Провадження №2/235/268/20
Справа №235/8186/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Красно армійський міськрайонний суд Донецької області

у складі: головуючої судді - Величко О.В.,

при секретарі Лебеденко В.В., Комарової Н.С.

за участю позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 )

представника позивача ОСОБА_4

представника відповідачки ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Покровську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В :

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ) звернулись до суду з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди. В обґрунтування своїх позовних вимог вказали, що ОСОБА_1 є власницею квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Власником квартири АДРЕСА_2 , є ОСОБА_7

10.10.2018 року через протікання трубопроводу центрального опалення на з`єднанні пластикової та металевої труб, і як наслідок зриву радіатора з кріплення в квартирі АДРЕСА_3 , сталося затоплення квартири АДРЕСА_4 гарячою водою, про що складено акт залиття.

21.11.2018 року мало місце повторне затоплення квартири, яке, згідно акту обстеження квартири АДРЕСА_4 від 21.11.2018 року сталося в результаті обриву кріплення радіатора у квартирі АДРЕСА_3 .

30.11.2018 року складено дефектний акт, в якому зазначені види пошкоджень внаслідок залиття квартири, а звітом про оцінку майна визначено збиток внаслідок залиття у розмірі 58017,82 грн.

Позивачі просять стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_9 , ОСОБА_8 на користь позивача ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 58017,82 грн.;

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь позивача ОСОБА_3 на відшкодування моральної шкоди 5000 грн., стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_9 та ОСОБА_8 на користь позивача ОСОБА_1 всі судові витрати у розмірі 5000 грн.

Відповідачі надали відзив на позовну заяву ( а.с. 96-98), в якому зазначили, що власницею квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_7 , на даній жилій площі проживає ОСОБА_8 . Зазначили, що довідка від 25.01.2019 року № 20 про факт та причини затоплення квартири АДРЕСА_4 не відповідає обставинам справи, оскільки 10.10.2018 р. у квартирі АДРЕСА_4 було дійсне невелике затікання води, яке сталося у результаті протікання труб по стояку між двома квартирами, і з цього приводу не було складено акту обстеження квартири АДРЕСА_4 та АДРЕСА_2 .

Затоплення квартири позивачів сталося 21.11.2018 року, про що було складено комісією акт обстеження квартири АДРЕСА_5 .

Згідно зазначеного акту причиною затоплення стало в результаті обриву з кріплення радіатора у квартирі АДРЕСА_3 цього будинку. Вважають відсутність їх вини у затопленні квартири позивачів, оскільки на момент такого затоплення в квартирі АДРЕСА_3 нікого не було.

Оцінка матеріального збитку, зазначена позивачами, не відповідає дійсним обставинам, оскільки складена майже більше ніж через місяць після затоплення.

Окрім того, вважають, що неможливо брати до уваги висновок цієї експертної оцінки, оскільки визначена експертом сума надто велика, і дана оцінка у цьому звіті вказана з урахуванням зносу у результаті його експлуатації. На час складання звіту вже були зняті шпалери у кімнатах, тобто розпочинались ремонтні роботи, тому неможливо встановити реальні збитки. Окрім того зазначили, що ними було частково відшкодовано матеріальні збитки позивачам: сплачено частинами 10000 грн., 3500 грн., 600 грн., також здійснена оплата за проведення оцінки майна в розмірі 3400 грн., оплачена оренда приміщення у сумі 1500 грн.

Загальна сума за її підрахунком, витрачена по відновленню квартири становить 22708 грн.

Просили відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою суду від 26.12.2019 року здійснена заміна відповідача ОСОБА_9 на відповідача ОСОБА_7 ( а.с. 126).

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, пояснила, що затоплення квартири позивачів було двічі : 10.10.2018 р. та 21.11.2018 р. Відповідачами було відшкодовано частинами 3500 грн., 600 грн. 10.10.2018 р. викликали аварійну службу, а 21.11.2018 р. членами комісії було складено дефектний акт, який вона не підписувався, оскільки була не згодна з тим, що в ньому детально не зазначені описані пошкодження, виявлені у кімнатах, у тому числі у ванній кімнаті.

