Єдиний унікальний номер справи 235/2368/20
Номер провадження 6/235/104/20
У Х В А Л А

Іменем України

(скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України)

22 квітня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А.С.,

за участю секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Покровськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Олександрівський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В :

10 квітня 2020 року на розгляд суду надійшла вказана заява, в якій ОСОБА_1 просить скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, встановлене ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 16.01.2014 року по справі № 6/258/122/14.

Заявлені вимоги обґрунтовано наступним. 06 лютого 2020 року ОСОБА_1 під час перетину контрольного пункту в`їзду виїзду в зоні проведення Операції об`єднаних сил м. Мар`їнка Донецької області повідомлено про встановлення обмеження на виїзд за кордон. 08 лютого 2020 року заявник звернувся до Державної прикордонної служби для отримання інформацію про причини застосованого до нього обмеження виїзду за межі України. За отриманими відомостями на теперішній час виконується ухвала Кіровського районного суду м. Донецька від 16.01.2014 року по справі № 6/235/122/14 про обмеження заявника у праві виїзду за кордон. Електронний документ зазначеної ухвали суду заявником отримано шляхом доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень. Зі змісту ухвали Кіровського районного суду м. Донецька від 16.01.2014 року вбачається, що ОСОБА_1 обліковується боржником у виконавчому провадженні, відкритому 15.08.2013 року ВДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку з примусового виконання виконавчого листа № 2-1582 від 03.04.2006 року, виданого Кіровським районним судом м. Донецька про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 . Підставою для встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон в ухвалі суду від 16.01.2014 року зазначено ухилення ОСОБА_1 від виконання боргових зобов`язань. При цьому, місцем проживання заявника в ухвалі зазначено адресу: АДРЕСА_1 . Разом з тим, ОСОБА_1 з 11.11.2006 року перебуває на реєстраційному обліку та фактично мешкає за іншою адресою: АДРЕСА_2 . Посилаючись на такі обставини, заявник зазначає, що об`єктивно не міг знати про відкрите виконавче провадження, тому нарахування заборгованості зі сплати аліментів є безпідставним. З метою отримання інформації про стан виконавчого провадження ОСОБА_1 звернувся до Олександрівського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), на який покладено виконання функцій (повноважень) Кіровського районного відділу ДВС міста Донецька ГТУЮ у Донецькій області з причини проведення Операції об`єднаних сил (антитерористичної операції). Згідно отриманої відповіді виконавче провадження, за яким заявник виступає боржником по сплаті аліментів, на виконанні не перебуває. Більш того, заявник зазначив, що колишньою дружиною ОСОБА_2 , з якою підтримують добрі стосунки, було направлено письмове звернення до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області з вимогою скасування обмеження у праві виїзду, оскільки жодних матеріальних претензій за фактом присуджених аліментів не має. За наданим роз`ясненням завершення виконавчого провадження, яке відкрито Кіровським районним відділом ДВС м. Донецька ГТУЮ у Донецькій області, за яким є заборона виїзду ОСОБА_1 за межі України з об`єктивних причин неможливо (матеріально-технічна база та документація відділу залишена в м. Донецьку, доступ до приміщення відсутній). За без результативністю вжитих заходів скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон в адміністративному (позасудовому) порядку, ОСОБА_1 звернувся, в порядку ст. 441 ЦПК України, за захистом оспорюваних прав до суду.

Згідно ч. 1 ст. 446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 02.12.2015 року № 1275-року затверджено перелік населених пунктів, на території яких здійснювалася антитерористична операція, згідно із Додатком до таких населених пунктів належить м. Донецьк Донецької області. Пунктом 1 ст. 1 ЗУ "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції" передбачено особливості визначення територіальної підсудності в районі проведення антитерористичної операції у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя. Розпорядженням № 27/0/98/14 від 02.09.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визнання територіальної підсудності справ» визначено, що розгляд справ підсудних Кіровському районному суду м. Донецька на час проведення антитерористичної операції здійснюється Красноармійським міськрайонним судом Донецької області.

Заява ОСОБА_1 підлягає розгляду по суті відповідно до ч. 6 ст. 441 ЦПК України.

Учасники (сторони) справи на виклик до суду не з`явилися.

Заявник (боржник) ОСОБА_1 адресував суду заяву про розгляд справи в його відсутність, вимоги підтримав.

Заінтересована особа (стягувач) ОСОБА_2 подала клопотання про розгляд справи без її участі, при цьому заперечень проти задоволення заяви ОСОБА_1 не має.

Заінтересованою особою Олександрівським районним відділом державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) суду адресовано лист про розгляд справи за заявою ОСОБА_1 у відсутність представника відділу.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини.

Заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 (копія паспорта а.с. 3-5).

Згідно листа Головного центу обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби № 184/к-2410 від 17.02.2020 року в органах охорони державного кордону станом на 14:32 години 14.01.2020 року виконується ухвала Кіровського районного суду м. Донецька від 16.01.2014 року у цивільній справі № 6/258/122/14 про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, винесена за поданням державного виконавця Кіровського районного ВДВС управління юстиції у м. Донецьку до виконання боргових зобов`язань (а.с. 7).

Згідно довідки секретаря канцелярії станом на 22.04.2020 року цивільна справа № 6/258/122/14 з Кіровського районного суду м. Донецька до Красноармійського міськрайонного суду Донецької області не надходила.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про доступ до судових рішень" суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Єдиного державного реєстру судових рішень. За параметрами пошуку справи № 6/258/122/14 у режимі повного доступу (через користувача, якому надано автентифікатор) встановлено, що в Реєстрі судових рішень наявний один документ ухвала Кіровського районного суду м. Донецька від 16.01.2014 року (а.с. 26-28).

Згідно відомостей в програмному забезпеченні «Діловодство спеціалізованого суду» за параметрами пошуку справи № 6/258/122/14 встановлено наявний документ, - ухвала Кіровського районного суду м. Донецька від 16.01.2014 року (а.с. 29).

Зі змісту ухвали Кіровського районного суду м. Донецька від 16.01.2020 року вбачається, що з 15.08.2013 року на примусовому виконання ВДВС Кіровського РУЮ у м. Донецьку знаходиться виконавчий лист № 2-1582 від 03.04.2006 року, виданий Кіровським районним судом м. Донецька про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку щомісячно; в ході виконання виконавчого документу встановлено, що боржник на обліку в ДПС не перебуває, відкритих рахунків в установах банку не має, пенсію, страхові виплати не отримує, будь-якого майна за боржником не зареєстровано; станом на 01.10.2013 року заборгованість по аліментам склала 11755,39 гривень. За таких обставин, ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 16.01.2020 року відповідно до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України в Україну громадян України» (в редакції нормативно-правових актів станом на ухвалення судового рішення) встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон громадянину України ОСОБА_1 .

Виконання функцій (повноважень) Кіровського районного відділу ДВС міста Донецька ГТУЮ у Донецькій області покладено на Олександрівський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) (згідно постанови Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області від 26.03.2019 року «Про внесення змін до постанови про утворення виконавчої групи при органах ДВС Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області від 22.02.2016 року»).

З листа Олександрівського районного відділу ДВС Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) № 5892 від 17.02.2020 року вбачається, що згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження щодо ОСОБА_1 на виконанні у відділу не перебуває; у відділу не має доступу до архіву виконавчих проваджень, оскільки матеріально-технічна база та документація Кіровського РВ ДВС залишена за місцем попередньої реєстрації відділу ДВС у м. Донецьку, який відноситься до населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 8).

10 березня 2020 року ОСОБА_2 підготовлено заяву на ім"я начальника Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), в якій зазначено, що 10 червня 2014 року нею до відділу ДВС було подано заяву про закриття виконавчого провадження про стягнення аліментів за виконавчим листом № 2-1582, виданим 03.04.2006 року Кіровським районним судом м. Донецька в звязку з відсутністю будь-яких вимог та претензій до ОСОБА_1 ; обмеження на право виїзду ОСОБА_1 за кордон вважає безпідставним; просить припинити та закрити виконавче провадження про стягнення аліментів та скасувати обмеження виїзду за кордон (а.с. 9-10).

З листа Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) № 8918/В-1900/02.4Д від 01.04.2020 року вбачається, що перевіркою Автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на примусовому виконанні у Кіровському районному відділі ДВС м. Донецька ГТУЮ у Донецькій області перебувало виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-1582/2006 від 03.04.2006 року, виданого Кіровським районним судом м. Донецька про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частини з усіх видів доходу; перевіркою інформації про звернення державного виконавця до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника та винесення відповідної ухвали суду не міститься; матеріально-технічна база та документація відділу залишена за місцем попередньої реєстрації відділу ДВС у м. Донецьку; внаслідок захоплення приміщень відділу ДВС м. Донецька, архіву відділу, підтвердити чи спростувати факт знаходження виконавчого провадження у відповідному відділі, за яким є заборона виїзду за межі України, передати виконавчі документи у встановленому законодавством порядку до інших органів ДВС та завершити виконавче провадження з обєктивних причин на даний час неможливо (а.с. 11-12).

На підставі зазначених доказів заявник ОСОБА_1 ґрунтує заявлені вимоги про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Статті 12, 81 ЦПК України передбачають обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом надано оцінку поданих ОСОБА_1 доказів і прийнято висновок про слушність аргументів, наведених в заяві та про задоволення заявлених вимог з огляду на наступні норми права.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною ініціативою. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Відповідно до ст. 313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України, порядок вирішення спорів у цій сфері регулюється Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Відповідно до п. 5 ч. 1ст. 6 Закону № № 3857-XII від 21.01.1994 року право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів.

Згідно ч. 1 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Законом України «Про виконавче провадження» передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

З матеріалів справи вбачається, що обмеження у праві виїзду за кордон застосовано до ОСОБА_1 з підстави боргових зобов`язань у виконавчому провадженні про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 .

На даний час достовірно встановлено, що ОСОБА_2 не має жодних матеріальних претензій до ОСОБА_1 як платника аліментів, при цьому, як на правах стягувача вжито спроби закриття виконавчого провадження в спосіб подачі відповідної нотаріально посвідченої заяви до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків).

Вказане, на думку суду може бути розцінено як відсутність обставин, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від виконання рішення Кіровського районного суду Донецької області від 03.04.2006 року по справі № 2-1582/2006 про стягнення аліментів на користь ОСОБА_2 .

За відомостями наданими Олександрівським районним відділом ДВС Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків), Управлінням забезпечення примусовогго виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління МЮ (м. Харків) в Автоматизованій системі виконавчих проваджень відсутні відкриті виконавчі провадження з примусового виконання виконавчого документа відносно ОСОБА_1 як боржника зі сплати аліментів.

ОСОБА_1 не обліковується як боржник за виконавчим зобов`язаннями зі сплати аліментів (Інформація з Єдиного реєстру боржників а.с. 30).

З огляду зазначеного, суд вважає, що застосування до боржника заходів тимчасового обмеження у виїзді за кордон є недоцільним.

Відповідно ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ст. 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах любої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Згідно ч. 5, ч. 6 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника. За результатами розгляду заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України постановляється ухвала, яка може бути оскаржена.

Згідно п. 4 розділу IV Порядку взаємодії органів та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів, та органів Державної прикордонної служби України під час здійснення виконавчого провадження, затвердженого наказом Міністерства юстиції України, Міністерства внутрішніх справ України від 30.01.2018 року № 256/5/65 інформацію про встановлення тимчасового обмеження боржника - фізичної особи у праві виїзду з України уповноважений орган Держприкордонслужби вилучає з бази даних на підставі отриманої засвідченої судом копії судового рішення про скасування тимчасового обмеження особи у праві виїзду з України, що набрало законної сили та має відповідну відмітку про дату набрання законної сили.

Керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 , Олександрівський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 , встановлене ухвалою Кіровського районного суду м. Донецька від 16 січня 2014 року по справі № 6/258/122/14.

Копію ухвали про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України невідкладно, після набрання законної сили, надіслати на адресу Державної прикордонної служби України для здійснення відповідних дій щодо скасування заходів забезпечення виконання судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п"ятнадцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Відомості про учасників справи:

- заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

- заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_3 ;

- заінтересована особа: Олександрівський районний відділ державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), , юридична адреса: Донецька область, Олександрівський район, смт. Олександрівка, вул. Самарська, 5.

Суддя: