КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М.МИКОЛАЄВА
Справа № 488/4296/19
Провадження № 2/488/1026/20
УХВАЛА

Іменем України

22.04.2020 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дитячо-юнацького спортивно-оздоровчого комплексу Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міськради (ДЮСОК) та Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міськради про зміну формулювання причини звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсацію невикористаної відпустки, вихідної допомоги та моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із даним позовом, в якому просила:

- змінити формулювання причини звільнення її з посади сторожа ДЮСОК, з 17.09.2019 року за власним бажанням (ст. 38 КЗпП України) на звільнення за власним бажанням, в зв`язку з порушенням власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю (ч.З ст. 38 КЗпП України);

- стягнути з ДЮСОК та Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської Ради на її користь невиплачену заробітну плату;

- стягнути з ДЮСОК та Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської Ради на її користь компенсацію за невикористану відпустку за 2016-2019 роки;

- стягнути з ДЮСОК та Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської Ради на її користь вихідну допомогу в розмірі трьох

місячної заробітної плати;

- стягнути з ДЮСОК та Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міської Ради на її користь середній розмір заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні до дня винесення судового рішення;

- стягнути з відповідачів на її користь моральну шкоду в сумі З 000 гривень.

Ухвалою судді від 25.10.2019 року зазначений позов був залишений без руху і позивачу був наданий строк для усунення недоліків. Копія зазначеної ухвали була направлена позивачу за адресою, вказаною у позовній заяві.

Через невиконання позивачкою вимог вказаної ухвали у визначений строк, ухвалою судді від 02.12.2019 р. позовна заява була повернута позивачці.

Постановою колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду від 01.04.2020 р. ухвала судді від 02.12.2019 р. про повернення позовної заяви була скасована, а справа направлена до Корабельного районного суду м. Миколаєва для продовження розгляду та вирішення питання про можливість відкриття провадження.

Вирішуючи можливість відкриття провадження у даній справі, приходжу до наступного висновку.

Вимоги до позовної заяви визначені ст. 175 ЦПК України, у якій зокрема, викладена вимога про зазначення позивачем ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці, обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються (п. 3 ч. 3 ст. 175 ). Крім цього, в силу ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Через невідповідність позовної заяви ОСОБА_1 вказаним вимогам, ухвалою судді від 25.10.2019 року позов був залишений без руху і позивачці був наданий строк для усунення недоліків. Невідповідність позовної заяви вимогам ст.ст. 175,177 ЦПК України знайшла своє підтвердження мотивувальною частиною постанови колегії суддів судової палати в цивільних справах Миколаївського апеляційного суду від 01.04.2020 р.

Із матеріалів справи вбачається, що копію ухвали від 25.10.2019 року ОСОБА_1 отримала на руки 19.02.2020 р.

21.04.2020 р. до канцелярії суду надійшла заява ОСОБА_1 про виконання нею вимог ухвали від 25.10.2019 року. До даної заяви позивачка додала квитанцію про сплату нею судового збору у розмірі 768,40 грн. Однак ціну позову, як це вимагала ухвала без руху від 25.10.2019 року, ОСОБА_1 не вказала, як і не вказала обґрунтованого розрахунку сум, які вона просить стягнути з відповідачів.

Вважаю, що позивачкою не у повній мірі виконані вимоги ухвали без руху від 25.10.2019 р. та приписи ст. 175 ЦПК України, що в свою чергу позбавляє суддю можливості вирішити питання про наявність підстав для відкриття провадження у справі.

Так, в силу ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI, - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Стаття 176 ЦПК України визначає, що ціна позову визначається, зокрема, у позовах про стягнення грошових коштів - сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку (п. 1 ч. 1 ст. 176), а у спорах, що складаються з кількох самостійних вимог загальною сумою всіх вимог (п. 10 ч. 1 ст. 176 ).

Ці вимоги закону були роз`яснені позивачці в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 25.10.2019 р. Однак позивачка не зазначила обґрунтований розрахунок сум, які вона просить стягнути з відповідачів та не зазначила ціни позову, через що суддя позбавлений можливості визначити правильність сплати нею судового збору. Натомість позивачкою сплачений судовий збір у мінімально визначеному розмірі, за ставками судового збору, які діяли на час подання нею позовної заяви, та не обґрунтована сплата судового збору саме у такому розмірі.

Визначити ціну позову самостійно, відповідно до ч. 2 ст. 176 ЦПК України, суд не має можливості через відсутність у позовній заяві розміру сум, які просить стягнути позивачка.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 та 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позову у строк, встановлений судом, заява вважається не поданою і повертається позивачеві.

Клопотань про продовження строку на усунення недоліків позовної заяви, як це передбачено ст. 127 ЦПК України, позивачка до суду не подавала.

Враховуючи викладене, вважаю необхідним повернути дану заяву позивачеві та вважати її не поданою на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Крім цього, вважаю за необхідним повернути позивачці сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн. за квитанцією № 5434520 від 21.04.2020 року, на підставі ст. 7 Закону України Про судовий збір.

Керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Корабельного районного суду м. Миколаєва Селіщева Л.І., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Дитячо-юнацького спортивно-оздоровчого комплексу Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міськради (ДЮСОК) та Управління у справах фізичної культури і спорту Миколаївської міськради про зміну формулювання причини звільнення, стягнення невиплаченої заробітної плати, компенсацію невикористаної відпустки, вихідної допомоги та моральної шкоди - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Повернути ОСОБА_1 сплачений нею судовий збір у розмірі 768,40 грн. за квитанцією № 5434520 від 21.04.2020 року.

Ухвала, в частині повернення матеріалів справи, може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом 15 днів з дня її винесення, в іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження судових рішень продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Л.І. Селіщева