Справа № 521/2690/20
Провадження №2-з/521/95/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Роїк Д.Я. розглянувши заяву представника позивача- ОСОБА_1 про забезпечення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Малиновського районного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

16.04.2020 року представник позивача подала до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить суд:

Накласти арешт на майно, що належить ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) а саме:

-ј частку квартири АДРЕСА_1 ;

-автомобіль Mitsubishi L200, 2007 року випуску, державний номер НОМЕР_2 .

Суд, оглянувши матеріали заяви про забезпечення позову на предмет її відповідності вимогам ст.151 ЦПК України, прийшов до висновку про її повернення з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч. 2ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, зокрема, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Встановлено, що заяву подано з порушенням вимог ч.1ст. 151 ЦПК України.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в постанові «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову: з`ясувати обсяг позовних вимог; дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається із заяви про забезпечення позову, заявником не зазначено чи є вид забезпечення позову співмірними із заявленими вимогами; не зазначено про інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів; не зазначено відомості щодо відповідності виду забезпечення позову позовним вимогам та не додано жодних доказів про те, що невжиття заходів забезпечення позову може у майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, а саме лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 21.11.2018 року у справі №752/6255/18.

Заявником не надано доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 3ст. 151 ЦПК України. Тобто, припущення заявника що вищезазначене майно може бути відчужене відповідачем іншій особі на момент виконання рішення суду не доведене.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Враховуючи те, що заявником в заяві про забезпечення позову не обґрунтовано необхідності забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача, заяву про забезпечення позову необхідно повернути заявнику.

Керуючись ст. 151, 153 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_2 - адвоката Пятакової І.Д. про забезпечення по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики,- повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення учаснику справи копії ухвали.

Суддя Д.Я. Роїк