Позивачка ОСОБА_6 ) в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та пояснила, що внаслідок затоплення їх квартири мало місце пошкодження її стану здоров`я, оскільки вона є астматиком і перебуває у зв`язку з даною хворобою на обліку у лікаря.

Представник позивача адвокат Мамонов А.А. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Представник відповідача ОСОБА_7 адвокат Малькевич Н.В. в судовому засіданні позовні вимоги визнала частково, пояснила, що сам факт затоплення квартири позивачів 21.11.2018 р. ними не оспорюється, проте не визнається сума збитку, оскільки відповідачами було добровільно відшкодовано позивачці ОСОБА_1 приблизно 22000 грн. в його відшкодування, у тому числі 10000 грн., витрачені за демонтаж та витрати на ремонт ванної кімнати.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснив, що є родичем позивачів по справі. Підтвердив факт затоплення квартири позивачів з боку відповідачів. Внаслідок затоплення були пошкоджені спальні кімнати, зал, санвузол, кухня ( відвалилась плитка) , пошкоджені предмети меблі. У ОСОБА_3 внаслідок затоплення мало місце загострення стану здоров`я.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, ОСОБА_7 є її донькою, а ОСОБА_11 її невістка. Підтвердила той факт, що внаслідок того, що впала батарея в квартирі АДРЕСА_3 , відбулося затоплення квартири позивачів, були пошкоджені електропроводка, зал, спальні кімнати, кухня. Вона була згодна з тим що було виявлено членами комісії, та підписала акт обстеження. Нею були відшкодовані витрати по ремонту електропроводки 100 грн, по діагностиці холодильника 200 грн., роботи по демонтажу 10000 грн., а також 3500 грн. за виклик експерта, вивіз дивана 300 грн., за оренду - 1500 грн., а всього приблизно 22000 грн.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснив, що є знайомим позивачів по справі. Підтвердив той факт, що перед початком опалювального сезону у позивачів зверху до їх квартири АДРЕСА_5 , потекла вода з квартири відповідачів. Разом з ОСОБА_13 усунули несправності. В подальшому відбулося друге затоплення квартири позивачів, внаслідок якого мало місце пошкодження проводки, стін, стель, підлоги залу, спальні, ванної кімнати, коридору, по куткам стін пішла цвіль.

До моменту затоплення у ванній кімнаті був завершений ремонт , не дороблена лише стеля, зал також був обклеєний шпалерами, в спальні був зроблений ремонт, кухня -без ремонту.

Клопотання про допит свідків ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 залишено без розгляду за заявою представників сторін по справі.

Судом встановлено, що на момент розгляду справи позивачка ОСОБА_3 змінила прізвище на ОСОБА_2 ( а. с. 203-204).

Суд, вислухавши пояснення позивачів, представника позивачів, представника відповідача, свідків, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є власницею квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ( а. с. 68,69).

Відповідачка по справі ОСОБА_7 є власницею квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_6 ( а. с. 17).

Судом встановлено, що 21.11.2018 року квартира позивачки, що розташована по АДРЕСА_1 , була затоплена внаслідок зриву скріплення радіатора на кухні квартири відповідачів, що розташована по АДРЕСА_6 . Внаслідок затоплення в квартирі позивачки були пошкоджені стіни, стелі у ванній кімнаті, зальній кімнаті, спальній кімнаті, кухні, прихожій, пошкоджено електропроводку, диван.

Факт затоплення квартири позивачки підтверджено наступними доказами.

Згідно довідки ПП «Керуюча компанія «Комфорт» № 20 від 25.01.2019 р.,

10.10.2018 р. за заявою, що надійшла о 17 годині 52 хв. від ОСОБА_1 стосовно затоплення її квартири сусідами були викликані працівники аварійно-диспетчерської служби, а саме майстра ОСОБА_17 , слюсаря ОСОБА_18 та водія ОСОБА_19 за адресою: АДРЕСА_1 . Після обстеження квартири АДРЕСА_3 було виявлено протікання трубопроводу центрального опалення на з`єднанні пластикової та металевої труб. Працівниками АДС були виконані роботи з перекриття стояку центрального опалення. З заяви мешканців квартири АДРЕСА_3 ними було прийнято рішення про самостійне усунення аварійної ситуації з квартирною розводкою. ( а. с. 11).

Вищезазначені обставини підтверджують факт протікання трубопроводу центрального опалення в квартирі відповідачки по АДРЕСА_6 .

Згідно акту від 21.11.2018 р. сталося затоплення квартири АДРЕСА_5 гарячою водою стелі, стін, зокрема:

- в кухні сліди затоплення по стиках ж/б плити 3 кв.м., стіни 2 кв.м.,

- зала: на стелях шпалери відсутні, залите 10кв.м.; стеля: плито-стельова 50х50 пенопласт, пофарбований, залито 100% - 17,5 кв.м.

-спальня: пошкоджені стеля, стіни, залито стеля- 9 кв.м., стіни 9 кв.м.;

-коридор знаходиться в ремонтному стані, шпалери відсутні, залито 2,5 кв.м. по стінах;

-електропроводка, автомати залиті гарячою водою;

Причини затоплення: відрив закріплення радіатора на кухні в квартирі АДРЕСА_2 . Акт підписано мешканцями квартир АДРЕСА_4 АДРЕСА_2 . ( а. с. 14).

Згідно дефектного акту від 30.11.2018 р. в результаті обстеження комісія встановила:

-кухня: на стелях 3х3 кв. м. шпалери відсутні, мають місце сухі, іржаві сліди затікання по стиках ж/б плити 8 кв.м., сухі сліди затоплення- 7,5 кв. м.;

Зал: плитка стельова , має вздуті сліди, деформацію -10 шт.,

Спальні: на момент обстеження шпалери відсутні, гіпсокартон демонтований, утеплювач демонтовано, мають місце сухі сліди затоплення в кутку 0,1 м х 2 м/п 0, 2 м. кв.;

Коридор: має місце сухі сліди затоплення по стикам 2,5 кв.м.( шпалери, відсутні). ( а.с. 15).

Згідно звіту про оцінку майна визначення збитку на дату оцінки станом на листопад 2018 р. з урахуванням зносу, та пошкоджень складає:

-Ванна кімната суміжна: стіни ( 0,8х1,5х2,34х0,95х1,13), висота приміщення 2,60 м; стеля ванної кімнати ( 2,3 кв.м.) 10608,75 грн.

-кухня: стіни ( 2,85х2,47х2,60х2,34), висота 2,60; підлога ( 6,4 кв. м.); стеля ( 6,4 кв.м.)- 5820,80 грн.;

-житлова кімната: підлоги 13,9 кв.м., стеля 13,9 кв.м., стіни ( 2,54х5,43х2,54х5,43); висота приміщення 2,60 м.-20912,18 грн.;

-житлова кімната: підлоги 16,5 кв.м., стеля 16,5 кв.м., стіни ( 2,97х5,55х2,97х5,55) висота приміщення 2,60 12069,13 грн.;

-прихожа кімната: підлога 6,4 кв.м., стеля 6,4 кв.м., стіни ( 2,50х2,47х1,25х0,70х0,60х0,60) (кв.м.) при висоті 2,60 м.- 5145,53 грн.;

-цегляна кладка біля вікна із зовнішньої сторони -1128,10 грн.;

-диван 2333,33 грн. ( а .с. 63).

Згідно довідок Мирноградської ЦМЛ ОСОБА_3 перебуває на обліку у лікаря-алерголога, внаслідок затоплення квартири мало місце погіршення її стану здоров`я. ( а .с. 76-78).

Представник відповідачки ОСОБА_7 -адвокат Малькевич Н.В. в судовому засіданні не заперечувала проти того факту, що затоплення квартири позивачів відбулося з її вини, проте не згодна з розміром матеріального збитку, завданого затопленням.

Відповідно до ч. 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Стаття 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд ( ч. 1) ; власність зобов`язує ( ч. 4) ; власник не може використовувати право власності на шкоду правам громадян ( ч. 5).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.п. 2, 3 Постанови № 6 від 27.03.1992 року « Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди ( з наступними змінами), розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою, є безпосередній причинний зв`язок

та є вина зазначеної особи. Шкода, заподіяна кількома особами , відшкодовується кожною з них у частині, заподіяній нею ( в порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно заподіяли шкоду, тобто заподіяли неподільну шкоду взаємопов`язаними, сукупними діями або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими.

