Справа № 405/6192/19
Номер провадження 2/404/2206/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді - Варакіної Н.Б.

за участю секретаря -Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 ) до Міської ради м. Кропивницького (вулиця Велика Перспективна, будинок 41, м. Кропивницький) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до Міської ради м. Кропивницького про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування вимог зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_2 , після його смерті вона отримала свідоцтво про право на спадщину на Ѕ частину квартири за адресою АДРЕСА_2 . Іншим власником частини квартири була ОСОБА_3 її бабуся. Після смерті батька, липні ІНФОРМАЦІЯ_2 у шафі знайшла заповіт, складений бабусею, яким все своє майно вона заповіла їй. Оскільки з 1998 року проживала у м. Києві та близько не спілкувалась з батьком та бабусею, не мала можливості дізнатися про наявність заповіту. Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори спадкоємці не звертались, спадкова справа не заводилася. Позивач вважає, що має право успадкувати та оформити нерухоме майно, що належало за життя ОСОБА_3 , тому просить визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини.

Відповідач надіслав відзив, в якому зазначив, що Управління комунальної власності Міської ради міста Кропивницького є уповноваженим органом щодо обліку, збергіання, набуття та реалізації права власності на майно, яке переходить до територіальної громади і розпоряджається ним.

Позивач та представник позивача - адвокат Холоденко Р.В. надіслали заяви про розгляд справи без їх участі, позов підтримали просили задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 17 січня 2018 року, серія НОМЕР_2 .

Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме Ѕ частину трикімнатної квартири під номером АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 набув право власності на 1/2 частину вказаної вище квартири на підставі: 1/3 частка, згідно свідоцтва про право власності на житло, виданого Кіровоградською міською Радою народних депутатів 21 лютого 1995 року, згідно з розпорядженням (наказом) №13266 від 21.02.1995 року, право власності на яку на вимогу діючого на той час законодавства зареєстровано Кіровоградським обласним об`єднаним бюро технічної інвентаризації 24 лютого 1995 року, та записано в реєстрову книгу за №15730/66, що підтверджується реєстраційним записом №2 на документі від 24 лютого 1995 року; 1/6, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Другої Кіровоградської нотаріальної контори 29 червня 2006 року за реєстровим №1-535.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 21 лютого 1995 року Кіровоградською міською Радою народних депутатів, квартира АДРЕСА_3 , належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 (мати позивача) та членам її сім`ї ОСОБА_3 (мати) і ОСОБА_2 (чоловік), згідно з Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду».

Свідоцтво видане згідно з розпорядженням (наказом) від 21 лютого 1995 року №13266, вказана вище квартира зареєстрована ДКП «Гарантія» на підставі «Свідоцтва про право власності на житло» і записана у реєстрову книгу за №13266.

Згідно відмітки на зворотній частині зазначеного вище свідоцтва, квартира АДРЕСА_3 зареєстрована в Кіровоградському бюро технічної інвентаризації по праву особистої власності за ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності від 21 лютого 1995 року та записано в реєстрову книгу за №15730/66.

Таким чином, зазначені вище особи отримали право власності на 1/3 частину квартири на кожного.

Матері позивача, ОСОБА_5 після реєстрації одруження з батьком ОСОБА_2 присвоєно прізвище « ОСОБА_6 », що підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 від 07 серпня 1966 року, про що в книзі записів актів громадянського стану про одруження зроблено відповідний запис №1138.

ОСОБА_4 а є матір`ю позивача, а ОСОБА_2 - батьком, що підтверджується свідоцтвом серії НОМЕР_4 .

ОСОБА_3 являється бабусею позивача, що підтверджується посвідкою НОМЕР_5 від 21 вересня 1945 року про народження ОСОБА_5 .

Після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Другою Кіровоградською державною нотаріальною конторою за реєстр. №1-535 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири на ім`я ОСОБА_2 та за реєстр. №1-540 видано свідоцтво пре право на спадщину за законом на 1/6 частину квартири на ім`я ОСОБА_3 , про що здійснено запис на зворотній частині свідоцтва про право власності на житло від 21 лютого 1995 року за підписом державного нотаріуса та скріплено печаткою установи.

Таким чином, після смерті ОСОБА_4 , власниками майна стали її чоловік - ОСОБА_2 та мати - ОСОБА_3 по 1/2 частці відповідно.

Після смерті у 2006 році матері позивача, у останньої погіршились відносини з бабусею та батьком.

Власники квартири заявили про своє рішення, що у разі смерті одного з них інший має набути право власності у порядку спадкування на другу частину зазначеного вище нерухомого майна і стати єдиним його власником.

Позивач з 21 липня 1998 року зареєстрована та постійно проживає у АДРЕСА_1 , що підтверджується штампом на 11-й сторінці паспорту серія НОМЕР_6 , виданого Шевченківським РУ ГУ України в місті Києві 19 лютого 2002 року, та довідкою управляння (Центр) надання адміністративних послуг Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації про реєстрацію місця проживання особи №4245077 від 30 липня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_7 , про що 14 березня 2014 року складено відповідний актовий запис №734.

Згідно відомостей, зазначених у довідці, виданій КП «ЖЕО №3» Міської ради міста Кропивницького від 23 липня 2019 року за №349, на момент смерті ОСОБА_3 проживала та була зареєстрована у АДРЕСА_2 з 21 липня 1976 р. по ІНФОРМАЦІЯ_4 . На день її смерті разом з нею проживав та був зареєстрований зять ОСОБА_2 . В наступні шість місяців після її смерті склад сім`ї не змінювався.

Позивач фактично проживала на великій відстані від міста Кропивницький (Кіровоград) та за відсутності зворотнього зв`язку із родичами в силу непорозумінь, не знала про фактичний стан справ щодо зазначеної вище квартири і чи було реалізовано її батьком процедуру вступу у спадщину після смерті бабусі ОСОБА_3 . Будь-яких інших даних щодо наявності додаткових документів вона не мала.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 .

Згідно відомостей, зазначених у довідці, виданій КП «ЖЕО №3» Міської ради міста Кропивницького від 23 липня 2019 року за №350, на момент смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований у АДРЕСА_2 один. В наступні шість місяців після його смерті склад сім`ї не змінювався.

На підставі свідоцтва про право на спадщину серія НОМЕР_8 201332, посвідченого 02 листопада 2018 року приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Цариченко Н.В., позивач стала спадкоємцем майна ОСОБА_2 , яке складається з 1/2 частки квартири під номером АДРЕСА_3 ).

Під час подачі документів для вступу у спадщину після смерті батька, ОСОБА_1 дізналася, що на момент смерті він був власником лише половини нерухомого майна та за життя не оформив право на спадщину за законом на іншу половину квартири після смерті ОСОБА_3 .

У липні 2019 року позивач знайшла заповіт серія НОМЕР_9 , складний ОСОБА_3 в присутності свідків та посвідчений 7 липня 2006 року державним нотаріусом Другої Кіровоградської державної нотаріальної контори Тітаренко Н.В., в якому бабуся заповіла їй усі свої права та обов`язки, які належали їй на момент складання цього заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть їй належати у майбутньому, та усе моє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що їй буде належати на день моєї смерті і на що вона за законом матиме право.

Згідно Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №56999261, сформованого 26 липня 2019 року приватним нотаріусом Новіковою Н.М. за параметрами ОСОБА_3 , дата смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 , у Спадковому реєстрі інформація відсутня. Відсутні будь-які відомості про заведення спадкової справи щодо майна ОСОБА_3 .

Із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 до нотаріальної контори спадкоємці не зверталися, спадкова справа не заводилася.

Згідно ст.ст.1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її і протягом шести місяців з часу відкриття спадщини спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріуса заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Поважними причинами для застосування положень ст. 1272 ЦК України є тривала хвороба, перебування спадкоємця тривалий час за межами України, відбування покарання в місцях позбавлення волі, перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України, тощо.

Для прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1270 ЦК України) встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Часом відкриття спадщини, згідно ч.2 ст. 1220 ЦК України є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

В абзаці 6 пункту 24 постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому, необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Доводи позивача, щодо поважності причин пропуску нею строків на подання заяви про прийняття спадщини знайшли своє підтвердження наданими доказами, тому позов підлягає задоволенню.

Судові витрати по справі вважати по фактично понесеним позивачем.

На підставі ст.ст.1261, 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. ст. ст. 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , зареєстрованої по АДРЕСА_1 ) до Міської ради м. Кропивницького (вулиця Велика Перспективна, будинок 41, м. Кропивницький) про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - задовольнити.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІН НОМЕР_1 , додатковий строк в три місяці, з дня набрання рішенням суду законної сили, для подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Судові витрати залишити по фактично понесеним.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 29.04.2020 року.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда