Провадження № 2/234/1059/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 квітня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі: судді Костюкова Д.Г., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Ладіс» про скасування нарахованого комунального боргу та відшкодування моральної шкоди,-

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Краматорського міського суду звернулася ОСОБА_1 з позовом до ТОВ «Управляюча Компанія «Ладіс» про скасування нарахованого комунального боргу та відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона мешкає в АДРЕСА_1 . Відповідач ТОВ «УК «Ладіс» здійснює комунальне обслуговування даного будинку на підставі договору від 15.08.2018р., укладеного між вказаним товариством та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_1 в особі міського голови ОСОБА_2 В. З умовами вказаного договору вона не була ознайомлена та з серпня 2018р. ціна послуг збільшилася зі 180 грн. до 313 грн. Вважає, що з боку відповідача має місце порушення Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки вона, як співвласник будинку АДРЕСА_1 жодних послуг відповідачу не замовляла; управителем в договорі самостійно встановлені складові вислуги та розрахунок ціни; встановлені послуги не надаються в повному обсязі. Неповнота наданих послуг з комунального обслуговування будинку полягає у наступному: прибирання прибудинкової території не в повному обсязі та неякісне, внаслідок несвоєчасного проведення робіт з технічного обслуговування внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації в січні 2019 року відбулося залиття її квартири талою водою з даху; несвоєчасний ремонт відповідачем зливної системи будинку призвів до залиття стіни в її квартирі, що підтверджується актом від 24.10.2019 року, однак у перерахунку боргу їй було відмовлено; вважає незаконним нарахування освітлення місць загального користування і підвалів, оскільки підвал будинку АДРЕСА_1 був переданий міським головою в оренду іншій особі. Враховуючи те, що з часу зміни (вересень 2018р.) постачальника послуг ЖКК МК 2010, тариф якого за послуги був 3,5 грн. (180 грн. у місяць) та на 01.10.2018р. ТОВ «УК «Ладіс» не покращив обслуговування та несвоєчасно виконував послуги, вважає, що тариф 5,75 грн. не відповідає дійсним послугам на нарахованій вартості, вона сплачувала відповідачу 180 грн. в місяць та станом на 01.10.2019р. відповідач нарахував їй борг в сумі 1366,22 грн., з яким вона не згодна. Просить визнати незаконними дії відповідача по нарахуванню їй суми боргу за комунальні послуги станом на 01.10.2019р. в сумі 1366,22 грн.; зобов`язати відповідача скасувати вказану суму боргу та стягнути з відповідача на її користь компенсацію моральної шкоди в сумі 5000 грн.

Ухвалою суду від 08.01.2020 року вказана позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Сторонам по справі визначені строки для подання заяв по суті справи.

17.02.2020р. в суд надійшов відзив ТОВ «УК «Ладіс» на вказану позову заяву. Одночасно з відзивом відповідачем надана заява про поновлення строку на подання відзиву, яка огрунтована тим, що єдиний штатний юрист підприємства знаходився у щорічній тарифній відпустці та відсутністю можливості у підприємства задіяти юрисконсульта по цивільно-правовому договору для надання юридичних послуг.

Ухвалою суду від 21.02.2020 року відповідачу був поновлений процесуальний строк для подання відзиву на позов. При цьому судом враховано практику Європейського суду з прав людини, зокрема щодо встановлення обмежень для звернення до суду з пропуском строку звернення у світлі усунення порушення права на ефективний судовий захист. (справи «Іліан проти Туреччини», "Скорик проти України", рішення у справі Guerin v. France, 29 липня 1998 року, Reports 1998-V, п. 37 та Miragall Escolano and Others v. Spain, N 38366/97, п. 37, та Zvolsku and Zvolska v. the Czech Republic, N 46129/99, п. 51).

З відзиву вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Так, рішенням виконкому Краматорської міської ради № 551 від 15.08.2018 року ТОВ «УК «Ладіс» визначене управителем для багатоквартирних будинків, розташованих на території Краматорської міської ради. Вказаним рішенням, також, на виконання вимог Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» вповноваженого міського голову м.Краматорська ОСОБА_3 підписати договори про надання послуг з управління багатоквартирними будинками м.Краматорська від імені співвласників у багатоквартирних будинках, ці договори є обов`язковими для виконання усіма співвласниками. Таким чином, відповідач на законних підставах надає послуги з управління багатоквартирним будинком АДРЕСА_1 , в якому мешкає позивач ОСОБА_1 . Обумовлені договором послуги надаються ТОВ «УК «Ладіс» в порядку, за ціною та у строки, встановлені договором. Відповідно до ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та п.20 укладеного договору, позивач ОСОБА_1 не зверталася до відповідача для виклику представника управителя для перевірки якості надання послуг та складання акту-претензії о, щодо якості послуг. В частині залиття квартири позивача у січні 2019 р. відповідач зазначає, що при обстеженні квартири позивача представником ТОВ «УК «Ладіс» 22.01.2019 року був складений відповідний акт обстеження. Після виконання відповідачем робіт по усуненню причин залиття квартири, було здійснено перерахування суми боргу позивача в сумі 867,36 грн. та 18.02.2019р. від позивача надійшла заява, що вона не має претензій до відповідача стосовно залиття квартири. Також в запереченнях зазначено, що ТОВ «УК «Ладіс» здійснює лише поточний ремонт майна, що знаходиться на його балансі. 24.10.2019р. після обстеження квартири позивача АДРЕСА_2 встановлено, що на час обстеження в період випадіння атмосферних опадів попадання вологи в квартиру позивача не відбувається. Сума боргу в розмірі 1366,22 грн., яку позивач просить скасувати, виникла внаслідок систематичної несплати позивачем послуг з управління багатоквартирним будинком. На підставі вказаних доводів, представник відповідача вважає, що вимоги позивача такими, що не підлягають задоволенню. В частині позовних вимог про стягнення на користь позивача моральної шкоди в сумі 5000 грн. вважає позовні вимоги, також, необґрунтованими. В задоволенні позову просить відмовити.

03.03.2020 року в суд надійшли заперечення позивача ОСОБА_1 на відзив ТОВ «УК «Ладіс», з яких вбачається що позивач вважає безпідставним поновлення відповідачу строку на подання до суду відзиву на її позов. Наголошує на тому, що відповідач не надає послуги з обслуговування будинку по АДРЕСА_3 , що призводить до руйнування будинку. Також позивач зазначає, що зверталася з приводу неякісного надання послуг відповідача до Краматорського міського голови, та з отриманої відповіді вбачається, що вона не повинна оплачувати послуги, які не виконуються. Окрім того, та думку позивача, є незрозумілим та необґрунтованим зміна тарифу з 3,5 грн. та 5,75 грн. В частині обґрунтування розміру моральної шкоди 5000 грн. зазначає, що внаслідок бездіяльності відповідача, її кватира потребує ремонту. Сама вона не має можливості за власний кошт здійснити ремонт, оскільки є пенсіонером за віком. Відповідачем були порушені її життєві умови, що призвело до моральних страждань. Просить задовольнити позовні вимоги.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши їх доказами у сукупності, перевіривши надані заяви,

ВСТАНОВИВ:

15.08.2018 року між ТОВ «УК «Ладіс» в особі директора Литинова Д ОСОБА_4 М ОСОБА_4 та співвласниками багатоквартирного будинку за адресою: АДРЕСА_3 в особі міського голови ОСОБА_5 А.В., укладений договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, за умовами якого управитель зобов`язався надавати співвласникам послугу з управління вказаним будинком, а співвласники зобов`язані оплачувати послуги згідно з вимогами законодавства та умовами цього договору.

Позивач ОСОБА_1 мешкає в квартирі АДРЕСА_2 та є споживачем послуг, які надає ТОВ «УК «Ладіс».