Відповідно до п. 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року передбачено, що споживач теплової енергії зобов`язаний забезпечувати належний стан обслуговування та безпечну експлуатацію власної системи теплопостачання.

Згідно п. 41 цих Правил споживач несе відповідальність, окрім іншого, за технічний стан обслуговування та експлуатацію системи теплопостачання , що перебуває у межах його балансової належності, самовільне переобладнання системи теплоспоживання; витікання теплоносія через несвоєчасне усунення пошкоджень на власних теплових мережах та системі теплоспоживання;

Згідно договору № 332016 про надання послуг з централізованого опалення від 19.12.2016р. саме ОСОБА_7 як споживач зобов`язана своєчасно вживати заходи до усунення виявлених несправностей, пов`язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини, вийшли з ладу з його вини, своєчасно проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, пов`язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини ( а.с. 110).

Отже, суд приходить до висновку, що саме відповідач ОСОБА_7 є належним відповідачем у справі, оскільки саме її дії як власника житла перебувають у прямому причинному зв`язку із залиттям квартири позивачки.

Позовні вимоги в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки в судовому засіданні не встановлено, що залиття квартири відбулося саме з вини ОСОБА_8 .

Згідно із ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

В обґрунтування розміру матеріальної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири позивачкою був наданий звіт про оцінку майна щодо визначення збитку від пошкоджень від 29.12.2018 р. станом на листопад 2018 р., загалом сума від пошкоджень становить 58017,82 грн. ( а. с. 18-67).

Зазначений звіт був складений експертом шляхом обстеження квартири позивачів в присутності відповідачки ОСОБА_7 , яка оплатила послуги експерта.

Відповідачкою ОСОБА_7 позовні вимоги визнаються частково, у зв`язку з тим, що нею добровільно було відшкодовано 3500 грн. згідно розписки. ( а.с. 103), та 3737,80 грн. згідно товарних чеків на підтвердження придбання відповідачем ОСОБА_7 матеріалів для проведення ремонтних робіт ( а. с. 105-108).

Зазначені обставини підтверджені позивачами по справі.

Розписка на а. с. 102 про сплату ОСОБА_9 на користь ОСОБА_20 витрат в сумі 10000 грн. за виконання демонтажних робіт в квартирі позивачів не приймається судом до уваги в якості доказу на підтвердження часткового погашення матеріального збитку, оскільки не підтверджує факт сплати виконання таких робіт на користь позивачів.

Отже, з відповідача ОСОБА_7 на користь позивачки ОСОБА_1 необхідно стягнути матеріальну шкоду в сумі 50779,52 грн. (58017,82 грн.-3738,30 грн.( товарні чеки)-

3500 грн.( розписка) = 50779,52 грн.

Доводи представника відповідача про те, що розмір оцінки матеріальної шкоди не відповідає дійсності, оскільки до суми збитку необґрунтовано включені в розрахунок витрати, пов`язані з проведенням ремонтних робіт тих об`єктів, які не були пошкоджені, не заслуговують на увагу, оскільки наявність пошкоджень квартири АДРЕСА_5 внаслідок залиття, що мало місце 21.11.2020 р. підтверджено показаннями свідків ОСОБА_10 , ОСОБА_12 , а звіт , складений експертом щодо оцінки матеріальної шкоди, містить докладний опис об`єктів оцінки, в якому визначена кількість та вартість матеріалів, будівельних робіт, з урахуванням зносу та пошкоджень. Зазначений звіт оцінки матеріального збитку не містить підстав, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність висновку чи неузгодженість його з іншими матеріалами справи.

Окрім того, відповідачем, його представником в обґрунтування своїх заперечень щодо суми збитку, визначеного оцінювачем, не заявлялось клопотання про призначення судової експертизи на предмет визначення розміру матеріального збитку, завданого залиттям квартири.

Отже, належних та переконливих доказів, які б спростували даний висновок, матеріали справи не містять.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідачки ОСОБА_7 на користь позивачки ОСОБА_1 матеріального збитку в сумі 50779,52 грн.

Що стосується позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди з відповідачки ОСОБА_21 на користь позивачки ОСОБА_6 ), то суд виходить з наступного.

Частина 1 статті 1167, ч. 1, п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України передбачають можливість відшкодування моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Враховуючи дані обставини справи , а також той факт, що саме дії відповідачки ОСОБА_7 як власниці квартири перебувають у причинному зв`язку з пошкодженням майна позивачки ОСОБА_1 , такі дії (бездіяльність) слугували причиною погіршення стану здоров`я позивачки ОСОБА_6 ), яка проживає в даній квартирі, що знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, суд вважає, що сума відшкодування моральної шкоди підлягає стягненню на користь позивачки ОСОБА_6 ) з відповідачки ОСОБА_7 .

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Пункт 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди» передбачає, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань ( фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Визначаючи розмір суми у відшкодування моральної шкоди, суд виходить з характеру та глибини душевних страждань позивачки, принципів розумності і справедливості, того, що шкода не відшкодована відповідачами на час ухвалення рішення суду, і приходить до висновку про стягнення моральної шкоди у розмірі 2000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи той факт, що при зверненні до суду позивачкою ОСОБА_1 сплачено судового збору 768,40 грн., позивачкою ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ).- 768,40 грн., з відповідачки ОСОБА_7 підлягає стягненню судовий збір на користь позивачки ОСОБА_1 -672,50 грн., на користь позивачки ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ). 307,36 грн.

Що стосується стягнення судових витрат з надання правової допомоги, то суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати покладаються у разі задоволення позову на відповідача; у разі відмови в позові- на позивача; у разі частково задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує у тому числі, такі обставини, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес, поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Позивачкою в позовні заяві заявлена вимога про стягнення з відповідача судових витрат у розмірі 5000 грн. за надання правової допомоги.

В обґрунтування своїх позовних вимог в частині стягнення судових витрат позивачкою надано: договір про надання правової допомоги від 27.10.2019 року за № 044456 ( а.с. 82), ордер ( а.с. 83), свідоцтво про право на заняття адвокатської діяльності ( а.с. 85), квитанція на підтвердження спали позивачкою 5000 грн. адвокату ( а.с. 81), акт приймання-здачі виконаних робіт ( а.с. 80).

Представник позивача просив зменшити розмір судових витрат на оплату правової допомоги у зв`язку з тим, що витрати на правову допомогу у розмірі 5000 грн., не співмірні зі складністю справи та часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічні позиції викладені в постанові ВСУ від 02.07.2019 року в справі за № 810/795/18.

Позивачкою не в повному обсязі надані докази про фактичні витрати часу адвоката на зазначені у попередньому розрахунку послуги, зокрема в акті виконаних робіт не зазначені такі види послуг як участь у судових засіданнях, та підготовка справи до розгляду. Виходячи з предмета спору, складності справи, суті правовідносин та об`єму виконаних робіт ( наданих послуг), зазначених в акті, витраченого часу на їх надання, суд приходить до висновку про часткову доведеність позивачкою ОСОБА_1 надання їй правової допомоги адвокатом у розмірі 3500 грн.

Оскільки позовні вимоги задоволені частково, суд приходить до висновку про стягнення з відповідачки ОСОБА_7 на користь позивачки ОСОБА_1 понесені судові витрати пропорційно розміру їх задоволення, зокрема у розмірі 3063,20 грн. ( 3500х87,52%).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23,1166,1167, 1192 ЦК України, 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , про відшкодування матеріальної і моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 50779,52 грн., понесений судовий збір в сумі 672,50 грн. , судові витрати , пов`язані з наданням правової допомоги в сумі 3063,20 грн.

Стягнути з ОСОБА_7 на користь ОСОБА_6 2000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, понесений судовий збір в сумі 307,36 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідачі: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_7 ,зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення виготовлено 29.04.2020 року.

Суддя: