Справа № 946/6671/19
Провадження № 2/946/212/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Баннікової Н.В.,

при секретарі - Кузьменко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання в порядку спадкування за законом права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки, -

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання в порядку спадкування за законом права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки.

У позовній заяві зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після її смерті смерті відкрилась спадщина на спадкове майно, до якої входить 7/10 частини житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та частина земельної ділянки, площею 0,0582 га, відведеної для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За життя спадкодавець заповіту не залишав, спадкова справа не заводилась та свідоцтва про право на спадщину не видавались. Спадкоємцем за законом першої черги після смерті ОСОБА_3 є він, син померлої. Він на час відкриття спадщини проживав та був зареєстрованим разом із спадкодавцем, тобто вважається таким, що фактично прийняв спадщину. Звернувшись до нотаріуса Ізмаїльської державної нотаріальної контори з приводу отримання свідоцтва за законом після смерті матері, йому письмовою відповіддю було відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом у зв`язку з тим, що у правовстановлюючих документах на нерухоме майно: житловий будинок з надвірними та господарчими спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зазначені різні номери, а документального підтвердження зміни нумерації немає, стосовно земельної ділянки, то земельна ділянка передана у спільну сумісну власність, частка співвласника - не визначалась. У зв`язку з викладеним, просить визнати за ним в порядку спадкування за законом право власності на 7/10 частин житлового будинку з надвірними та господарчими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 та на частину земельної ділянки.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду одеської області від 11.03.2020 року відповідача Ізмаїльська міська рада Одеської області замінено на належного відповідача - ОСОБА_2 .

Позивачем надано заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачем ОСОБА_2 також надано заяву, якою позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову зрозумілі та роз`яснені. Просить розглядати справу у її відсутність.

Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку щодо можливості задоволення позовних вимог, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 01.10.2014 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 1398 (а.с.4).

Як вбачається з копії спадкової справи, ОСОБА_2 своєю заявою від 03.02.2015 р., своєчасно, відмовилась від спадщини за заповітом та за законом, після смерті своєї матері ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 звернувся до Ізмаїльської державної нотаріальної контори з заявою № 297 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, а саме: 7/10 часток житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться у АДРЕСА_1 та частки земельної ділянки, площею 0,0582 гектари, кадастровий номер :01:038:0021, що розташована у АДРЕСА_1 , виділеної для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є сином померлої ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданого 16.02.1967 року.

Листом Ізмаїльської державної нотаріальної контори № 1113/02-14 від 06.09.2019 року повідомлено про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, оскільки встановлено невідповідність у документах, що містять відомості про право власності спадкодавця ОСОБА_3 : у договорі купівлі-продажу, посвідченому Ізмаїльською державною нотаріальною конторою Одеської області 27.07.1973 року за № 1-3461, право власності за яким зареєстроване Ізмаїльським міжміським бюро технічної інвентаризації 08.02.1983 року за № 53-23, вказаний номер спадкового нерухомого майна - будинок АДРЕСА_3 ; у довідці № 826 , виданій КП «Ізмаїльське МБТІ»08.07.2015 року, вказаний номер - будинок АДРЕСА_1 . Підстава зміни номера відсутня. У документі, що посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_3 , Державний акт на право власності на земельну ділянку, частка співвласника вищевказаної земельної ділянки ОСОБА_3 , на яку необхідно видати свідоцтво про право на спадщину за законом, не визначена.

Разом з тим, як вбачається з Договору купівлі-продажу від 27.07.1973 року, ОСОБА_3 придбала у ОСОБА_4 недобудований будинок з виконанням будівельних робіт на 78%, що знаходиться у АДРЕСА_3 (а.с.22).

17.12.1982 року ОСОБА_3 було видано Акт приймання індивідуальних домобудівництв за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.19).

Рішенням виконкому Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 39 від 26.01.1983 року про затвердження актів прийняття в експлуатацію збудованих і реконструйованих індивідуальних домобудівництв було затверджено такий акт приймання ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 (а.с.21).

Згідно Договору дарування від 14.12.1992 року, ОСОБА_3 подарувала ОСОБА_1 3/10 частин житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.24).

Довідкою № 826 від 08.07.2015 року, виданої КП «Ізмаїльське МБТІ» підтверджується, що власниками житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (7/10 частка) та ОСОБА_1 (3/10 частки) (а.с.10).

Враховуючи вищевикладене, суд може погодитись із тим, що житловий будинок з надвірними спорудами, що було придбано ОСОБА_3 за Договором купівлі-продажу 27.07.1973 року за адресою: АДРЕСА_3 , та житловий будинок з надвірними спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , на який позивач ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності, є одним й тим самим житловим будинком.

З Виписки з рішення Виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради народних депутатів № 809 від 02.09.1997 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 було передано земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 500 кв.м., що знаходиться у їх користуванні, безоплатно у загальну спільну власність (а.с.43).

Рішенням Ізмаїльської міської ради 3346-V від 14.04.2010 року, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було затверджено розроблену технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку для будівництва і обслуговування жилого будинку та господарських будівель, площею 0,0582 га, за адресою: АДРЕСА_1 , та передано безкоштовно у приватну власність вищевказану земельну ділянку (а.с.13).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 720414, ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, площею 0,0582 гектарів, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки :01:038:0021 (а.с.30). Співвласником вищевказаної земельної ділянки є ОСОБА_3 (а.с.31).

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Отже, враховуючи вищевикладене, керуючись ст. ст. 328, 1216, 1217, 1218, 1268 ЦК України, ст.ст. 263-265, 268, 273, 353-355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання в порядку спадкування за законом права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 14 листопада 1997 року, ІПН НОМЕР_5 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_1 ), в порядку спадкування за законом право власності на спадкове майно, що залишилось після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , а саме:

-7/10 частин житлового будинку з надвірними та господарськими спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ;

-частину земельної ділянки, що знаходилась у спільній сумісній власності, загальною площею 0,0582 гектарів, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:038:0021.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду буде виготовлено 30.04.2020 р.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова