У Х В А Л А

23 квітня 2020 року

м. Київ

справа №645/5510/15-ц

провадження № 61-2881 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Грушицького А. І., Сердюка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушик Олексій Вікторович, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, Харківське міське управління юстиції Харківської області, про визнання недійсною довіреності та скасування її реєстрації, визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності,

В С Т А Н О В И В :

У липні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко О. А., приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушик О. В., Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, Харківське міське управління юстиції Харківської області, в якому просила :

- визнати недійсним довіреність від 10 липня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Луцького нотаріального округу Волинської області Сушиком О. В. за реєстровим №351; скасувати в Єдиному реєстрі довіреності реєстрацію вищевказаної довіреності від 10 липня 2014 року;

- визнати недійсним договір дарування від 28 липня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. за реєстрованим №1135;

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 14731395 від 28 липня 2014 року, на підставі якого до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесено запис №6474433 про право власності - ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 за договором дарування від 28 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Самощенко О.А. за реєстровим №1135.

Рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 08 липня 2019 року, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Визнано недійсною довіреність від 10 липня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушиком О.В. за реєстровим № 351.

Скасовано в Єдиному реєстрі довіреностей реєстрацію довіреності від 10 липня 2014 року, посвідчену приватним нотаріусом Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушиком О.В. за реєстровим №351.

Визнано недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 від 28 липня 2014 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. за реєстровим № 1135.

Скасовано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права власності ОСОБА_4 на квартиру АДРЕСА_1 за договором дарування від 28 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Самощенко О.А. за реєстровим №1135.

Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, виходив з того, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не видавала та не могла видати довіреність від 10 липня 2014 року, якою уповноважила Скрипника О.В. представляти її інтереси, пов`язані з укладанням та підписанням договору дарування всієї належної їй квартири АДРЕСА_1 . Дана довіреність була видана іншою особою - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка не мала права її видавати, оскільки дана особа не була власником вказаної квартири.

Суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не мала наміру дарувати свою квартиру, договір дарування особисто не укладала, нікого на це не уповноважувала та відповідну довіреність не видавала.

10 лютого 2020 року, засобами поштового зв`язку, до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року, в якій просив скасувати ці судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 17 березня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та надано строк для усунення недоліку, а саме скаржнику необхідно було подати уточнену касаційну скаргу із зазначеням конкретного (конкретних) пункту (пунктів) частини другої статті 389 ЦПК України та/або пункт ( абзац та/або пункт) статей 392 та/або 411 ЦПК України який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) подачі цієї касаційної скарги та обґрунтування (мотивування) наявності цієї підстави (підстав).

На виконання вимог вказаної ухвали, 10 квітня 2020 року, засобами поштового зв`язку, ОСОБА_1 подав уточнену касаційну скаргу.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає підставу касаційного оскарження судових рішень пункт 4 частини 2 статті 389 ЦПК (якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою 411 цього Кодексу).

Скаржник посилається на пункт 8 частини 1 статті 411 ЦПК України та вважає, що оскаржувані судові рішення є незаконними, оскільки суд першої та апеляційної інстанції ухвалили судове рішення про права та обов`язки особи, яка не залучена до участі у справі - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Крім цього, разом з касаційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про зупинення дії рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Крім цього, скаржник заявляє клопотання про зупинення дії рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 рокудо закінчення касаційного провадження, в якому посилається на те, що оскаржуваними судовими рішеннями порушено права незалученої до участі у справі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , якій було обмежено доступ до правосуддя та можливість захищати свої інтереси, користуючись наданими Законом процесуальними правами.

Відповідно до абзацу 2 частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Частиною першою статті 436 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

З урахуванням завдань та основних засад цивільного судочинства, визначених частинами першою, третьою статті 2 ЦПК України, вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність такому, зокрема ймовірність утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки. Клопотання про зупинення дії судового рішення має бути мотивованим та містити обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, які підтверджені належними та допустимими доказами.

Таким чином, метою вирішення питання про зупинення виконання/дії судового рішення є недопущення порушення прав, свобод та охоронюваних законом інтересів особи, яка подала касаційну скаргу та інших осіб, які беруть участь у справі, якщо такі наслідки можуть настати у зв`язку з виконанням (дією) судового рішення.

Оскільки, наведені у клопотанні доводи дають підстави для висновку про необхідність зупинення дії оскаржуваних судових рішення до закінчення їх перегляду в касаційному порядку, клопотання слід задовольнити.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 рокуна підставі пункту четвертого частини другої статті 389 ЦПК України та пункту 8 частини третьої статті 411 ЦПК України.

У розумінні ЦПК України, з урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Відкрити касаційне провадження у вказаній справі.

Витребувати із Фрунзенського районного суду м. Харковацивільну справу № 645/5510/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Самощенко Олена Анатоліївна, приватний нотаріус Луцького районного нотаріального округу Волинської області Сушик Олексій Вікторович, Реєстраційна служба Харківського міського управління юстиції Харківської області, Харківське міське управління юстиції Харківської області, про визнання недійсною довіреності та скасування її реєстрації, визнання недійсним договору дарування та скасування реєстрації права власності.

Клопотання ОСОБА_1 про зупинення дії рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року задовольнити.

Зупинити дію рішення Фрунзенського районного суду міста Харкова від 08 липня 2019 року та постанови Харківського апеляційного суду від 14 січня 2020 року до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

А. І. Грушицький

В. І. Сердюк