Справа № 214/1145/20
2-н/214/417/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року, суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Ткаченко А.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 на її користь аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше мінімального розміру аліментів встановленого законом щомісяця, починаючи з дня звернення до суду та до досягнення дитиною повноліття.

23.03.2020 року на запит суду надійшли відомості з відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради, згідно з якими за відомостями реєстру територіальної громади місце проживання ОСОБА_2 , в Саксаганському районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області не зареєстроване.

29.04.2020 року на повторний запит суду надійшли відомості з адресно-довідкового підрозділу ГУДМС УДМС України в Дніпропетровській області згідно яких ОСОБА_2 значився зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з обліку 17.03.2019 року. На даний час зареєстрованим не значиться.

Дослідивши матеріали справи, зміст та вимоги заяви про видачу судового наказу, суд прийшов до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу з наступних підстав.

Як визначено ст.19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших відносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими ЦПК України, в порядку наказного, позовного (загального або спрощеного) та окремого провадження.

Згідно з ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених ст.161 цього Кодексу.

Положеннями ч.9 ст.165 ЦПК України встановлено, що суд відмовляє у видачі судового наказу, якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Враховуючи, що відомості про дійсне зареєстроване місце проживання (перебування) боржника ОСОБА_2 відсутні, встановити його дійсне місцезнаходження суд не має можливості з огляду на відсутність такої інформації, тому приходить до висновку про необхідність відмови у видачі судового наказу в силу ч.9 ст.165 ЦПК України.

Відповідно до ст.165, 166 ЦПК України, відмова в прийнятті заяви про видачу судового наказу унеможливлює повторне звернення до суду з такою самою заявою. Заявник в цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами в позовному провадженні.

Керуючись ст.ст.160-164, ч.9 ст.165, ст.ст.166-168, 353-354, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу за вимогою про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів на утримання малолітньої дитини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя А.В. Ткаченко