Справа № 379/1490/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.04.2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Зінкіна В.І.,

за участю секретаря судового засідання Штельмах А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тараща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, просить суд зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області виплатити суми недоотриманої пенсії загальною сумою 17515,20 грн та стягнути судові витрати по оплаті судового збору в сумі 768,40 грн. В обґрунтування позову зазначає, що вона успадкувала за заповітом від ОСОБА_2 суми нарахованої, але недоотриманої за життя пенсії відповідно до виконавчих листів № 2-а-4956/10 у розмірі 14937,30 грн, № 2-а-4955/10 2577,90 грн. В зв`язку з чим, вона звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманих сум. Однак, відповідач повідомив, що суми коштів не виплачені у зв`язку з відсутністю фінансування та повідомив, що виплати недоотриманих сум пенсії виплачується відповідно до порядку, затвердженому постановою КМУ від 03.09.2014 № 440. Позивачка вважає, що вказаний порядок не може бути застосований для виконання судових рішень, на підставі яких була нарахована сума пенсійних виплат, право на одержання яких перейшло в порядку спадкування за заповітом. Відсутність бюджетних коштів для виконання відповідачем своїх зобов`язань не може бути підставою для відмови у захисті порушеного права, оскільки виконання судового рішення проводиться відповідно до встановленого законом порядку.

Відповідачем у встановлений судом строк відзиву на позов не подано.

Позивачка у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належно, подала до суду заяву про проведення розгляду справи по суті без участі сторін за наявними матеріалами у справі у зав`язку із запровадженням обмежувальних заходів стосовно недопущення поширення корона вірусу COVID-19.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належно, про причини неявки суд не повідомив, правом подати клопотання не скористався.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступного висновку.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин.

Частиною 1 статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Судом встановлено, що 25 вересня 2018 року приватним нотаріусом Таращанського районного нотаріального округу Київської області Якименко Л.П., за реєстровим № 698 видано позивачці Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яким посвідчено, що спадкоємцем майна ОСОБА_2 , 1939 року народження, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому числі:

невиплаченої доплати до пенсії, нарахованої за рішенням Таращанського районного суду в сумі 14 937,30 грн, відповідно до виконавчого листа 2-а-4956/2010 р. від 10.12.2010 року про зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області провести перерахунок та виплату доплати до пенсії, відповідно ст. 39 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», з розрахунку однієї мінімальної заробітної плати та додаткової пенсії відповідно до ст. 51 ЗУ «Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» з розрахунку 15 % від мінімальної пенсії за віком, за період з 01.06.2010 року з урахуванням фактично виплачених сум та

невиплаченої доплати до пенсії, нарахованої за рішенням Таращанського районного суду в сумі 2 577,90 грн, відповідно до виконавчого листа 2-а-4955/2010 р. від 10.12.2010 року про зобов`язання управління Пенсійного фонду України в Таращанському районі Київської області провести перерахунок та виплату недоотриманої щомісячної доплати до пенсії як «Дитині війни», відповідно до ст. 6 ЗУ «Про соціальний захист дітей війни», виходячи з розміру 30% мінімальної пенсії за віком, за період з 01.06.2010 з урахуванням фактично виплачених сум, що належали померлій ОСОБА_2 , на підставі повідомлення за № 96, виданого 12 вересня 2018 року Білоцерківським об`єднаним управлінням ПФУ Київської області (а.с.7).

31.10.2019 позивачка звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої суми пенсії в порядку спадкування, що в загальному складає 17515,20 грн.

Як вбачається з листа Таращанського районного відділу обслуговування громадян (сервісний центр) за № 744/104-22 від 31.10.2019, згідно з Порядком погашення заборгованості за рішенням суду, виконання яких гарантується державою, затвердженого постановою КМУ від 03.09.2014 № 440, до органу Пенсійного фонду України, який визнано боржником за рішенням суду, управлінням державної виконавчої служби головного управління юстиції було надіслано повідомлення про прийняття рішення для обліку в реєстрі рішень, виконання яких гарантується державою. Таращанським управлінням Пенсійного фонду України Київської області було направлено довідку № 4648/03 від 26.06.2015 на виконання рішення суду на суму 14937,30 грн та довідку № 4646/03 від 26.06.2015 на виконання рішення суду на суму 2577,90 грн. Інформація про заміну позивачки ОСОБА_2 , як вибулу сторону на ОСОБА_1 , до Головного управління ПФУ у Київській області не надходила (а.с.8).

Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Частиною 2 ст. 442 ЦПК України передбачено, що заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч.5 ст. 442 ЦПК України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Аналогічно підстави, умови і порядок заміни сторони виконавчого провадження врегульовано ст.15 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Заміна сторони виконавчого провадження відбувається у разі вибуття однієї з сторін (стягувача або боржника), зокрема, внаслідок смерті або реорганізації. Заміна сторони полягає у вступі на її місце правонаступника (спадкоємця).

Під правонаступництвом у виконавчому провадженні необхідно розуміти заміну однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав та обов`язків від правопопередника до іншої особи (правонаступника), що раніше не брали участі у виконавчому провадженні. Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно практики ЄСПЛ у пенсійних та інших справах, що пов`язані із соціальною сферою, різні соціальні виплати також стосуються «права власності» в розумінні Конвенції. Як зазначив Суд у справі «Будченко проти України» (№38677/06, рішення від 24 липня 2014 року), «якщо в Договірній державі є чинне законодавство, яким виплату коштів передбачено як право на соціальні виплати (обумовлені чи не обумовлені попередньою сплатою внесків), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Протоколу № 1 відносно осіб, які відповідають її вимогам.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що спірні правовідносини допускають правонаступництво, правонаступництво допускається на будь-якій стадії судового процесу. При цьому, суд звертає увагу, що ухвалою Таращанського районного суду Київської області від 11.06.2019 по справі № 379/712/19 номер провадження 6-а/379/30/19 задоволено заяву позивачки про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено стягувача ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у виконавчому провадженні, щодо виконання рішення Таращанського районного суду Київської області, відповідно до виконавчих листів № 2-а-4955/10 від 10.12.2010 та № 2-а-4956/10 від 10.12.2010 на її правонаступника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідно до пункту 3 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», який набрав чинності з 1 січня 2013 року, виконавчі документи за рішеннями суду про стягнення коштів або рішення суду, що набрали законної сили, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, які видані або ухвалені до набрання чинності цим Законом, подаються до органу державної виконавчої служби протягом шести місяців з дня набрання чинності цим пунктом. Якщо рішення суду про стягнення коштів або виконавчі документи за цими рішеннями, боржниками за якими є визначені частиною першою статті 2 цього Закону суб`єкти, не було подано в строк, встановлений цим пунктом, це не є підставою для відмови у виконанні даного судового рішення.

Заборгованість погашається в такій черговості, зокрема, у першу чергу погашається заборгованість за рішеннями суду щодо пенсійних та соціальних виплат, про стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок злочину або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку з втратою годувальника.

Механізм обліку виконавчих документів та судових рішень, передбачених пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень, інвентаризації та погашення заборгованості за ними, визначає Порядок погашення заборгованості за рішеннями суду, виконання яких гарантується державою, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.09.2014 № 440.

В силу п. 4 Порядку заявник подає органу державної виконавчої служби заяву про виконання рішення із зазначенням відповідних реквізитів та додатки. У разі зміни способу і порядку виконання рішення, зміни стягувача за судовим рішенням на його спадкоємця (правонаступника) до виконавчого документа або рішення суду заявник додає відповідну ухвалу суду.

Однак, позивачкою не надано доказів подання органу державної виконавчої служби відповідної заяви, ухвалу суду про заміну стягувача на його спадкоємця (правонаступника).

При вирішенні спору суд враховує, що відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Принципами судового доказування є обов`язковість доказування (оскільки всі обставини справи підлягають доказуванню, за винятком тих, які не підлягають доказуванню в силу закону); належність доказів; допустимість доказів; вільна оцінка доказів.

Позивач повинен довести факти, що свідчать про існування правовідносин, з приводу яких виник спір, і про порушення відповідачем прав і законних інтересів позивача.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. А відтак в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», статтями 1218, 1227 ЦК України, статтями 3, 12, 13, 19, 77, 78, 81, 141, 142, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272, 273, 274, 352, 354, 442 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про стягнення суми пенсії, що належала пенсіонеру і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складено 23.04.2020.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені статтею 354 Цивільного процесуального кодексу України для апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивні частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін