справа № 208/2544/20
№ провадження 2-з/208/72/20
УХВАЛА

Іменем України

27 квітня 2020 р. м. Кам`янське

Суддя Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області Івченко Т.П., розглянув заяву ОСОБА_1 «про забезпечення позову», -

встановив:

24.04.2020 року до провадження Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, без самостійних вимог Перша Кам`янська державна нотаріальна контора «про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на 1/4 частину квартири і автомобіля в порядку спадкування за законом», яким позивач заявляє вимоги:

1) встановити факт її, ОСОБА_1 постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, тобто до дня його смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , видані ОСОБА_2 , 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-1101 щодо 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 ; за реєстровим № 1-1102 щодо 1/4 частки автомобіля «RENAULT DUSTER», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

3) визнати за нею право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,8 кв.м, житловою 39,1 кв.м, та на 1/4 частки автомобіля «RENAULT DUSTER», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом із позовною заявою, 24 квітня 2020 року позивачем ОСОБА_1 подано заяву про забезпечення позову, в якій вона просить:

Накласти арешт на 1/4 частину квартири АДРЕСА_1 загальною площею 53,8 кв.м., житловою 39,1 кв. м., і 1/4 частку автомобіля «RENAULT DUSTER», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб., зареєстрований номер НОМЕР_1 , право власності на які зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 .

Дослідивши заяву та долучені до неї документи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_1 загальною площею 53,8 кв.м., житловою 39,1 кв. м., відповідно до відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно є ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-1101, виданий 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.

Судом встановлено, що власником автомобіля «RENAULT DUSTER», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб., зареєстрований номер НОМЕР_1 , право власності зареєстровано на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-1101, виданий 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.

Згідно п. 20 Постанови пленуму ВССУ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідачів на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову, наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Оскільки, забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд, з урахуванням доказів наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, приймаючи до уваги той факт, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у випадку задоволення позову, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви про забезпечення позову.

Згідно ч. 6 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Виходячи з вимог ст. 150 ЦПК України, яка, окрім арешту передбачає і такий вид забезпечення позову, як заборона вчиняти певні дії, а також враховуючи інтереси як позивача так і відповідача, та з огляду на те, що невжиття заходів забезпечення позову може дійсно утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, суд вважає за необхідне вжити заходів забезпечення позову шляхом на кладення заборони на вчинення певних дій, а тому заяву позивача про забезпечення позову слід задовольнити частково.

Відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України, ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Враховуючи доводи заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, доведеності і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, з метою забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу, суддя приходить до висновку, що підстави для застосування заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту за всіма складовими арешту, такими як заборона, користування, розпорядження, володіння, є несумісними з обсягом прав та інтересів сторін, та не є таким що відповідали б меті таких заходів.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно зі статтею 317ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частинами першою, другою статті 321ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (рішення від 23 вересня 1982 року в справі «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції», рішення від 21 лютого 1986 року в справі «Джеймс та інші проти Сполученого Королівства») положення статті 1 Першого протоколу містить три правила: перше правило має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друге - стосується позбавлення майна і визначає певні умови для визнання правомірним втручання у право на мирне володіння майном; третє - визнає за державами право контролювати використання майна за наявності певних умов для цього.

Отже, дослідивши заяву про забезпечення позову, дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, встановив достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню в частині забезпечення позову шляхом заборони будь - яким органам чи особам, вчиняти будь-які дії, щодо перереєстрації прав власності на спірне майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 157 ЦПК України, суд -

постановив:

Заяву позивача ОСОБА_1 «про забезпечення позову» - задовольнити частково.

Накласти заборону на вчинення будь-яких дій щодо перереєстрації права власності на:

-квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53,8 кв.м., житловою 39,1 кв. м., що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-1101, виданий 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.,

-автомобіль «RENAULT DUSTER», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб., зареєстрований номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-1101, виданий 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню після її постановлення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали направити для виконання до Департаменту комунальної власності, земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради (обл. Дніпропетровська, місто Кам`янське, проспект Василя Стуса, будинок № 10/12), та сторонам для відома.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Заводський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не було вручено у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повного тексту ухвали суду.

Відповідно до внесених змін до Цивільного процесуального кодексу України (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2004, N 40-41, 42, ст. 492):, а саме в Розділ VI "Прикінцеві положення":

"3. Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу продовжуються на строк дії такого карантину.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років.

Суддя Івченко Т. П.