Справа № 485/176/20
Провадження № 2/485/223/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 серпня 2015 року у Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) зареєстрували шлюб з відповідачкою. Від шлюбу мають малолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з відповідачкою. Одруження з відповідачкою виявилося невдалим, оскільки вона йому зраджувала в подружній вірності. З літа 2017 року вони припинили спільне проживання та ведення спільного господарства. На даний момент відповідачка створила нову сім"ю. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати.

В судове засідання сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином та своєчасно.

Позивач подав суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив не стягувати з відповідачки понесені судові витрати зі сплати судового збору.

Відповідачка тако подала суду заяву про слухання справи в її відсутність, позовні вимоги визнала повністю та просила залишити їй шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Суд вважає можливим проводити розгляд справи за відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

07 серпня 2015 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 79); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 , видане повторно 06 лютого 2020 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_4 " (а.с.5).

Сторони у справі мають малолітню доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії НОМЕР_2 , виданого виконкомом Зернівської сільської ради Красногвардійського району АР Крим Україна 06 лютого 2012 року за актовим записом № 02 (а.с.6).

Шлюбні відносини між подружжям припинені з літа 2017 року за втрати любові, взаємоповаги та довіри; сторони припинили спільне проживання та ведення господарства.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, ураховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідачка позов визнала, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим, а тому збереження даної сім`ї не відповідало б інтересам сторін та дитини, суд приходить до висновку, що вимога позивача про розірвання шлюбу є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.113 СК України відповідачка має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_4 ".

На прохання позивача суд не стягує з відповідача понесені судові витрати.

Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 142, 263-265, 268 ЦПК України, суд-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 07 серпня 2015 року Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 79 - розірвати.

Залишити ОСОБА_2 шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення, з урахуванням пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України.

Дата складення повного судового рішення - 27.04.2020.

Суддя