Справа № 502/748/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Кілія

Кілійський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Балана М.В.,

за участю секретаря судового засідання Урсул Г.К.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу

за позовом

Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк»

до

ОСОБА_1

про

стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

Представник Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» 11.05.2018 року звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н 26.11.2010 року у розмірі 15041,43 гривень, а також про стягнення судових витрат у вигляді судового збору у розмірі 1762 гривні, сплачених позивачем при зверненні до суду.

Позивач зазначив, що 26.11.2010 року уклав з ОСОБА_2 договір № б/н, на підставі якого ОСОБА_2 отримала кредит у розмірі 11600 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник, ОСОБА_2 померла. На виконання вимог законодавства позивачем 14.12.2017 року була направлена претензія кредитора до Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори. 31.03.2018 року позивачем було отримано відповідь Білгород-Дністровської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що претензію кредитора переслано до приватного нотаріуса, за місцем заведення спадкової справи. 07.02.2018 року позивачем було отримано відповідь від приватного нотаріуса, в якій зазначалося, що спадкоємцем померлої ОСОБА_2 є ОСОБА_1 . 11.03.2018 року до спадкоємця, ОСОБА_1 , було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред?явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 26.11.2010 року становить 15041,43 грн., яка складається з наступного:

-10742,66 грн. - заборгованість за кредитом;

-4298,77 грн. - заборгованість за відсотками.

Ухвалою судді від 23.10.2018 року відкрито провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та призначено розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, про що повідомлені сторони.

Представник позивача ПАТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, але в матеріалах справи є клопотання про те, що позов підтримує у повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Беручи до уваги, що відповідач належним чином повідомлений про строк подання відзиву та не подав відзив, суд ухвалює заочне рішення по справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

На підставі письмової заяви позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, за відсутності сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 169, 197, 224 ЦПК України.

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши наявні докази, встановивши обставини справи та визначивши відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступного висновку:

26.11.2010 року ОСОБА_2 подала до відділення ПАТ КБ «Приват Банк» анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, у якій просила надати їй послуги у виді кредитної картки.

Своїм підписом у анкеті-заяві ОСОБА_2 підтвердила свою згоду на те, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між ним та банком Договір про надання банківських послуг.

Відповідно до актового запису № 302, складеного Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_2 померла.

Згідно повідомлення приватного нотаріуса Юрченко М.Є. від 09.01.2019 року за № 02/01-16, ним відкрита спадкова справа № 142/2016 на ім?я ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 . З заявою про прийняття спадщини зверталась - донька померлої - ОСОБА_1 .

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» 28.10.2017 року звернулась до Білгород-Дністровської міської державної нотаріальної контори з претензією кредитора в порядку ст..1281 ЦК України.

Також, 24.02.2018 року позивач звернувся до ОСОБА_1 з листом - прензією щодо погашення нею заборгованості за кредитом.

Відповідно до ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Статтями 1218, 1219 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно ч. 1, 2, 5 статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст. 1281 ЦК України ( в редакції, що діяла на момент смерті спадкодавця), спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 26.11.2010 року становить 15041,43 грн., яка складається з наступного: 10742,66 грн. - заборгованість за кредитом; 4298,77 грн. - заборгованість за відсотками.

Дослідивши обставини справи, судом встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем померлої ОСОБА_2 та прийняла спадщину відповідно до ст. 1269 ЦК України та беручи до уваги наведені положення законодавства, суд вважає вимогу позивача обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Згідно з ч 1, 2 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

При звернені до суду ПАТ КБ «ПриватБанк» було сплачено 1762 гривень судового збору, що підтверджується відповідним платіжним дорученням № BO903B1I64 від 23.04.2018 року.

Враховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 1762 гривень, понесених позивачем при звернені до суду.

Керуючись ст.ст. 12,13,18,76-81, 141, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позовну заяву Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () заборгованість за кредитним договором № б/н від 26.11.2010 року в розмірі 15041,43 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» () судові витрати, які складаються з 1762 гривні судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Кілійського районного суду М. В. Балан