Справа № 351/1761/18
Провадження № 22-з/4808/32/20
Головуючий у 1 інстанції Сегін І.Р.
Суддя-доповідач Бойчук
У Х В А Л А

24 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі судді Бойчука І.В.,

розглянувши заяву представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про відвід судді Василишин Л.В. у справі за скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державного виконавця Снятинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заінтересована особа - Снятинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Снятинського районного суду від 25 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

В провадженні апеляційного суду перебуває цивільна справа за скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державного виконавця Снятинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заінтересована особа - Снятинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Снятинського районного суду від 25 лютого 2020 року.

Ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 березня 2020 року у складі судді Василишин Л.В. апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 залишено без руху.

До апеляційного суду 21 квітня 2020 року надійшла заява представника ОСОБА_1 про відвід судді Василишин Л.В., яка мотивована тим, що він не погоджується із ухвалою суду від 31 березня 2020 року про залишення без руху його апеляційної скарги.

Крім того, заявник зазначає, що залишаючи скаргу без руху, суд не врахував час отримання ним повної ухвали суду першої інстанції, тому неправильно рахує строк оскарження. Також суддею вказується на необхідність сплати судового збору за подання скарги, що суперечить статті 141 ЦПК України . За вказаних обставин заявник вважає, що суддя Василишин Л.В. підлягає відводу у даній справі.

При вирішенні заяви про відвід суддів слід приймати до уваги норми чинного цивільного процесуального законодавства України та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зокрема, відповідно до ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З`ясовано, що ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 22 квітня 2020 року колегія суддів при вирішенні питання про відвід судді Василишин Л.В. дійшла висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Заява представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 , мотивована його незгодою із ухвалою Івано-Франківського апеляційного суду від 31 березня 2020 року, якою його апеляційну скаргу залишено без руху.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

У рішенні ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» (№ 33949/02, § 49-52, від 9 листопада 2006 року) зазначено, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у цій справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що під час вирішення того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими.

Оскільки заявником не наведено передбачених ст.36 ЦПК України підстав для відводу судді, які б свідчили про сумнів в неупередженості та необ`єктивності судді, то у задоволенні заяви представника ОСОБА_3 Борчука М.С. про відвід судді Василишин Л.В. слід відмовити у зв`язку із її необґрунтованістю.

Керуючись ст. 36, ч. 3 ст. 40 ЦПК України,суд -

у х в а л и в :

Відмовити представнику ОСОБА_1 ОСОБА_2 в задоволенні заяви про відвід судді Василишин Л.В. у цивільній справі за скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на дії державного виконавця Снятинського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, заінтересована особа - Снятинський районний відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: І.В.Бойчук