Провадження № 22-ц/812/710/20 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Миколаїв

справа № 484/1875/19-ц

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Коломієць В.В., Шаманської Н.О.,

із секретарем Андрієнко Л.Д.,

переглянувши в апеляційному порядку скаргу

ОСОБА_1

на дії державного виконавця

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

у цивільній справі за позовом

ОСОБА_2

до ОСОБА_1

про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання

на ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, постановлену 28 лютого 2020 року суддею Паньковим Д.А. в приміщенні цього ж суду (повне судове рішення складено 4 березня 2020 року),

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 серпня 2019 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з 22 квітня 2019 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років (а.с. 106-108).

11 жовтня 2019 року судом видано виконавчий лист (провадження № 2/484/909/19) (а.с. 185).

4 листопада 2019 року головним державним виконавцем Первомайського МВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області (перейменовано на Первомайський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса) Мороз О.С (далі - державний виконавець) відкрито виконавче провадження № 60481941 (а.с. 142).

17 лютого 2020 року (повторно) ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця. Заявник зазначав, що його єдиним доходом є пенсія колишнього працівника органів Міністерства внутрішніх справ України, яка складається з трьох складових: основного розміру пенсії за вислугу років (2938,17 грн.), щомісячної надбавки на утримання неповнолітнього члена сім`ї (доньки ОСОБА_3 , 2015 року народження), а також щомісячної виплати частини заборгованості недоплаченої державою пенсії за період 2016-2017 років. З двох останніх складових, на його думку, утримання аліментів незаконне. Проте державний виконавець, відкриваючи виконавче провадження, не визначив, з яких саме доходів мають утримуватись аліменти на повнолітнього сина; розрахував заборгованість станом на 1 січня 2020 року (6177,29 грн.) з загального розміру пенсії, враховуючи і ці тимчасові виплати, не зважаючи на їх характер та призначення; а розмір аліментів в подальшому також буде визначатись за таким принципом.

Посилаючись на те, що такі дії порушують його права боржника у виконавчому провадженні щодо стягнення аліментів, ОСОБА_1 просив визнати незаконними дії державного виконавця щодо стягнення аліментів з надбавки на утримання неповнолітнього члена сім`ї та з суми погашення заборгованості по пенсії за період 2016-2017 років; в цій частині визначити невірно розраховану заборгованість по сплаті аліментів з моменту подачі позову; та визнати незаконною та скасувати постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, зупинивши виконавчі дії до вирішення спору по суті.

У відзиві на скаргу державний виконавець вважав скаргу необґрунтованою, посилаючись на те, що стягнення аліментів, в тому числі й з пенсії, нарахованої згідно з Законом «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» від 9 квітня 1992 року №2262, здійснюється в порядку, встановленому статтею 50 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року з сум, що належать пенсіонеру до виплати. Державний виконавець, діючи в межах судового рішення, не може самостійно відраховувати ті чи інші складові загального доходу боржника.

У відповіді на відзив ОСОБА_1 наполягав, що надбавка на непрацездатного члена сім`ї, яким є малолітня донька, має бути спрямована лише на її утримання, а не бути частиною аліментів на повнолітнього сина. Частина заборгованості за пенсією, яка не вірно нараховувалась йому у попередні роки також не може бути спрямована на утримання сина, оскільки виникла у той період, за який він, батько, не мав обов`язку платити аліменти ОСОБА_2 .

Ухвалою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 лютого 2020 року у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що статтею 81 СК та Переліком видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженим постановою КМУ від 26 лютого 1993 року, не передбачено виключення таких доходів, які оспорює ОСОБА_1 , а тому підстав для визнання дій державного виконавця неправомірними не встановлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив ухвалу скасувати та задовольнити скаргу, посилаючись на ті ж обставини, якими обґрунтовував скаргу на дії державного виконавця, вважаючи висновки суду незаконними, оскільки такий підхід до визначення його доходу порушує права його малолітньої доньки, а стягненням аліментів із заборгованості за попередні роки його права порушуються двічі. До того ж надмірний розмір аліментів на повнолітнього сина, який може сам заробляти на себе, поставили його родину у скрутне становище.

У відзиві на апеляційну скаргу державний виконавець, вважаючи апеляційною скаргу безпідставною, посилався на ті ж обставини та нормативні акти, яким заперечував вимоги ОСОБА_1 .

В судове засідання апеляційного суду державний виконавець не з`явився. Про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с.219). Справу розглянуто апеляційним судом за участю заявника ОСОБА_1 .

Переглянувши справу за наявними в ній доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Спірні правовідносини виникли на стадії виконання судового рішення про стягнення аліментів та регулюються нормами сімейного, пенсійного, процесуального законодавства.

Так, відповідно статті 447 ЦПК сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю, зокрема, державного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Виходячи зі змісту частин 2, 3 статті 451 ЦПК, підставою для задоволення скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця є встановлення судом факту порушення ним закону або вчинення дій поза межами повноважень.

Статтею 18 Закону «Про виконавче провадження» (далі - Закон) передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачені цим Законом заходи щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії та здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Порядок стягнення аліментів, в тому числі і на повнолітню дитину, визначено статтею 71 Закону «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 1, 3, 4, 6 статті 71 Закону «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом. Визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому сімейним законодавством. Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця.

У разі стягнення аліментів як частки заробітку (доходу) боржника на підприємстві, в установі, організації, фізичної особи, фізичної особи - підприємця відрахування здійснюються з фактичного заробітку (доходу) на підставі постанови виконавця.

Заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном (частина 1 статті195 СК).

Статтею 73 Закону «Про виконавче провадження» передбачені загальні випадки, коли не може бути звернено стягнення за виконавчими документами на певні види виплат. Таких видів виплат, які оспорює заявник цей перелік не містить.

Крім того постановою КМУ від 26 лютого 1993 року № 146 (з наступними змінами) затверджено Перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб (далі - Перелік № 146), яким визначено, що утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом, в тому числі з: 1) основної заробітної плати за посадовим окладом, тарифною ставкою, відрядними розцінками тощо; 2) усіх видів доплат і надбавок до заробітної плати; 3) грошових і натуральних премій; 4) оплати за надурочну роботу, за роботу в святкові, неробочі та вихідні дні; 5) заробітної плати, що зберігається під час відпустки, а також з одержуваної при звільненні компенсації за невикористану протягом кількох років відпустку; 6) заробітної плати, що зберігається під час виконання державних і громадських обов`язків, та в інших випадках збереження середньої заробітної плати; 7) винагороди за загальні річні підсумки роботи підприємств та організацій; 8) винагороди, що виплачується штатним літературним працівникам газет, журналів, агентств друку, радіо, телебачення із фонду літературного гонорару, а також нештатним літературним працівникам, що підлягають державному соціальному страхуванню; 9) одноразової винагороди (відсоткових надбавок) за вислугу років; 10) допомоги по державному соціальному страхуванню, а також з допомоги по тимчасовій непрацездатності, що встановлені

колективних сільськогосподарських підприємствах; 11) доплат до допомоги по державному соціальному страхуванню, виплачуваних за рахунок підприємств, установ, організацій; 12) сум, виплачуваних для відшкодування збитків у зв`язку з втратою працездатності внаслідок каліцтва або іншого пошкодження здоров`я, за винятком сум для відшкодування витрат на догляд за ними, на додаткове харчування, санаторно-курортне лікування (включаючи оплату проїзду) і протезування потерпілих; 13) допомоги по безробіттю; 14) одержуваної пенсії, за винятком надбавок до пенсії, що виплачуються особам з інвалідністю першої групи на догляд за ними; 14-1) державної соціальної допомоги особам з інвалідністю з дитинства, призначеної відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю" ( 2109-14 ); 15) стипендій, виплачуваних студентам в період навчання у вищих навчальних закладах, учням професійних навчально-виховних закладів та слухачам навчальних закладів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів; 16) доходів від підприємницької діяльності, селянських (фермерських) господарств, кооперативів, об`єднань громадян, а також доходів, що припадають на частку платника аліментів від присадибної ділянки або підсобного господарства; 17) усіх видів заробітку, одержуваного адвокатами за роботу в юридичних консультаціях; 18) плати, отриманої за передачу в оренду земельної ділянки або земельної частки (паю); 19) інших видів заробітку.

З військовослужбовців Збройних Сил України, інших військ,

Держспецзв`язку, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно (оклад за штатною посадою, оклад за військове або спеціальне звання, відсоткова надбавка за вислугу років, вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби) (пункт 8).

Утримання аліментів не провадиться з:

1) вихідної допомоги при звільненні і сум неоподаткованого

розміру матеріальної допомоги;

2) компенсації працівникові за невикористану відпустку, крім

випадків, коли особа при звільненні одержує компенсацію за відпустку, не використану протягом кількох років;

3) допомоги на лікування;

4) допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами;

5) компенсаційних виплат при відрядженнях і переведенні на роботу в іншу місцевість;

6) польового забезпечення, надбавок до заробітної плати й інших сум, які виплачуються замість добових і квартирних;

7) компенсаційних сум, які виплачуються за амортизацію інструментів і зношеність одягу;

8) матеріальної допомоги осіб, які втратили право на допомогу

по безробіттю;

9) вартості безкоштовного надання квартир та комунальних

послуг;

10) одноразової допомоги при народженні дитини;

11)державної допомоги на поховання;

12) допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку;

13) допомоги на дітей, які перебувають під опікою чи піклуванням;

14) допомоги малозабезпеченим сім`ям з дітьми;

15) соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям;

16) державної соціальної допомоги на дітей з інвалідністю, а

також надбавки на догляд за особою з інвалідністю з дитинства та дитиною з інвалідністю, що передбачені Законом України "Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю"

17) допомоги по тимчасовій непрацездатності по догляду за

хворою дитиною віком до 14 років;

18) тимчасової державної допомоги, якщо місце проживання

батьків невідоме, або вони ухиляються від сплати аліментів, або не

мають можливості утримувати дитину;

19) субсидій готівкою для відшкодування витрат на придбання

скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива;

20) щомісячної грошової допомоги у зв`язку з обмеженням споживання продуктів харчування місцевого виробництва та особистого підсобного господарства громадян, які проживають на територіях радіоактивного забруднення;

21) вартості речового, продовольчого забезпечення або його грошової компенсації;

22) дотацій на обіди, вартості путівок до санаторіїв і будинків відпочинку, що надаються за рахунок коштів підприємств та організацій.

З військовослужбовців, а також осіб рядового і начальницького

складу органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів не провадиться з вихідної допомоги при звільненні з військової служби і з органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби, а також інших видів грошового забезпечення, що не має постійного характеру.

Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків.

На виконання постанови КМУ від 26 лютого 1993 року № 146, яким затверджено цей Перелік, наказом Міністра Оборони України № 316 від 15 травня 2013 року додатково затверджено Перелік додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Перелік за наказом МОУ №316) , а саме:

1. Одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

2. Одноразова допомога на початкове обзаведення.

3. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

4. Грошова компенсація за піднайом (найом) жилих приміщень.

5. Грошова компенсація у розмірі вартості набору продуктів особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

6. Суми витрат, що відшкодовуються під час відряджень.

7. Польові виплати.

8. Грошова премія як вид заохочення, встановлений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

9. Допомога в проведенні поховання і компенсація матеріальних витрат на ритуальні послуги та спорудження надгробків.

10. Грошова допомога для оздоровлення.

11. Винагорода за тривалість безперервної військової служби.

12. Підйомна допомога та добові за час перебування в дорозі.

13. Допомога у зв`язку з вагітністю та пологами.

14. Грошова компенсація за невикористані дні відпустки.

15. Грошова компенсація військовослужбовцям за належне їм для отримання жиле приміщення.

З матеріалів справи вбачається, що з 4 листопада 2019 року на виконанні у державного виконавця перебування виконавче провадження №60481941 за рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 1 серпня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 квітня 2019 року до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років (а.с. 106-108).

ОСОБА_1 є пенсіонером органів Міністерства внутрішніх справ України з вересня 2009 року (а.с.36).

Пенсія ОСОБА_1 нараховувалась відповідно до Закону «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за вислугу років, розмір якої станом на 1 грудня 2019 року визначався 50% розміру грошового утримання (2938,17 грн.) та надбавкою на утриманців відповідно до статті 13 та пункту «а» статті 16 цього закону (а.с.121).

Крім того, заявнику була перерахована пенсія, яку він отримував у період з 1 січня 2016 по грудень 2017 року, внаслідок чого виникла заборгованість за цей період.

Органи пенсійного фонду повідомили, що ця заборгованість буде виплачуватись протягом 2019-2020 років у певних розмірах (по 715,65 грн., а потім по 1431,3 грн.) (а.с.126).

Розмір пенсії ОСОБА_4 та всі її складові (основна частина, надбавка на утримання непрацездатного члена сім`ї, розмір частини заборгованості за 2016-2017 роки) з квітня 2019 по січень 2020 року визначені у довідці від 14 січня 2020 року (а.с.139).

Такий розрахунок покладено в основу визначення розміру загальної заборгованості ОСОБА_2 зі сплати аліментів станом за період з квітня 2019 року по 1 січня 2020 року - 6 177, 29 грн. (а.с. 166).

Станом на квітень 2020 року розмір аліментів на ОСОБА_2 складає 864,75 грн. щомісячно. Заборгованість повністю погашено (а.с. 224).

Отже, спірним є питання про те, чи складає надбавка на утримання непрацездатного члена сім`ї заявника, а також частка недоплаченої пенсії за попередні роки, той дохід боржника, з якого має стягуватись аліменти на ОСОБА_2 у період з квітня 2019 року.

При вирішенні цього питання суд виходить з того, що перелік доходів (видів грошового забезпечення), що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів, та передбачені як Переліком №146, так і Переліком за наказом № 316, є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Ці переліки таких видів доходу, як надбавка до пенсії або попередня заборгованість, не передбачають.

Надбавка за непрацездатного члена сім`ї пенсіонера взагалі є складовою частиною його пенсії, а не цільовою соціальною допомогою на дитину.

За офіційним роз`ясненням Пенсійного Фонду України від 10 червня 2016 року розмір відрахувань аліментів з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. Надбавка на непрацездатних членів сім`ї є складовою частиною пенсії. Стягнення аліментів провадиться з усієї суми пенсії з урахуванням надбавки на непрацездатних членів сім`ї (а.с. 227).

Аналогійчне роз`янення надано державному виконавцю і Головним управлінням ПФУ в Миколаївський області від 11 лютого 2020 року про те, що розмір відрахувань з пенсії військовослужбовців обчислюється з сум, що належать пенсіонерам до виплат (а.с. 177).

Зроблений з запізненням перерахунок пенсії за попередні роки та його часткова виплата по своїй суті є також доходом заявника саме на цей час, і до виключень, передбачених вищеназваними нормативними актами, не входить.

Державний виконавець, маючи рішення суду про стягнення аліментів в певній частці заробітку (доходу) платника аліментів, за умови, що ці доходи не передбачені відповідними переліками як виключення, не мав повноважень аналізувати, та самостійно визначати ті доходи, які на його думку, не підлягають врахуванню при утриманні аліментів.

Відкриваючи виконавче провадження за виконавчим листом від 11 жовтня 2019 року постановою від 4 листопада 2019 року державний виконавець діяв в межах повноважень, передбачених статтею 26 Закону «Про виконавче провадження».

При цьому заявник ОСОБА_1 у скарзі на дії державного виконавця та в апеляційній скарзі не зазначав конкретні положення Закону «Про виконавче провадження», Переліку № 146 або Переліку за наказом МОУ №316, які, на його думку, порушив державний виконавець, визначаючи розмір доходу платника аліментів та його заборгованість на той час.

Доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, апеляційна скарга не містить.

Інші доводи апелянта пов`язані з емоційними висловлюваннями та оцінкою дії державного виконавця, органів виконавчої служби, пенсійних органів та суду; обуренням у ставленні держави до колишніх працівників органів внутрішніх справ, їх пенсійного забезпечення; посяганням сина на кошти, до яких він не має відношення та інше. Але ці доводи не можуть змінити характер спірних правовідносин та вплинути на вирішення спору по суті.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення (справа Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Водночас, розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим сімейним законодавством (статті 192, 201 СК).

Таким чином, апеляційним судом не встановлено факту порушень державним виконавцем вимог Закону «Про виконавче провадження» або вчинення ним дій поза межам його повноважень як при відкритті виконавчого провадження постановою від 4 листопада 2019 року, так і при визначенні як доходу платника аліментів, з якого мають стягуватись аліменти, так і заборгованості з часу, визначеного судом у рішенні від 1 серпня 2019 року.

Оскільки основні висновки суду першої інстанції відповідають обставинам справи та , вимогам статті 451 ЦПК, апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення та задоволення скарги ОСОБА_1 .

Відповідно до статей 141 та 452 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються на орган державної виконавчої служби за умови задоволення скарги заявника. Оскільки у задоволенні скарги ОСОБА_1 судом першої інстанції відмовлено, а апеляційним судом не встановлено підстав для скасування судового рішення, судові витрати, понесені заявником, покладаються на нього.

Керуючись статями 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: В.В.Коломієць

Н.О.Шаманська

---------------------------

Повну постанову складено 24 квітня 2020 року