Справа № 615/366/20
Провадження № 6/615/7/20
У Х В А Л А

28 квітня 2020 року м. Валки

Валківський районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Логвінова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Партоли О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Валки Харківської області заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко» про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 2-186/2009

за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк»

до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Валківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 2-186/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-054 від 01.11.2006 року.

Заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 31.03.2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3685,54 грн та судовий збір у розмірі 51,00 грн і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у сумі 30,00 грн. На підставі заочного рішення 02.12.2013 року видано виконавчий лист.

31.03.2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко» звернулось до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, в якій просить замінити стягувача Відкрите акціонерне товариство «Банк «Демарк» на Товариство з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко».

В обґрунтування заяви посилається на те, що 09.08.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Банк «Демарк» та Приватним підприємством «Міраж-сервіс» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого відбувалося відступлення права вимоги в тому числі за кредитним договором № 10-054 від 01.11.2006 року. 07.10.2019 року між Приватним підприємством «Міраж-сервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко» укладено договір про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги, відповідно до умов якого відбувалося відступлення права вимоги в тому числі за кредитним договором № 10-054 від 01.11.2006 року.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко» у судове засідання не з`явився, у заяві просив проводити розгляд справи за відсутності представника ТОВ «Аутсорсінгова компанія «Ріко».

Інші учасники судового процесу у судове засідання не з`явились. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву, дослідивши докази, надані в її обґрунтування, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що в провадженні Валківського районного суду Харківської області перебувала цивільна справа № 2-186/2009 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 10-054 від 01.11.2006 року.

Заочним рішенням Валківського районного суду Харківської області від 31.03.2009 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Демарк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 3685,54 грн. та судовий збір у розмірі 51,00 грн. і витрати на інформаційно-технічне забезпечення судового розгляду справи у сумі 30,00 грн. На підставі заочного рішення 02.12.2013 року видано виконавчий лист (а.с. 17, 19).

09.08.2018 року між Публічним акціонерним товариством «Банк» Демарк» та Приватним підприємством «Міраж-сервіс» укладено договір № 22 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (далі договір).

За умовами договору, банк Публічне акціонерне товариство «Банк» Демарк» відступив шляхом продажу новому кредитору Приватному підприємству «Міраж-сервіс» належні банку, а новий кредитор набув у обсязі і на умовах, визначених договором, права вимоги банку до позичальників (поручителів), зазначених у Додатку № 1 до договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників.

Відповідно до п. 6.5. договору, договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення відтисками печаток сторін.

Згідно додатку № 1 до договору № 22 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 09.08.2018 року до Реєстру договорів, права вимоги за якими відступаються та боржників за такими договорами включено кредитний договір № 10-054 від 01.11.2006 року, позичальник за яким є ОСОБА_1 .

07.10.2019 року між Приватним підприємством «Міраж-сервіс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко» укладено договір № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (далі договір).

За умовами договору, первісний кредитор відступив шляхом продажу новому кредитору належні первісному кредитору, а новий кредитор набув у обсязі і на умовах, визначених договором, права вимоги первісного кредитора до позичальників за кредитними договорами та договорами поруки до них, згідно реєстру у додатку № 1 до цього договору, включаючи права вимоги до правонаступників боржників, спадкоємців боржників, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки боржників або які зобов`язані виконати обов`язки боржників.

Відповідно до п. 6.3. договору, договір набуває чинності з дати його підписання сторонами і скріплення печатками.

Згідно додатку № 1 до договору № 1 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги від 07.10.2019 року до Реєстру кредитних договорів та договорів поруки, права вимоги за якими відступаються, та суми заборгованості по ним включено кредитний договір № 10-054 від 01.11.2006 року, боржником за яким є ОСОБА_1 .

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, викладеним у постанові від 20 листопада 2013 року № 6-122цс13.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 05 грудня2018 року у справі № 643/4902/14-ц (провадження № 61-26197св18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 201/8548/16-ц (провадження № 61-16059св18) та від 15 серпня 2018 року у справі № 190/2119/14-ц (провадження № 61-20171св18).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням системного аналізу зазначених вище норм та матеріалів справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 258, 260, 351-355, 442 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко» - задовольнити.

Замінити стягувача за виконавчим листом № 2-186/2009 (дублікат № 615/1015/13-ц) Відкрите акціонерне товариство «Банд «Дмарк» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Аутсорсінгова компанія «Ріко».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Валківський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя А.О. Логвінов