ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/937/20 Справа № 175/289/18 Суддя у 1-й інстанції - Новік Л. М. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.,

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Кліматбудсервіс», ТОВ «Альянс Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

В С Т А Н О В И Л А:

У березні 2015 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ТОВ «Кліматбудсервіс», ТОВ «Альянс Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обгрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що він є потерпілим у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0002663 від 31 жовтня 2014 року за ознаками злочину, передбаченого частиною 2 статті 268 Кримінального кодексу України. Так 30 жовтня 2014 року, близько 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Фольцваген-Амарок», державний номер НОМЕР_1 , який належить TOB «Кліматбудсервіс», рухався зі сторони Аеропорту по автодорозі «Дніпропетровськ-Аеропорт» в напрямку вулиці Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську, в лівому ряді руху. Під`їжджаючи до перехрестя з вулицею Яснополянською м Дніпропетровська, ОСОБА_2 не переконався в небезпеці руху, став здійснювати маневр повороту наліво при цьому виїхав на зустрічну смугу та допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай Гетц», державний номер НОМЕР_2 під його керуванням, який рухався йому на зустріч, чим порушив вимоги пунктів 1.3, 1.5, 10.1, 16.11 Правил дорожнього руху. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, він отримав ушкодження здоров`я у вигляді сумісної травми: відкритої проникаючої черепно-мозкової травми, забою головного мозку 2-го ступеню, вогнищевого забою лівої лобної долі перелому лобної кістки ліворуч, верхньої, латеральної та медіальної стінок лівої орбіти, латеральної стінки основної пазухи ліворуч, переломи основи черепа, перелому виличної дуги ліворуч, гемосинусу, пневмоцефалії, назальної ліквореї, рани обличчя з послідуючим розвитком нейропатії 1-2 гілки трійничного нерву, 1-ї гілки лицевого нерву ліворуч, двобічної гіпосмії, закритої травми шийного відділу хребта, перелому суглобного відростку 6-го шийного хребця праворуч, рани шиї, ураження корешку 6-го шийного хребта та верхнього первинного пучка плечового сплетіння праворуч з вираженим больовим синдромом та помірним порушенням функції правої верхньої кінцівки, закритої травми грудної кіло тканини, забою легень та серця, садна та забою області крила правої підвздохвинної кістки. Згідно висновку КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» №3 тілесні ушкодження, отримані ним в результаті ДТП, що мало місце 30 жовтня 2014 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень, як небезпечних для життя, згідно п.2.1.3-6 Правил судово-медичного визначення ступеню тяжкості тілесних ушкоджень, затверджених наказом МОЗ України від 17 січня 1995 року №6. У період з 30 довтня 2014 року по 14 листопада 2014 року він проходив курс стаціонарного лікування після ДТП у реанімаційному відділені КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова». Згідно калькуляційної довідки вартість його перебування на лікуванні склала 4 904,76 грн. Крім того, значних ушкоджень зазнав і його автомобіль «Хюндай Гетц», державний номер НОМЕР_2 . Так, згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №2755 від 14 січня 2015 року відновлювальний ремонт автомобіля «Хюндай Гетц», державний номер НОМЕР_2 становить 101 628,47 грн. При цьому експертом встановлено, що автомобіль ремонту не підлягає, а вартість аналогічного автомобілю до ДТП складає 99 998,23 грн. Вартість проведення товарознавчої експертизи склала 1 200 грн., що були ним сплачені та підтверджується квитанцією №2755. У подальшому, 31 жовтня 2014 року, слідчим була винесена постанова про визнання та долучення до кримінального провадження речових доказів, якою було визнано автомобіль «Хюндай Гетц», державний номер НОМЕР_2 речовим доказом у кримінальному проваджені №0002663 та постановлено зберігати його на майданчику тимчасового утримання за адресою смт АДРЕСА_1 Ювілейне, вул АДРЕСА_1 Совхозна, 80. Вартість зберігання автомобіля «Хюндай Гетц», державний номер НОМЕР_2 на майданчику тимчасового утримання склала 1 940 грн., що підтверджується квитанцією №7 від 05 лютого 2015 року. Згідно технічного паспорту НОМЕР_3 власником автомобіля «Фольцваген-Амарок» державний номер НОМЕР_1 є TOB «Кліматбудсервіс». На час дорожньо-транспортної пригоди за кермом транспортного засобу перебував ОСОБА_2 , який здійснював управління транспортним засобом, як працівник TOB «Кліматбудсервіс» - заступник директора на підставі наказу про прийняття на роботу за №19/13-Квід 26 листопада 2013 року. Враховуючи те, що ОСОБА_2 у момент дорожньо-транспортної пригоди перебував в трудових відносинах з TOB «Кліматбудсервіс» і був його працівником, та керував транспортним засобом «Фольцваген-Амарок», державний номер НОМЕР_1 , в силу своїх трудових обов`язків, цивільно-правову відповідальність за шкоду, яка була йому заподіяна з вини водія ОСОБА_2 , з підстав передбачених статтями 1172, 1187 Цивільного кодексу України, несе юридична особа - TOB Кліматбудсервіс», яка є володільцем джерела підвищеної небезпеки та працівником якої є ОСОБА_2 . Тому саме «Кліматбудсервіс» має нести цивільно-правову відповідальність за шкоду, заподіяну ОСОБА_2 під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. Позивач вказував, що при ознайомленні з матеріалами справи після закінчення досудового слідства йому стало відомо про те, що цивільно-правова відповідальність TOB «Кліматбудсервіс», як володільця джерела підвищеної небезпеки «Фольцваген-Амарок», державний номер НОМЕР_1 , була застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Альянс України» на підставі договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у формі Полісу серії АС за №6544467, виданого 07 лютого 2014 року строком на 1 (один) рік, з 07 лютого 2014 року по 06 лютого 2015 року. На підставі вказаного вище договору, TOB «Кліматбудсервіс» застрахував свою цивільно-правову відповідальність за шкоду заподіяну майну третім особам під час експлуатації наземного транспортного засобу «Фольцваген-Амарок», державний номер НОМЕР_1 , особами які на законних підставах його використовують, а страхова компанія відповідно взяла на себе обов`язок, у випадку настання страхового випадку (дорожньо-транспортної пригоди), відшкодувати потерпілому шкоду, заподіяної з вини страхувальника. Ліміт відповідальності страховика за шкоду заподіяну майну потерпілому становить 50 000 грн. за шкоду заподіяну життю та здоров`ю 100 000 грн., без франшизи. Вважає, що відповідачі зобов`язані відшкодувати йому, як потерпілому, матеріальну шкоду у розмірі 108 042,9 грн., а саме: 4 904,76 грн. - вартість перебування в реанімаційному відділені КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова»; 99 998,23 грн. - вартість аналогічного автомобіля; 1200 грн. - вартість проведення товарознавчої експертизи; 1940 грн. - вартість зберігання автомобіля на майданчику тимчасового утримання. Крім того, йому заподіяно моральну шкоду, яка полягає з тому, що ступінь тілесних ушкоджень, завданих внаслідок ДТП, був визначений висновком судово-медичної експертизи як тяжкі тілесні ушкодження. З місця ДТП його направлено в тяжкому стані і майже без свідомості до реанімаційного відділення №1 КЗ «Дніпропетровська обласна клінічна лікарня ім. І.І. Мечникова», де йому було проведено операцію. У реанімації він знаходився з 30 жовтня по 14 листопада 2014 року, а потім його було переведено до нейрохірургічного відділення №2 КЗ «Дніпропетровське клінічне об`єднання швидкої медичної допомоги». Період відновлення після ДТП супроводжувався постійним нервовим навантаженням, стресом та нестерпною біллю. Також, постійний біль, запаморочення, нервові переживання, стривоженість та дискомфорт відчував потерпілий в після операційний період та період реабілітації після проведеної операції. Зокрема він відчував страх до та після проведення операції за своє життя та можливість назавжди залишитись інвалідом. Певний період часу після проведеної операції, він взагалі не міг рухатись, фактично був прикутим до ліжка та лікарняної палати. З причин прийняття сильних знеболюючих препаратів часто проявлялися емоційні спалахи, дратівливість, збудливість, а тому внаслідок заподіяння шкоди його здоров`ю страждав не лише він, але і його близькі та знайомі йому люди. На даний час його непокоять сильні головні болі. По теперішній час він вимушений приймати ліки та препарати для підтримання свого фізичного здоров`я. З моменту заподіяння шкоди та по теперішній день він не може виконувати фізичні навантаження та займатись будь-якою фізичною роботою. Крім того, на його утриманні є батьки похилого віку, які потребують постійного догляду та фізичної допомоги, яку після отриманих внаслідок ДТП ушкоджень, він не може їм надати. Отже, навіть після п`яти місяців з моменту ДТП він відчуває непорівняний дискомфорт та не може жити повноцінним життям, яке мав до дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 30 жовтня 2014 року. Враховуючі те, що суб`єктом відповідальності за шкоду, заподіяну йому ОСОБА_2 , у відповідності до частини 1 статті 1172 ЦК України, є TOB «Кліматбудсервіс», з яким ОСОБА_2 перебуває в трудових правовідносинах, то саме TOB «Кліматбудсервіс» зобов`язаний відшкодувати моральну шкоду, яку ОСОБА_1 оцінює в розмірі 500 000 грн., виходячи з характеру скоєного злочину, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення його здібностей та позбавлення можливості реалізації свого життя в тому ритмі, який був до дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 30 жовтня 2014 року Під час розгляду справи позивачем було збільшено позовні вимоги в частині вартості автомобіля, згідно висновку ПП ЦУАП «Сприяння» від 01 липня 2015 року, ринкова вартість якого визначена шляхом порівняльного підходу і становить 131000,00 грн., а тому він збільшив на суму на 31001,77 грн. Тому просив суд стягнути з ТзДВ «Альянс-Україна» на свою користь страхове відшкодування за шкоду, заподіяну життю, у розмірі 4 904,76 грн., а також страхове відшкодування за матеріальну шкоду у сумі 50000 грн. Крім того, позивач просив стягнути з ТОВ «Кліматбудсервіс» матеріальну шкоду в розмірі 84 140 грн.; стягнути з ТзДВ «Альянс-Україна» моральну шкоду у розмірі 5 000 грн., а також стягнути з ТОВ «Кліматбудсервіс» моральну шкоду у розмірі 495 000 грн. та стягнути з ОСОБА_2 судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ТОВ «Кліматбудсервіс», ТОВ «Альянс Україна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задоволено частково. Стягнуто з ТОВ «Кліматбудсервіс» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 30 000 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить змінити рішення суду в частині стягнення з ТОВ «Кліматбудсервіс» на його користь моральної шкоди, збільшивши її розмір з 30 000 грн. до 100 000 грн. та доповнити резолютивну частину рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2019 року, стягнувши з ТОВ «Кліматбудсервіс» на його користь витрати на професійну правничу допомогу у сумі 26700 грн., посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду учасниками справи не оскаржується.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, 30 жовтня 2014 року о 12:20 годині на автодорозі «Дніпропетровськ-Аеропорт» в напрямку вулиці Запорізьке шосе в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольцваген-Амарок», д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який в порушення вимог п.п.1.3, 1.5, 10.1, 16.11 ПДР України, допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай Гетц» державний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_1 . В результаті ДТП ОСОБА_1 були спричинені тілесні ушкодження, які згідно висновку КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» №3е від 02 січня 2015 року відносяться до тяжких тілесних ушкоджень (т. 1 а.с. 12).

Вироком Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у виді п`яти років позбавлення волі без позбавлення права керування транспортними засобами. На підставі ст.75 КК України звільнено ОСОБА_2 від призначеного основного покарання за умови, що на протязі трьох років іспитового строку він не вчинить нового злочину і виконає покладені на нього обов`язки. На підставі пунктів 2,3,4 ч. 1 ст.76 КК України зобов`язано ОСОБА_2 не виїжджати за межі України на постійне місце проживання без дозволу кримінально-виконавчої інспекції, періодично з`являтися для реєстрації до кримінально-виконавчої інспекції за місцем свого проживання і повідомляти цю інспекцію про зміну місця проживання і роботи. Цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ТзДВ «Альянс-Україна» на користь потерпілого ОСОБА_1 4904 грн. 76 коп. за шкоду заподіяну здоров`ю, 50000 грн. матеріальної шкоди та 5000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ТОВ «Кліматбудсервіс» на користь потерпілого ОСОБА_1 81000 грн. матеріальної шкоди та 50000 грн. моральної шкоди. Стягнуто з ОСОБА_2 393 грн. 12 коп. на користь держави документально підтверджених витрати на залучення експерта (т. 1 а.с. 23-32, 73-83).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 11 січня 2018 року вирок Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 18 жовтня 2016 року щодо ОСОБА_2 в частині цивільного позову скасовано, призначено новий судовий розгляд в порядку цивільного провадження, в решті вирок залишено без змін (т. 1 а.с. 33-37, 85-95).

З матеріалів справи вбачається, 07 лютого 2014 року між власником автомобіля «Фольцваген Амарок», номерний знак НОМЕР_1 ТОВ «Кліматбудсервіс» та ТДВ «Альянс Україна» було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів поліс №АС/6544467, за яким встановлено ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну здоров`ю потерпілого у розмірі 100 000 грн. та майну потерпілого 50 000 грн. (т. 1 а.с. 111).

Позивач надав суду докази на підтвердження факту заподіяння йому шкоди 4904,76 грн. за шкоду завдану життю, матеріальної шкоди за пошкодження автомобілю у розмірі 131000,00 грн. (Експертний висновок про ринкову вартість автомобілю «Хюндай Гетц» 2007-2008 р.в. станом на 01 липня 2015 року) (т. 1 а.с.78).

На момент ДТП відповідач ОСОБА_2 керував транспортним засобом автомобілем «Фольцвген Амарок», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить TOB «Кліматбудсервіс», та ОСОБА_2 перебував з вказаним товариством у трудових відносинах (т. 1 а.с. 110).

Відповідачем ТДВ «Альянс Україна» надано суду докази про виплату страхового відшкодування позивачу ОСОБА_1 за його заявою у розмір 59904,76 грн., а саме розрахунок суми страхової виплати до справи № 712/2039 від 07.07.2017 року, страховий акт № 712/2039 про виплату моральної шкоди в розмірі 5000 грн. та шкоди, заподіяної життю в розмірі 4904,76 грн., всього 9904,76 грн., розрахунок суми страхової виплати та страховий акт № 712-2038-17 від 12.07.2017 року про виплату матеріальної шкоди в розмірі 50000 грн. (том 1 а.с. 215,216); платіжне доручення №1540 від 12.07.2017 року про виплату страхового відшкодування ОСОБА_3 в розмірі 59904,76 грн. (т.1 а.с.213, 214, .

Факт отримання позивачем ОСОБА_1 страхового відшкодування представником позивача в судовому засіданні не заперечувався.

Позивачем оскаржується рішення суду в частині відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, незалежно від вини фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

В п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати у моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушення нормальних життєвих зв`язків, порушення стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

У справі об`єктивно встановлено, що позивачу внаслідок протиправних дій водія ОСОБА_2 в результаті ДТП було завдано немайнових втрат, спричинених моральними стражданнями та порушення нормального життєвого ритму, що свідчить про заподіяння позивачу з вини обвинуваченого моральної шкоди.

Враховуючи глибину душевних та фізичних страждань, яких зазнав позивач, а також тривалість перебування на стаціонарному лікуванні, ступінь тілесних ушкоджень, період відновлення після ДТП, порушення звичайного життєвого ритму позивача, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов обґрунтованого висновку, що достатнім розміром у відшкодування моральної шкоди є сума 80 000 грн.

Разом з цим, у справі встановлено та не заперечується учасниками справи, ТОВ «Кліматбудсервіс» в рахунок відшкодування моральної шкоди добровільно сплатили позивачу 50 000 грн.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про стягнення з ТОВ «Кліматбудсервіс» на користь позивача 30 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди.

Визначений судом розмір моральної шкоди належним чином обґрунтований з урахуванням засад розумності та співмірності, всіх обставин, які визнані судом істотними.

Стосовно вимог позивача про відшкодування витрат на правову допомогу у розмірі 26 700 грн. слід зазначити наступне.

Стаття 59 Конституції України гарантує кожному право на правову допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009, передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.

Отже, до правової допомоги належать консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру; представництво у судах тощо.

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Відповідна правова позиція викладена у поставнові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року справа № 826/1216/16.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Згідно п. 9 ч.4 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частини 1-2 статті 134 ЦПК України визначають, що разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

В силу вимог ч. 8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку із розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих доказів (договорів, рахунків, тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Позовна заява ОСОБА_1 не містить попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

31 травня 2019 року, тобто у день ухвалення оскаржуваного рішення суду, представником позивача в судовому засіданні була подана заява про стягнення з відповідача ОСОБА_2 понесених ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу у розмірі 26700 грн., які були сплачені - 30 травня 2019 року

Таким чином, з підстав неподання попереднього (орієнтовного) розрахунку суми витрат на професійну правничу допомогу у строки, встановлені частиною 1 статті 134 ЦПК України, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку, що такі витрати не підлягають відшкодуванню.

Доводи апеляційної скарги про необгрунтованість рішення суду, невідповідність висновків рішення суду фактичним обставинам справи є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з рішенням суду, переоцінки висновків рішення суду та не спростовують правильність рішення суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність рішення суду в апеляційній скарзі не наведено, тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 31 травня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді