РІШЕННЯ

( заочне)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020

м.Харків

Справа № 639/8871/19

провадження 2/639/537/20

Жовтневий районний суд м.Харкова

у складі: головуючого - судді Єрмоленко В.Б.

за участю секретаря-Міжиріцької А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 11.10.1997, посилаючись на те, що спільне життя не склалося з причин відсутності взаєморозуміння і взаємоповаги, систематичних свар та скандали. Вказує, що шлюбно-сімейні відносини не підтримують з квітня 2019, разом не проживають, фактично сім`я припинила своє існування, збереження шлюбу не можливе, проте дружина відмовляється розірвати шлюб в органах РАЦС, оскільки контактів сторони не підтримують.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про можливість розгляду справи за його відсутністю, свої позовні вимоги підтримує і просить їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялася завчасно, у встановленому законом порядку згідно зі ст. 128 ЦПК України, про причини неявки суд не сповістила, своїм правом на подачу відзиву на позов не скористалася. При одночасному існуванні умов, передбачених ч.1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення.

Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі з 11 жовтня 1997, дітей не мають.

Сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні відносини, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, позивач наполягає на розірванні шлюбу, оскільки їх сім`я розпалася остаточно, відновлена бути не може, подальше спільне життя подружжя, примирення і збереження сім`ї неможливі, шлюб існує формально, його збереження суперечило б їх інтересам.

Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.

За вимогами частини 3 ст. 109 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до положень ст.110, 112 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як випливає з роз`яснень, що містяться в п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

З огляду на доводи позивача, який не має наміру продовжувати шлюбні відносини, ураховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, слід дійти висновку, що шлюб носить формальний характер, тому суд приходить до висовку про наявність підстав для його розірвання.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. ст.ст. 12, 19, 81,89, 264, 265 280-282 ЦПК України , суд,-

ВИРІШИВ:

Шлюб, зареєстрований між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 11 жовтня 1997 року в Ленінському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Харківського міського управління під актовим записом №383- розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Сторони: Позивач- ОСОБА_1 ( ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 );

Відповідач- ОСОБА_2 ( ІПН НОМЕР_2 , прож. АДРЕСА_2 ).

Суддя -