Провадження № 2/947/785/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.04.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Луняченка В.О.

За участю - секретаря Нефедової Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження викликом сторін цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001 м.Київ, вул. Грушевського 1 д ) до ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

20.12.2019 року до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором без номеру від 28.07.2012 року у розмірі 126017,89 гривень, що становить суму заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 31.10.2018 по 31.10.2019 роки, мотивуючи позов тим, що між банком та ОСОБА_1 28.07.2012 року укладено кредитний договір без номеру відповідно до якого позичальник отримав від банку кредит у розмірі 1600,00 гривень, у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідно до умов якого, відповідач отримав кредит у розмірі 1600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 30.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Зазначений договір складається з заяви позичальника та умов надання банківських послуг та правил користування платіжною карткою. У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 31.10.2019 року утворилась заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 291791,94 гривень, з якої 1272,02 грн.- заборгованість за кредитом, 283316,11 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 7203,81 грн.- заборгованість за пенею.

Від цієї суми заборгованості віднята сума, яка була стягнута рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 р з Відповідача ОСОБА_1 на користь Позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК", яка складала 70109,06 грн., з яких: ( 1272,02 грн. - заборгованість за кредитом; 59918,51 гри. - заборгованість по процентами за користування кредитом; 5103,81 грн. - заборгованість по комісії; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3314,72 грн. - штраф (процентна складова ), різниця становить: 230601,41 грн., яка складається з наступного 283316,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7203,81 грн. - заборгованість за пенею.

Тому кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, у зв`язку з чим просить стягнути з відповідача - 126017,89 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом за період з 31.10.2018 по 31.10.2019р..

Наявність непогашеної заборгованості з боку відповідача перед банком зумовила звернення до суду з дійсним позовом.

Представником позивача одночасно з позовом надано заяву про розгляд справи за його відсутністю, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Відповідач до судового засідання не з`явився, повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Відзив на позов з боку відповідач не надходив.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин ( фактів ), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст.77 ЦПК України). Доказування не може грунтуватись на припущеннях (ст.81 ЦПК України ).

Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н від 28.07.2012 року шляхом підписання відповідачем Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, відповідно до якої відповідач отримав кредит у розмірі 1600,00 грн. у вигляді кредитного ліміту на картковий рахунок.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав свої зобов`язання по наданню кредитних коштів відповідачу.

Однак, відповідач ОСОБА_1 не виконав зобов`язання по поверненню суми отриманого кредиту та оплати відповідної плати за користування кредитом, чим порушив умови кредитного договору, що вбачається з детального розрахунку заборгованості, наданого позивачем до позову. Так станом на 31.10.2019 року відповідач має заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 291791,94 гривень, з якої 1272,02 грн.- заборгованість за кредитом, 283316,11 грн.- заборгованість по процентам за користування кредитом, 7203,81 грн.- заборгованість за пенею.

Від цієї суми заборгованості віднята сума, яка була стягнута рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11.05.2018 р з Відповідача ОСОБА_1 на користь Позивача АТ КБ "ПРИВАТБАНК", яка складала 70109,06 грн., з яких: ( 1272,02 грн. - заборгованість за кредитом; 59918,51 гри. - заборгованість по процентами за користування кредитом; 5103,81 грн. - заборгованість по комісії; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 3314,72 грн. - штраф (процентна складова ), різниця становить: 230601,41 грн., яка складається з наступного 283316,11 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 7203,81 грн. - заборгованість за пенею.

Суд приймає до уваги, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 11.05.2018 за № 520/14321/17 позовні вимоги Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" щодо стягнення з ОСОБА_1 , заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.07.2012 року у розмірі 70109,06 грн. /сімдесят тисяч сто дев`ять гривень 06 копійок/ задоволені у повному обсязі, а саме стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 27.02.2009 року Котовським МВ ГУМВС України В Одеській області, місце реєстрації, місце проживання - АДРЕСА_1 , на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» /місце знаходження - 01001, м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д, , рахунок № НОМЕР_3 , МФО 305299, тел. НОМЕР_4 / заборгованість за кредитним договором № б/н від 28.07.2012 року у розмірі 70109,06 грн. /сімдесят тисяч сто дев`ять гривень 06 копійок/, а також судові витрати сумою 1600,00 гривень.

Відповідно до положення ст 82 ч. 4 ЦПК України, обставини встановленні рішення суду у господарській, цивільній або адмінстратвиній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встнаволено ці осбавини, якщо інше не встановлено законом.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

У відповідності до ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів. їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Позивач звернувся з дійсним позовом до суду саме з вимогою стягнення відсотків за користування кредитом.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Однак у заяві позичальника від 28.07.2012 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

При зверненні до суду 22.11.2017 року (справа №520/14321/17) з позовом про стягнення заборгованості Банк, просив стягнути не тільки тіло кредиту, а пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і процентів за користування кредитними коштами.

Дані вимоги були задоволені судом при постановленні рішення від 11.05.2018 (справа №520/14321/17).

Позивач, обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

Оскільки питання щодо стягнення тіла кредиту за заборгованості за тілом кредиту вже вирішено судом у відповідному рішенні, у задоволенні позову щодо стягнення з боржника відсотків за користування кредитом за період з 31.10.2018 по 31.10.19 слід відмовити.

Такі висновки судом зроблені відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України з урахуванням правових позицій, висловлених Верховним Судом у постанові Великої палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 14-131цс19, постановах Верховного Суду від 09 січня 2020 року у справі № 203/4297/18, 09 січня 2020 року у справі № 204/6608/18.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК ).

Враховуючи, що по даної справі судом відмовлено у повному обсязі у задоволені позовних вимог судом не здійснюється розподіл понесених сторонами судових витрат.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (01001 м.Київ, вул. Грушевського 1 д ) до ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 . ІПН НОМЕР_1 паспорт серії НОМЕР_2 ) про стягнення заборгованості по відсоткам за користування кредитом за період з 31.10.2018 по 31.10.2019 у розмірі 126017,89 гривень - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до вимог ч.1,2 ст. 273 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано а у разі подання апеляційної скарги, після прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду, а згідно ч.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені , зокрема ст. 354 ( строки апеляційного оскарження рішень суду ) продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Луняченко В. О.