12.12.2019 року ОСОБА_1 звернулася до Краматорського міського суду з позовом до ТОВ «Управляюча Компанія «Ладіс» про скасування нарахованого комунального боргу в сумі 1366,22 грн. та відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 грн. Позов обґрунтувала тим, що її не ознайомлювали з умовами договору, укладеного з ТОВ «УК «Ладіс» та відповідач надає комунальні послуги не в повному обсязі, що призвело до залиття її квартири у січні 2019 року. З причини неякісного надання комунальних послуг відповідачем, та незрозумілістю встановлення відповідних тарифів на вказані послуги, нею проводилася оплата за тарифом 180 грн. у місяць, а не з розрахунку 313,38 грн. як нараховував відповідач. Вважає нараховану відповідачем суму боргу в розмірі 1366,22 грн. необґрунтованою та просить скасувати вказаний борг та стягнути з відповідача спричинену їй моральну шкоду в розмірі 5000 грн. оскільки бездіяльністю відповідача їй спричинені моральні страждання.

Перевірив доводи сторін, суд приходить до наступних висновків.

За змістом статті 13 ЦК України цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.

Відповідно до статті 319 ЦК України власникові належать право володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує.

Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Законом України «Про житлово-комунальні послуги» врегульовані відносини, що виникають у процесі надання та споживання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно зі ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає:

утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).

Відповідно до ст.13 вказаного Закону, договір про надання комунальної послуги укладається між виконавцем відповідної послуги та споживачем або особою, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача, або з управителем багатоквартирного будинку з метою постачання електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку.

Статтею 10 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що вартість послуг з управління багатоквартирним будинком визначається за домовленістю сторін, крім випадку обрання управителя органом місцевого самоврядування.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком у разі визначення управителя органом місцевого самоврядування на конкурсних засадах відповідно до Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку» визначається на рівні ціни, запропонованої в конкурсній пропозиції переможцем конкурсу.

Така ціна протягом строку дії договору управління може змінюватися виключно за погодженням сторін з підстав та в порядку, визначених таким договором.

Ціна послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком з розрахунку на один квадратний метр загальної площі житлового або нежитлового приміщення, якщо інше не визначено договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, та включає:

1) витрати на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території і поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку відповідно до кошторису витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, крім витрат на обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги, у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем;

2) винагороду управителю, яка визначається за згодою сторін.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території є невід`ємною частиною договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком.

Кошторис витрат на утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території враховує обов`язковий перелік робіт (послуг), який затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері житлово-комунального господарства, а також періодичність виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території.

За наведеного висновки позивача про неознайомлення її з умовами договору про надання комунальних послуг ТОВ «УК «Ладіс» не є підставою для несплати наданих житлово-комунальних послуг.

Матеріали справи свідчать про те, що однією з підстав подання даного позову позову було те, що позивач вважає необґрунтованим тариф, за яким здійснюється нарахування відповідних платежів відповідачем.

В цій частині позовних вимог, суд виходить з наступного.

У силу ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Так, з листа виконавчого комітету Краматорської міської ради від 19.07.2019р. на адресу позивача ОСОБА_1 вбачається, що позивачу був роз`яснений розрахунок ціни складових послуг з управління багатоквартирним будинком.

Незгода позивача з тарифами, за якими здійснюється нарахування наданих ТОВ «УК «Ладіс» послуг, не є підставою для нездійснення їх оплати. Встановлені комунальні тарифи позивачем не оскаржені.

Щодо доводів позивача щодо надання відповідачем комунальних послуг неналежної якості, суд виходить з наступного.

