Провадження № 6/761/1135/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Шевченківський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді Пономаренко Н.В.

за участю секретаря Ганущака А.М.

представника заявника Власюк Є.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві цивільну справу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ», заінтересовані особи: ОСОБА_1 , Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання, -

в с т а н о в и в :

у серпні 2020 року до Шевченківського районного суду м.Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа для виконання.

Свої вимоги заявниця обґрунтовує тим, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2010 року, задовольнив позов, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №08-486/07-А від 23.11.2007 року в розмірі 138 303, 36 грн., а також судовий збір в розмірі 1 121, 02 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 грн. На виконання вказаного рішення судом видавались два виконавчих листа - №2-2327/10.

Зазначає, що вищевказані листи було пред`явлено для виконання в Дарницький РВ ДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ).

Вказує, що 21.11.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «АНСУ» укладено договір про відступлення прав вимоги, згідно з яким відбулося відступлення прав вимоги за кредитним договором №08-486/07-А від23.11.2007 року, в результаті чого ТОВ «АНСУ» набуло право вимоги кредитора до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

В подальшому, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2020 року по справі №761/10304/19 (провадження №6/761/8451/2019) про заміну сторони стягувача з ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» на ТОВ «АНСУ».

Також, в аргументуванні заяви заявник вказує, що у зв`язку із процедурою ліквідації ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що спричинило істотне скорочення персоналу, ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» не контролювало хід виконавчих проваджень. При цьому, проведенні взаємоперевірки ТОВ «АНСУ» та ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» було встановлено, що в матеріалах кредитної справи оригінал виконавчого листа №2-2327/10, що підтверджується витягом із Акту приймання та передачі від 21.11.2018 року до договору про відступлення прав вимоги від 21.11.2018 року.

При цьому, вказує, що на вимогу ТОВ «АНСУ» представником ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» 27.08.2019 року було направлено до Управління ДВС ГТУЮ у м. Києві заяву (вих. №7430) про надання інформації (відповідь надано не було). 22.02.2020 року представником ТОВ «АНСУ» було направлено до Управлінця ЗПВР у м. Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) скаргу (вих. №84-60), але відповіді надано не було. 20.03.2020 року директором ТОВ «АНСУ» було повторно направлено до Управління ЗПВР у м. Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) скаргу (вих. №8593) З відповіді Дарницького РВ ДВС у місті Києві Центрального МУ Міністерства юстиції (м. Київ) від 28.04.2020 року (вих. №82/2) стало відомо, що: на виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження №30414457 з примусового виконання виконавчого листа №2-2327/10 від 14.07.2011, виданого Шевченківським районним судом м. Києва ОСОБА_1 на користь ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» заборгованості у розмірі 139 674,38 грн.; 07.11.2013 державним виконавцем, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна. Проте без будь- якого підтвердження.

За вказаних обставин, заявник, посилаючись на положення ст. 443 ЦПК України просить заяву задовольнити.

Представник заявника - Власюк Є.П. підтримав подану заяву, просив задовольнити з викладених підстав.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили.

В свою чергу, відповідно до вимог ч.3 ст. 443 ЦПК України заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

На підставі зазначеного та враховуючи скорочені строки розгляду заяви, а також те, що заінтересовані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, а їх неприбуття у судове засідання не перешкоджає судовому розгляду, суд прийшов до висновку про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд вважає, що заява про видачу дубліката виконавчого документа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи матеріали справи, судом встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 23.11.2010 року, задовольнив позов, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №08-486/07-А від 23.11.2007 року в розмірі 138 303, 36 грн., а також судовий збір в розмірі 1 121, 02 грн., та витрати на інформаційно - технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 грн. На виконання вказаного рішення судом видавались два виконавчих листа - №2-2327/10. (а.с. 123-124).

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17.04.2019 року замінено сторону стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» на його правонаступника - Товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» у виконавчих листах Шевченківського районного суду м.Києва від 18.08.2011 року з примусового виконання рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 23.11.2010 року по справі №2-2327/10 про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором №08-486/07-А від 23.11.2007 року в розмірі 138 303,36 грн., а також судовий збір в розмірі 1 121,02 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 250,00 грн.(а.с.179-181).

Вищевказаною ухвалою було встановлено, що 21.11.2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ТОВ «АНСУ» було укладено Договір про відступлення прав вимоги, відповідно до умов якого ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» відступило ТОВ «АНСУ», а ТОВ «АНСУ» набуло право вимоги, в тому числі, за Кредитним договором №08-486/07-А від 23.11.2007 року, укладеним між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_2 , та за Договором поруки №08-486/07-А-П від 23.11.2007 року, що був укладений між ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином вищенаведені обставини доказуванню не підлягають.

Також, звертаючись до суду з заявою, заявник, в обгрунтування своїх вимог щодо поважності причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання у даній справі, посилається на те, що у зв`язку із процедурою ліквідації, в тому числі скороченням штатів та звільненням працівників, відсутність відповіді органу ДВС щодо повернення виконавчого документу, складною та довготривалою процедурою відновлення та передачі документів - було пропущено строки пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Так, за умовами ч.1 ст. 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Тобто, підставою для поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання є поважні, об`єктивні причин пропуску такого строку.

Водночас, оскільки перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, суд, враховуючи вимоги ст. 89 ЦПК України, дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В даному випадку, суд прийшов до висновку про відмову у задоволення заяви про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання через відсутність поважної причини щодо пропуску встановленого строку, оскільки неналежне виконання своїх службових обов`язків працівниками банку або відсутність робочих кадрів не позбавляє банк процесуальної правоздатності та дієздатності і не носить поважний характер, не свідчить про те, що банк був позбавлений можливості на звернення виконавчого листа до примусового виконання, а керівництво банку має здійснювати контроль за належним виконанням трудових обов`язків кожного з працівників та застосовувати заходи впливу та стягнення у разі порушення трудової дисципліни.

Таким чином, суд приходить до висновку, що заявником не надано доказів поважності пропущення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, а тому вказана заява є такою, що не підлягає задоволенню.

При цьому, суд критично оцінює посилання заявника на те, що Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) не надає підтвердження щодо повернення виконавчого документу стягувачу, у зв`язку з відсутністю у боржника майна, оскільки спростовується наданою відповіддю (а.с.217).

Також, суд вважає за необхідне зауважити заявнику на те, що якщо законом визначений порядок та, зокрема, строки для вчинення певних дій, такі строки в силу вимог вітчизняного та Європейського законодавства повинні дисциплінувати осіб, що звертаються до суду та підлягають доведенню в силу принципів змагальності та диспозитивності, визначених положеннями ст.ст. 12, 13, 82 ЦПК України.

Крім того, всупереч вимог ст.ст. 76-81 ЦПК України, заявник не надав жодних належних та допустимих доказів, що підтверджують як втрату оригіналу виконавчого листа, так і поважність причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, оскільки матеріали справи не містять доказів про звернення заявника до органів ДВС чи реєстру виконавчих проваджень щодо встановлення місцезнаходження виконавчого документа та його наявності на виконанні.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що залучення у якості правонаступника позивача на даній стадії не передбачено чинними нормами законодавства, заявником не доведено поважність причин пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні вказаної заяви.

Враховуючи викладене та керуючись Законом України «Про виконавче провадження», ст. ст. 512, 514 ЦК України, ст. ст. 42, 48, 55, 77, 81, 89, 442, 260-261, 352-355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суду міста Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя: