Справа №601/561/20
Провадження № 2/601/323/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м.Кременець

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючої судді Мочальської В.М.,

з участю секретаря Коляди О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Кременці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

У березні 2020 року ОСОБА_1 пред`явив вищезазначений позов до ОСОБА_2 посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 .. Внаслідок смерті батька відкрилася спадщина на 37/100 житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, який розташований по АДРЕСА_1 . Він є спадкоємцем за законом, спадщину прийняв. Інших спадкоємців нема.

Нотаріусом йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не виділено частки померлого в майні колгоспного двору.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник адвокат Булава М.А. надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача. Позовні вимоги підтримують з підстав наведених у позовній заяві.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги визнає.

Суд, в силу ч.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши представлені докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав.

З свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 17 червня 1989 року, виданого Сапанівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області вбачається, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , актовий запис № 16.

З свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 15 жовтня 1999 року, виданого першим сектором Управління ЗАГС адміністрації Санкт - Петербурга центральний район вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З реєстраційного посвідчення на домоволодіння виданого Кременецьким БТІ 08 серпня 1991 року вбачається, що 63/100 домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 ,і зареєстроване за ОСОБА_4 ..

З реєстраційного посвідчення на об"єкт нерухомого майна, виданого Кременецьким БТІ 15 грудня 1999 року вбачається, що 63/100 домоволодіння, яке розташоване по АДРЕСА_1 , зареєстроване за ОСОБА_3 ..

З ухвали Кременецького районного суду Тернопільської області ві 04 квітня 1991 року вбачається, що ОСОБА_4 в добровільному поряку виділяється з житлового будинку, розташованого в с. Сапанів Кременецького району згідно варіанту №2 заключення судово - технічної експертизи кімнати 1-1 площею 12, 8 метрів квадратних, 1-2 площею 13,1 метрів квадратних, 1-3 площею 13,8 метрів квадратних тамбур , 2/3 частини хліва, що становить 63/100 ідеальних часток будинковолодіння. ОСОБА_3 із даного будинковолодіння виділяються кімнати 1-4 площею 13, 8 метрів квадратних, 15 площею 22,8 метрів квадратних, 1/3 частина хліва, що становить 37/100 ідеальних часток будинковолодіння.

З довідки Кременецького РКБТІ № 76 від 30 січня 2019 року вбачається, що вартість нерухомого майна, що розташоване по АДРЕСА_1 без вартості будівель, які не мають дозвільних документів (тамбур літ «а1» і гараж літ «В») становить 349 455 грн. Із них вартість 37/100 частки нерухомого майна, яка відчужується, становить 129 298 грн.. Станом на 31 грудня 2012 року право власності на 37/100 частки нерухомого майна було зареєстроване в КР БТІ за реєстровим № 350, книга № 2 за ОСОБА_3 згідно рішення Кременецького районного народного суду від 03 квітня 1991 року.

З довідки, виданої Сапанівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області № 1216 від 12 грудня 2019 року вбачається, що на момент смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 - 1966 року народження, разом з ним за адресою по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали: колишня дружина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З довідки, виданої Сапанівською сільською радою Кременецького району Тернопільської області № 1057 від 29 жовтня 2019 року вбачається, що згідно запису в погосподарській книзі №1 сільської ради за 1991 - 1995 роки, господарство за адресою АДРЕСА_1 відносилося до суспільної групи колгоспників, в даному господарстві по особому рахунку № НОМЕР_3 станом на 15 квітня 1991 року значиться: голова господарства - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , колишня дружина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З заяви ОСОБА_2 від 28 січня 2020 року вбачається, що вона не прийняла, не приймає та не бажає успадковувати майно після померлого сина ОСОБА_3 ..

З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 5873239 від 13 грудня 2019 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 заведена спадкова справа № 981404 .

З технічного паспорту на будинок, виготовлено Кременецьким РКБТІ 26 грудня 2019 року вбачається, що замовником технічної інвентаризації на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований по АДРЕСА_1 являється ОСОБА_1 .

З повідомлення державного нотаріуса Кременецької державної нотаріальної контори Остапчука В.П. від 27 січня 2020 року №01-16 вбачається, що ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки при спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мало місце до цієї дати, частка в майні двору належала особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна.

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_1 відкрилась до 01 січня 2004 року , до даних правовідносин застосовується Цивільний кодекс 1963 року.

Відповідно до ст. 120 ЦК УРСР в редакції (1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Згідно із ч.2 ст. 123 ЦК УРСР в редакції (1963 року) розмір частки члена двору встановлюється, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР від 26 березня 1991 року № 885-12 був введений в дію Закон України « Про власність».

Пунктом 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права власності» визначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени колгоспного двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Отже, до правовідносин, які виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство, а отже спори щодо майна колишнього колгоспного двору мають вирішуватись за нормами, які регулювали власність цього двору, зокрема: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглось після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили право на частку у його майні. Такими, що втратили це право, вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею та коштами у веденні спільного господарства двору. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

У силу ст. 529 ЦК УРСР (1963р.) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Відповідно до ст. ст. 548, 549 ЦК УРСР (1963р.) для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв.

Спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті батька позивача відкрилась спадщина на 37/100 частини спірного будинковолодіння. Позивач є спадкоємцем за законом першої черги, спадщину прийняв, інших спадкоємців нема, відповідач позов визнала, а тому за позивачем слід визнати право власності на 37/100 будинковолодінні АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та ч.2 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 76-80, 82, 141, 265, 268, 274, 352 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 37/100 частин житлового будинку з господарсько - побутовими будівлями, що розташований по АДРЕСА_1 , що належав колгосному двору, головою якого був ОСОБА_3 згідно ухвали Кременецького районного народного суду Тернопільської області від 04 квітня 1991 року.

У відповідності до ч.1 ст. 142 ЦПК України повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 646 (шістсот сорок шість) гривень 50 (п`ятдесят) копійок, сплаченого ним по квитанції №33 від 30 січня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 646 (шістсот сорок шість) гривень 50 (п`ятдесят) копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , житель АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , жителька АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено 27 квітня 2020 року.

Головуючий