ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/365/20 Номер провадження 22-ц/814/1190/20Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Обідіна О. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Полтава

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Полтавського апеляційного суду в складі:

Головуючого судді: Обідіної О.І.

Суддів: Бутенко С.Б., Прядкіної О.В.

розглянула в порядку спрощеного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області в складі судді Максименко Л.В. від 3 березня 2020 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

В С Т А Н О В И Л А :

В березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня надходження позову до суду до досягнення сином повноліття.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 3 березня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у відкритті провадження по справі за його позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину.

Постановлена судом ухвала обґрунтована наявністю судового наказу Гадяцького районного суду від 15.03.2018 року про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 , що у відповідності до норм п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України є підставою для відмови у відкритті провадження.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити матеріали справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Зокрема посилається на те, що суд дійшов помилкового висновку про наявність судового рішення між тими самими сторонами, про той саме предмет та з тих саме підстав, що унеможливлює відкриття провадження у справі та не ґрунтується на положеннях п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 374 ч.1 п.6 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ч.1 п.п.3,4 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, в березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітнього сина в розмірі ј частини заробітку, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з дня надходження позову до суду до досягнення сином повноліття.

Ухвалою Гадяцького районного суду Полтавської області від 3 березня 2020 року відмовлено у відкритті провадження з підстав, визначених п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України, а саме у зв`язку з наявністю судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання сина.

Так, суд дійшов висновку, що існуюче судове рішення у вигляді судового наказу, який набрав законної сили, постановлене між тими самими сторонами, з тих самих підстав та стосується того самого предмета спору, що в розумінні п. 2 ч.1 ст. 186 ЦПК України виключає можливість для відкриття провадження по справі.

Колегія суддів не погоджується з вказаним висновком суду з оглдяу4 на наступне.

Частина 1 ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч.2 ст.15 ЦК України).

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Тобто, вказаними нормами визначено обов`язковість тотожності, тобто випадків, коли в заявлених вимогах повністю співпадають сторони, предмет і підстави.

Разом з цим, у випадках зміни хоча б одного з цих елементів, позови вже не можуть вважаються тотожними, а відтак вимоги п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України застосовуватись вже не можуть.

Учасниками справи не заперечується наявність судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина.

Між тим, в даному випадку різняться самі підстави заявлених вимог, з якими сторони звертались до суду, тобто мають місце різні обставини, якими останні вмотивовували свої вимоги.

Так, обґрунтовуючи вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітньою сина, ОСОБА_1 посилався на те, що стягувач аліментів за судовим наказом ОСОБА_2 перестала піклуватися про дитину, оформила його на навчання в спеціальну загальноосвітню школу-інтернат, де він постійно знаходиться, проте не перебуває на повному державному утриманні. Увесь канікулярний час син проживає разом з ним та знаходиться на його повному утриманні, що, на думку заявника, є достатньою правовою підставою для стягнення з відповідача аліментів в порядку ст. 180 СК України.

Враховуючи, що у сторін різняться підстави їх вимог як одного з елементів позовної заяви, висновок суду про неможливість відкриття провадження по справі в силу п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України є передчасним.

Зазначене помилкове посилання на положення ст. 186 ЦПК України свідчить про порушення норм процесуального права, що є підставою для скасування ухвали місцевого суду, з направленням матеріалів справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.6, 379 ч.1 п.п.3,4, 382, 383 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Гадяцького районного суду Полтавської області від 3 березня 2020 року скасувати та направити матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2020 року.

Судді : Обідіна О.І. Бутенко С.Б. Прядкіна О.В.