УХВАЛА

23 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 648/2464/17

провадження № 61-15146св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Тітова М. Ю. (суддя - доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником ОСОБА_3 , на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2019 року у складі судді Кусік І. В. та постанову Херсонського апеляційного суду від 04 липня 2019 року у складі колегії суддів: Бугрика В. В., Базіль Л. В., Семиженко Г. В.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 та просила стягнути з відповідача на свою користь грошову компенсацію 1/2 частини ринкової вартості автомобіля КІА RIO (2011 року випуску), сірого кольору, об`єм двигуна 1396 куб. см, номер кузова z94CB41AACR018391, державний номерний знак НОМЕР_1 , у розмірі 130 000 грн.

В обґрунтування позову зазначала, що вона з 24 листопада 2007 року перебувала з відповідачем у шлюбі. 08 лютого 2012 року сторонами за спільні кошти було придбано автомобіль КІА RIO, який за їхньою згодою було зареєстровано на ОСОБА_2

ОСОБА_1 вважає, що в розумінні статей 60, 61 СК України вказаний автомобіль є об`єктом права спільної сумісної власності і є неподільною річчю. Середня ринкова вартість спірного автомобіля складає 260 000 грн, що підтверджується відомостями з Інтернет ресурсів. Оскільки визначення судом ідеальних часток подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишення майна у їх з відповідачем спільній частковій власності не призведе до реального відновлення її прав на майно, оскільки ОСОБА_2 не бажає передавати позивачу для користування їх авто, а використовує виключно особисто, просила позов задовольнити.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2019 року, залишеним без змін постановою Херсонського апеляційного суду від 04 липня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У серпні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2019 року і постанову Херсонського апеляційного суду від 04 липня 2019 року та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 12 вересня 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі та витребувано її матеріали з Білозерського районного суду Херсонської області.

Пунктом 2 розділу ІІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IXустановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Тому у тексті цієї ухвали норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової компенсації за касаційною скаргою ОСОБА_1 , поданою представником Заверюхою ОСОБА_4 , на рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 12 квітня 2019 року та постанову Херсонського апеляційного суду від 04 липня 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук