Справа №521/4963/20
Провадження 4-с/521/46/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді - Бобуйка І.А.,

секретаря судового засідання Петренчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Процько Ганна Ігорівна, на дії державного виконавця,-

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_1 із вищезазначеною скаргою, у якій скаржник просить суд: визнати дії державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Ганни Ігорівни неправомірними в частині прийняття постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження; визнати дії державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Ганни Ігорівни неправомірними в частині виведення в окреме провадження постанов про стягнення виконавчого збору та постанови про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження; зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Г.І. скасувати постанову від 06.03.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 119 685,51 грн., винесену в межах виконавчого провадження № 49063468; зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Г.І. скасувати постанову від 06.03.2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження винесену в межах виконавчого провадження № 49063468; зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Г.І. скасувати постанову від 06.03.2020 року в частині виведення в окреме провадження постанов про стягнення виконавчого збору та постанови про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження; зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Г.І. скасувати постанову про арешт майна боржника №49748434 від 31.05.2017 року; зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Г.І. зняти арешти з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений в межах виконавчого провадження № 49748434 від 05.01.2016 року, яке було об`єднано з виконавчим провадженням № 49063468 від 08.10.2015 року у зведене виконавче провадження №58458118 на підставі постанови від 30.05.2017 року; зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Г.І. видалити державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про обтяження: 30405235 від 21.02.2019 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45646897 від 21.02.2019 року; зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Г.І. видалити державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про обтяження: 20699217 від 31.05.2017 року, внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:35470622 від 31.05.2017 року, внесені головним державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Ю.В.

Скаржник у своїй скарзі зазначає, що 04 березня 2013 року суддею Малиновського районного суду Бобуйком І.А. було винесене заочне рішення по справі №1519/5585/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/79790/85/87661 від 15.01.2008 року, яким позовні вимоги позивача було задоволено у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі 1 196 855,19 грн. (один мільйон сто дев`яносто шість тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 19 копійок).

14 вересня 2014 року суддею Малиновського районного суду Корой В.Д. було видано дублікат виконавчого листа 1519/2-5585/11 по цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 .

08 жовтня 2015 року на основі виконавчого листа № 1519/2-5585/11 від 14.09.2015 року Першим Малиновським ВДВС м. Одеса ГТУО в Одеській області відкрито виконавче провадження №49063468 відносно боржника - ОСОБА_1 . 21 лютого 2019 року державним виконавцем постановою було об`єднано виконавчі провадження №49063468, №49748434 у зведене виконавче провадження №58458118.

21 січня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси по справі № 1519/5585/11 прийнято ухвалу про заміну сторони (стягувана) у виконавчому провадженні №49063468 на ОСОБА_2 , на основі якої Першим Малиновським ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно скарги, 14 лютого 2020 року боржником було здійснено погашення заборгованості у сумі 1 196 855,19 грн. перед новим кредитором та стягувачем у виконавчому провадженні №49063468, ОСОБА_2 , про що свідчить нотаріально засвідчена заява від 14.02.2020 року зареєстрована в реєстрі за №92 посвідчена приватним нотаріусом Андронакі Н.Г.

18 лютого 2020 року державним виконавцем Першим Малиновським ВДВС ум. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) ОСОБА_3 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження. Таким чином ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було замінено на ОСОБА_2

06 березня 2020 року стягувачем подано заяву до Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження № 49063468 у зв`язку із погашенням заборгованості у повному обсязі. 06 березня 2020 року державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) ОСОБА_3 була прийнята постанова про виведення виконавчого провадження №49063468 із зведеного виконавчого провадження №58458118.

Скаржник у своїй скарзі зазначає, що у зв`язку з погашенням в добровільному порядку безпосередньо новому стягувачу заборгованості по кредитному договору, державним виконавцем було винесено постанову від 06 березня 2020 року про закінчення виконавчого провадження та зазначено постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про стягнення витрат виконавчого провадження вивести в окреме виконавче провадження.

Одночасно з закінченням виконавчого провадження 06 березня 2020 року державний виконавець прийняв постанову про стягнення виконавчого збору №49063468 та постанову про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження №49063468.

Проте, скаржник вважає такі дії державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) Процько Ганни Ігорівни неправомірні оскільки, борг перед стягувачем ОСОБА_2 був погашений поза межами виконавчого провадження, а отже, відбувся прямий розрахунок між стягувачем та боржником, без примусового стягнення боргу виконавчою службою, а тому звернувся до суду зі скаргою.

У судове засідання скаржник не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив слухати справу без його участі, свою скаргу повністю підтримував.

Державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Процько Ганна Ігорівна в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час, дату та місце належним чином та своєчасно, причини неявки суду не повідомила.

Дослідивши матеріали скарги, суд вважає за необхідне її задовольнити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їхні права чи свободи.

Тотожні права сторони виконавчого провадження відображаються в ч. 1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, а саме: рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 04 березня 2013 року суддею Малиновського районного суду Бобуйком І.А. було винесене заочне рішення по справі №1519/5585/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 014/79790/85/87661 від 15.01.2008 року, яким позовні вимоги позивача було задоволено у повному обсязі та стягнуто з ОСОБА_1 за кредитним договором у розмірі 1 196 855,19 грн. (один мільйон сто дев`яносто шість тисяч вісімсот п`ятдесят п`ять гривень 19 копійок).

14 вересня 2014 року суддею Малиновського районного суду Корой В.Д. було видано дублікат виконавчого листа 1519/2-5585/11 по цивільній справі за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що 08 жовтня 2015 року на основі виконавчого листа № 1519/2-5585/11 від 14.09.2015 року Першим Малиновським ВДВС м. Одеса ГТУІО в Одеській області відкрито виконавче провадження №49063468 відносно боржника - ОСОБА_1 .

21 лютого 2019 року державним виконавцем постановою було об`єднано виконавчі провадження №49063468, №49748434 у зведене виконавче провадження №58458118.

21 січня 2020 року Малиновським районним судом м. Одеси по справі № 1519/5585/11 прийнято ухвалу про заміну сторони (стягувана) у виконавчому провадженні №49063468 на ОСОБА_2 , на основі якої Першим Малиновським ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено, що 14 лютого 2020 року боржником було здійснено погашення заборгованості у сумі 1 196 855,19 грн. перед новим кредитором та стягувачем у виконавчому провадженні №49063468, ОСОБА_2 , про що свідчить нотаріально засвідчена заява від 14.02.2020 року зареєстрована в реєстрі за №92 посвідчена приватним нотаріусом Андронакі Н.Г.

18 лютого 2020 року державним виконавцем Першим Малиновським ВДВС ум. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) ОСОБА_3 винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження. Таким чином ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було замінено на ОСОБА_2

06 березня 2020 року стягувачем подано заяву до Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) про закінчення виконавчого провадження № 49063468 у зв`язку із погашенням заборгованості у повному обсязі.

Також, 06 березня 2020 року державним виконавцем Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) ОСОБА_3 була прийнята постанова про виведення виконавчого провадження №49063468 із зведеного виконавчого провадження №58458118.

Судом встановлено, що у зв`язку з погашенням в добровільному порядку безпосередньо новому стягувачу заборгованості по кредитному договору, державним виконавцем було винесено постанову від 06 березня 2020 року про закінчення виконавчого провадження та постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про стягнення витрат виконавчого провадження виведено в окреме виконавче провадження.

Одночасно з закінченням виконавчого провадження. 06 березня 2020 року державний виконавець прийняв постанову про стягнення виконавчого збору №49063468 та постанову про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження №49063468.

Суд вважає такі дії державного виконавця Першого Малиновського ВДВС у м. Одесі Південного МУМЮ (м. Одеса) ОСОБА_3 , неправомірні оскільки, борг перед стягувачем ОСОБА_2 скаржником був погашений поза межами виконавчого провадження, оскільки відбувся прямий розрахунок між стягувачем та боржником, без примусового стягнення боргу виконавчою службою.

Приписами статей 40, 42 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, передбачено порядок винесення постанови про стягнення виконавчого збору, зокрема частиною третьою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, унормовано, що у разі повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених пунктами 1 - 4, 6, 7 і 9 частини першої статті 37 цього Закону, закінчення виконавчого провадження з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 4, 6, 7, 9, 11, 14 і 15 частини першої статті 39 цього Закону, якщо виконавчий збір не стягнуто, державний виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня повернення виконавчого документа (закінчення виконавчого провадження) виносить постанову про стягнення виконавчого збору, яку виконує в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно з частиною четвертою статті 42 Закону України «Про виконавче провадження» №1404, на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум згідно з вимогами цього Закону або у випадку повернення виконавчого документа стягувачу у разі необхідності примусового стягнення з боржника витрат виконавчого провадження виконавцем виноситься постанова про їх стягнення.

За приписами пунктів 1-6 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий збір не стягується: за виконавчими документами про конфіскацію майна, стягнення періодичних платежів, накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог, за виконавчими документами, що підлягають негайному виконанню; у разі виконання рішень Європейського суду з прав людини; якщо виконання рішення здійснюється за рахунок коштів, передбачених бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду в порядку, встановленому Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень»; за виконавчими документами про стягнення виконавчого збору, стягнення витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених виконавцем відповідно до вимог цього Закону; у разі виконання рішення приватним виконавцем; за виконавчими документами про стягнення заборгованості, що підлягає врегулюванню відповідно до Закону України «Про заходи, спрямовані на врегулювання заборгованості теплопостачальних та теплогенеруючих організацій та підприємств централізованого водопостачання і водовідведення за спожиті енергоносії», а також згідно з постановами державних виконавців, винесеними до набрання чинності цим Законом.

Також, частиною дев`ятою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», передбачено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження.

Згідно з частинами першою, другою статті 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір - це збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

Виконавчий збір стягується державним виконавцем у розмірі 10 відсотків суми, що фактично стягнута, повернута, або вартості майна боржника, переданого стягувачу за виконавчим документом. Тобто, підставою для стягнення виконавчого збору у межах виконавчого провадження про стягнення з боржника коштів є здійснення державним виконавцем дій з фактичного виконання рішення органами державної виконавчої служби, а розмір виконавчого збору обраховується як 10 відсотків від фактично стягнутої суми.

Судом встановлено, що державним виконавцем не було вчинено дій з виконання рішення суду, а саме стягнення заборгованості в примусовому порядку з боржника.

Враховуючи викладене, у державного виконавця були відсутні підстави для стягнення виконавчого збору в тому розмірі, який визначений в оскаржуваній постанові від 06 березня 2020 року про стягнення виконавчого збору, тому така постанова не відповідає вимогам статті 27 Закону України «Про виконавче провадження».

Так, з аналізу вищенаведених норм Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що обов`язковими умовами стягнення виконавчого збору є: 1) фактичне виконання судового рішення; 2) вжиття державним виконавцем заходів примусового виконання рішень. Слід зазначити, що законодавець чітко визначив, що виконавчий збір стягується з фактично стягнутої суми, при цьому розмір виконавчого збору вираховується саме з фактично стягнутої суми.

За своїм призначенням виконавчий збір є своєрідною винагородою державному виконавцю за вчинення заходів примусового виконання рішення за умови, що такі заходи призвели до виконання рішення.

Відповідно до пункту 21 розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5, у постанові про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, розмір авансового внеску, який підлягає поверненню стягувачу, а також наслідки закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа, передбачені частиною першою статті 40 Закону України «Про виконавче провадження».

При закінченні виконавчого провадження, поверненні виконавчого документа стягувачу чи повернення виконавчого документа до суду, який його видав, виконавець залишає у матеріалах виконавчого провадження копію виконавчого документа, а на виконавчому документі ставить відповідну відмітку, у якій зазначаються підстава закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа з посиланням на відповідну норму Закону, залишок нестягненої суми, якщо за виконавчим документом проводилося стягнення, сума стягнутого виконавчого збору або сума стягнутої основної винагороди приватного виконавця.

Отже, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документу стягувана виконавець вказує результати виконання (суму, яку фактично стягнуто), а на виконавчому документі робить відмітку про суму стягнутого виконавчого збору тим самим законодавець підтверджує, що виконавчий збір стягується лише з фактично стягнутої на користь стягувана суми.

Як підсумок викладеного, державний виконавець не мав права приймати в межах виконавчого провадження №49063468 постанови про стягнення виконавчого збору та про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Також, державним виконавцем в межах закінченого виконавчого провадження накладений арешт так і не був скасований, що є порушенням ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження».

Аналогічного висновку прийшла у своїй постанові від 11.03.2020 року і Велика Палата Верховного Суду у справі №2540/3203/18.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Згідно ст. 450 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У відповідності до ст. 451 ЦПК України про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги, відповідний орган державної виконавчої служби, приватний виконавець повідомляють суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Керуючись ст. ст. 27, 40, 42, 74, Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст.ст. 263, 447- 451 ЦПК України, СУД

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 , заінтересована особа: державний виконавець Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Процько Ганна Ігорівна, на дії державного виконавця задовольнити.

Визнати дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Процько Ганни Ігорівни неправомірними в частині прийняття постанови про стягнення виконавчого збору та постанови про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Визнати дії державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Процько Ганни Ігорівни неправомірними в частині виведення в окреме провадження постанов про стягнення виконавчого збору та постанови про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Процько Ганну Ігорівну скасувати постанову від 06.03.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 виконавчого збору у розмірі 119 685,51 грн., винесену в межах виконавчого провадження № 49063468.

Зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Процько Ганну Ігорівну скасувати постанову від 06.03.2020 року про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, винесену в межах виконавчого провадження № 49063468.

Зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції(м. Одеса) Процько Ганну Ігорівну скасувати постанову від 06.03.2020 року в частині виведення в окреме провадження постанов про стягнення виконавчого збору та постанови про встановлення розміру мінімальних витрат виконавчого провадження.

Зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Процько Ганну Ігорівну скасувати постанову про арешт майна боржника №49748434 від 31.05.2017 року, винесену Головним державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_4 .

Зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (м. Одеса) Процько Ганну Ігорівну зняти арешти з майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , накладений в межах виконавчого провадження № 49748434 від 05.01.2016 року, яке було об`єднано з виконавчим провадженням № 49063468 від 08.10.2015 року у зведене виконавче провадження №58458118 на підставі постанови від 30.05.2017 року.

Зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Процько Ганну Ігорівну видалити державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про обтяження: 30405235 від 21.02.2019 року, що внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 45646897 від 21.02.2019 року.

Зобов`язати державного виконавця Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби у м. Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Процько Ганну Ігорівну видалити державну реєстрацію прав та їх обтяжень, номер запису про обтяження: 20699217 від 31.05.2017 року, що внесений на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер:35470622 від 31.05.2017 року, внесені головним державним виконавцем Малиновського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Заліпаєвим Юрієм Валерієвичем.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги державний виконавець повинен повідомити суд і заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ:

29.04.20