Справа № 226/411/20
Справа № 226/411/20
Провадження № 2-о/226/54/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року Димитровський міський суд Донецькой області у складі:

головуючого - судді Петуніна І.В.,

за участю секретаря Альберті О.В.,

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересована особа: Покровське об`єднане УПФУ Донецької області

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирнограді Донецької області справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Покровське об`єднане Управління Пенсійного фонду України Донецької області про встановлення факту знаходження на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача.

Заявник ОСОБА_1 , звернулась до суду із заявою про встановлення факту знаходження на утриманні, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Макіївка Донецької області помер її чоловік ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заявник перебувала на утриманні свого чоловіка, оскільки розмір його пенсії був набагато більший ніж розмір її пенсії. Пенсія чоловіка була її постійним і основним джерелом засобів до існування. В теперішній час, у зв`язку з віком, заявник не має змоги працювати, її пенсії не вистачає їй для мінімальних витрат. Просила встановити факт перебування на утриманні у померлого ОСОБА_2

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні на задоволенні вимог заяви наполягала.

Представник заінтересованої особи Покровського об`єднаного УПФУ Донецької області до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надавши до суду заяву з проханням розглянути справу без участі представника. Згідно з відзивом на заяву зазначив, що ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 28.04.2017 року вона взята на облік в УСЗН Мирноградської міської ради та зареєстрована як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 . Чоловік заявника ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а зареєстрований як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_3 . Згідно з довідкою Грузсько-Зорянської селищної адміністрації м.Макіївки від 10.01.2020 року, на день смерті чоловіка ІНФОРМАЦІЯ_3 заявниця мешкала разом з ним за однією адресою. Просив відмовити заявнику у задоволенні вимог заяви.

Суд вважає, що в справі є достатньо матеріалів про права i взаємовідносини сторін i немає необхідності вислуховувати особисті пояснення осіб, які не з`явилися до суду.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

06.02.2020 року на підставі ухвали судді відкрито провадження у даній справі та засідання у справі призначено на 09.00 год. 02.03.2020 року, заінтересованій особі запропоновано подати суду відзив на заяву.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 з 23 липня 1985 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , до моменту його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 11, 14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 у віці 70 років помер (а.с. 14).

На підставі рішення Димитровського міського суду Донецької області від 06 грудня 2019 року встановлений факт того, що заявник є дружиною ОСОБА_2 (а.с. 12-13).

Заявник ОСОБА_1 перебуває на обліку у Покровському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, розмір її пенсії станом на жовтень 2019 року становить 2000 грн. (а.с. 17).

ОСОБА_2 перебував на обліку в Бахмутсько-Лиманському Об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України, розмір його пенсії станом на жовтень 2019 року становив 9632,88 грн. (а.с. 44).

Згідно з довідкою від 28.04.2017 року ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою з м.Макіївки, фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 7).

Згідно з довідкою від 28.04.2017 року ОСОБА_2 є внутрішньо переміщеною особою з м.Макіївки, фактично, до часу смерті мешкав за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 10).

Згідно з довідкою Грузсько-Зорянської селищної адміністрації м.Макіївки ДНР від 10.01.2020 року, ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , мешкала за адресою: АДРЕСА_1 , до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с. 18).

Свідок ОСОБА_3 пояснив суду, що заявник це його дальня родичка по матері. Заявника знає з дитинства, знав її також покійного чоловіка. Заявник була на утриманні свого чоловіка, зараз залишилася сама. Останній раз заявник з чоловіком приїжджали до нього у травні 2019 року. У заявника була пенсія близько 2000 грн., а в нього 9700 грн.

Свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що заявниця кума її співмешканця. Вони прожили у селищі разом 10 років, дуже добре дружили. Вона жила на утриманні чоловіка, ніде не працювала останній час. У неї була пенсія 2000 грн., а у нього пенсія шахтарська 8000 грн.

V. Оцінка суду.

Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Частиною 1 ст.4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Вирішуючи питання про встановлення даного юридичного факту суд виходить з того, що відповідно до ч.1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до ст.315 ЦПК України, в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Надаючи оцінку довідці з місця мешкання, який видана органами влади на непідконтрольній Україні території, суд враховує висновки Європейського Суду з прав людини у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, Європейський Суд з прав людини наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок Європейського Суду з прав людини в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, є винятком із загального принципу недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути заснована до таких дій, як наприклад реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», Європейський Суд з прав людини, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать. Тому суд як виняток бере до уваги надані заявником документи, видані на непідконтрольній Україні території та надає їм оцінку разом з іншими доказами по справі.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню, оскільки судом встановлено, що заявниця проживала разом зі своїм чоловіком і знаходилась на його утриманні, оскільки його дохід суттєво перевищував дохід заявниці, тобто допомога, яка надавалась чоловіком, була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування.

Встановлення цього факту має для заявника правові наслідки, оскільки це необхідно заявнику для призначення пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315, 316, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Вимоги заявника ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , мешкає як внутрішньо переміщена особа за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , заінтересована особа: Покровське об`єднане Управління пенсійного фонду України Донецької області, місцезнаходження за адресою: вул. Центральна, 13, м. Мирноград Донецької області, 85323, ідентифікаційний код юридичної особи в , про встановлення факту знаходження на утриманні задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_6 перебувала на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, яка може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення, з урахуванням п.3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України.

Повне судове рішення складено 27 квітня 2020 р.

Суддя І.В.Петунін