Згідно ст.27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», у разі ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальних послуг споживач має право викликати виконавця комунальних послуг (його представника) для перевірки кількості та/або якості наданих послуг. У разі ненадання, надання неналежної якості послуги з управління багатоквартирним будинком споживач має право викликати управителя для перевірки якості наданих послуг. Порядок перевірки якості надання комунальних послуг та якості послуги з управління багатоквартирним будинком встановлюється Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. За результатами перевірки якості надання комунальних послуг або якості послуг з управління багатоквартирним будинком складається акт-претензія, який підписується споживачем та виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком). Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) зобов`язаний прибути на виклик споживача у строки, визначені в договорі про надання послуги, але не пізніше ніж протягом однієї доби з моменту отримання повідомлення споживача. Акт-претензія складається виконавцем комунальної послуги або управителем (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) та споживачем і повинен містити інформацію про те, в чому полягало ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості комунальної послуги або послуги з управління багатоквартирним будинком, дату (строк) її ненадання, надання не в повному обсязі або неналежної якості, а також іншу інформацію, що характеризує ненадання послуг, надання їх не в повному обсязі або неналежної якості. Виконавець комунальної послуги або управитель (щодо послуги з управління багатоквартирним будинком) протягом п`яти робочих днів вирішує питання щодо задоволення вимог, викладених в акті-претензії, або видає (надсилає) споживачу обґрунтовану письмову відмову в задоволенні його претензії. У разі ненадання виконавцем (управителем) відповіді в установлений строк претензії споживача вважаються визнаними таким виконавцем (управителем).

Необхідність складання акту-претензії щодо якості комунальних послуг, визначена, також, п.8 Порядку проведення перевірки відповідності якості надання деяких комунальних послуг та послуг з управління багатоквартирним будинком параметрам, передбаченим договором про надання відповідних послуг, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2018р. № 1145.

Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Так, позивачем не надано доказів щодо звернення в установленому законодавством порядку з претензіями до відповідача щодо надання неякісних житлово-комунальних послуг.

В частині вимог позивача про стягнення моральної шкоди в сумі 5000 грн. суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості ( ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Виникнення такої шкоди тісно пов`язане і з обставинами справи, і з самою особою, оскільки різні протиправні дії чи бездіяльність тягнуть за собою неоднакові негативні наслідки емоційно - психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхнього темпераменту, психологічних особливостей тощо. Наявність моральної шкоди є фактом конкретного випадку. Відповідно, вчинення лише протиправного діяння стосовно особи свідчить про можливість, але не обов`язковість виникнення моральної шкоди.

Судова практика виходить із того, що об`єктивними обставинами, які підтверджують негативний емоційний стан особи, права якої порушені (потерпілого), є, зокрема, неможливість продовження активного суспільного життя, втрата певної роботи, вимушена зміна чи обмеження у виборі професії, погіршення або позбавлення реалізації фізичною особою своїх звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми тощо.

Так, зокрема відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 ( далі Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно п.5 Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Позивач вказує, що зазнала моральних страждань з приводу пошкодження її майна, яке вона не має можливості відремонтувати з огляду на розмір пенсії.

Суд вважає, що позивачем не надано належних, допустимих та достатніх доказів щодо спричинення їй відповідачем моральних страждань. Окрім того, в матеріалах справи наявний акт щодо здійснення відповідачем відповідних ремонтних робіт, що свідчить про виконання відповідачем умов договору з обслуговування будинку.

За змістом положень статті 55 Конституції України кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно з пунктом 2 частини другої статті 16 ЦК України визнання правочину недійсним є одним із способів захисту цивільних прав.

Отже, кожна особа має право на захист свого порушеного, невизнаного або оспорюваного права чи законного інтересу, який не суперечить загальним засадам чинного законодавства. Порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту.

Відповідно до ст. 55 Конституції Україниправа і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

За положеннями ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, якими, зокрема є: справедливість, добросовісність та розумність.

Відповідно до ч. 1-2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються визначені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.

Суд вважає, що обставини зазначені позивачем не дають підстави вважати, що відповідач порушує будь-які її права.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Таким чином, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити, оскільки позивачем не доведений факт надання відповідачем послуг неналежної якості та необґрунтованості тарифів з оплати комунальних послуг.

У звязку з тим, що позивач була звільнена від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду та з огляду на необґрунтованість позову, судовий збір по справі стягненню з відповідача не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7,9,10,11,18, 76-80, 258, 259, 263-268, 272,273 ЦПК України, ст.ст.1,5,10,12,13, 27 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.15,16,23,322 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Управляюча Компанія «Ладіс» про скасування нарахованого комунального боргу та відшкодування моральної шкоди,- відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, які не були присутні в судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 284, 354 ЦПК України, а саме щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Д.Г.Костюков