Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"16" квітня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., за участю секретаря судового засідання Шеремети А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є наймачем квартири АДРЕСА_1 . З 2014 року у квартирі також зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , який фактично не мешкає за місцем реєстрації, не несе жодних обов`язків зі сплати комунальних послуг, не веде з позивачкою спільний побут, особисті речі сина у квартирі відсутні. Факт перебування ОСОБА_2 зареєстрованим у зазначеній квартирі змушує позивачку нести додаткові витрати з комунальних послуг. У зв`язку із чим просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до особистого рахунку № НОМЕР_1 , складеного директором Керуючої компанії «Кальміуська», ОСОБА_1 є наймачем квартири АДРЕСА_1 , отже, наділена повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном.

За інформацією, наданою 13.03.2020 року Управлінням з оформлення паспортних документів та реєстрації місця проживання Департаменту адміністративних послуг, за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Згідно акту про фактичне проживання № 58 від 16.03.2020 року, складеного головою КСН «Нікопольський», ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , проживає одна з 2014 року.

Відповідно до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені

строки, провадиться в судовому порядку.

Згідно ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Відповідно до частини 2 статті 405 Цивільного кодексу України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З наведеного суд дійшов висновку про те, що оскільки відповідач ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 з 2014 року, він втратив право користування цим житловим приміщенням.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.72 ЖК України, ст. 405 ЦК України, ст.ст.12, 76, 81, 89, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_2 .

Повні відомості про учасників:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції.

Повний текст рішення буде виготовлено 17 квітня 2020 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов