1638,21 грн., заборгованості за пенею - 4210,37 грн. ґрунтуються на приписах чинного законодавства та узгоджуються з умовами надання кредиту, знайшли підтвердження доказами, перевіреними і оціненими судом.
Доказів, які б спростовували висновки суду, сторони не надали.
На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір відповідно до задоволеної частини вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 11-13, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 267-268, 280-284, 289, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнити частково.
- 8010,83 грн. - сума заборгованості за основною сумою боргу;
- 1638,21 грн. - сума заборгованості за відсотками;
- 4210,37 грн. - сума заборгованості за пенею.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк подання апеляційної скарги на рішення суду продовжується на строк дії такого карантину.

Суддя Охтирського міськрайонного суду Р.В.Сидоренко