З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України
Справа № 521/259/20
Провадження № 2/521/1599/20
Малиновський районний суд міста Одеси в складі:
головуючого - судді Гуревського В.К.
за секретаря - Дробот В.В.,
Учасники справи:
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -
До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за яким просила стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня моменту ухилення відповідача від повноцінної участі у забезпеченні потреб дочки, а саме з червня 2018 року. Просила допустити негайне виконання рішення суду з моменту його проголошення.
В обґрунтування позовних вимог посилалася на такі обставини.
Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у період з 28 жовтня 2011 року, про що Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 28 жовтня 2011 року було зроблено актовий запис № 498.
Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року шлюб між сторонами був розірваний.

В період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , у подружжя народилася дочка ОСОБА_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Одеського міського управління юстиції 17 липня 2012 року було зроблено актовий запис № 5945.

За домовленістю з відповідачем, після розірвання шлюбу дочка проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 . Суперечок про місце проживання дитини між сторонами не існує.

У зв`язку з особливостями професійної діяльності, відповідач спілкується з дочкою лише у період, коли ним не виконуються обов`язки згідно контракту моряка. Перебуваючи в Україні, відповідач за домовленістю з позивачем спілкується з дочкою, в тому числі запрошує її до проживання з ним у вихідні дні та інколи у свята.

У забезпеченні матеріальних потреб дитини відповідач бере участь обмежено. У період фактичного спілкування з дочкою він забезпечує лише придбання продуктів харчування та оплату розваг дочки у вихідні та інколи у святкові дні, кола вона проживає разом з батьком. У період перебування у рейсі, відповідач надсилає на доступний для користування позивача картковий рахунок у ПАТ «МТБ БАНК» суму, еквівалентну 200,0 (двісті) доларів США.

Загалом за 2019 рік на забезпечення матеріальних потреб дочки позивач отримала 7 платежів на загальну суму еквівалентну 1400,0 (одна тисяча) доларам США, за 2018 рік - 4 платежі на загальну суму еквівалентну 800,0 (вісімсот) доларам США.

На забезпечення потреб дитини цих коштів не вистачає, оскільки щомісяця позивач сплачує кошти до школи, оплачує комунальні послуги та вартість орендованого житла, а також витрачає кошти на додаткове навчання, харчування, одяг, іграшки, розвиток та розваги дочки. Окрім того, після вимушеного обстеження через різке та значне погіршення стану здоров`я у жовтні 2019 року дочці було встановлено діагноз: дисфункція синусового вузла вегетативного генезу з епізодами тахікардії, міграції водія ритму по передсердям, суправентрикулярної екстрасистоли, погіршенням

процесів реполяризації міокарда шлуночків; аневризма міжпередсердної перегородки без шунта, аномальна хорта від задньої стінки лівого шлуночку. Через ускладнений стан здоров`я дочка курсами отримує медикаментозну підтримку. Обстеження та лікування здійснювалося та здійснюється також за рахунок позивача.

Загалом на забезпечення потреб дочки позивач витрачає близько 7-9 тисяч гривень щомісяця, використовуючи для цього власні заощадження та отримувану пенсію з інвалідності. Влаштуватися на роботу на повний робочий день позивач не може, оскільки дочка лише цього року стала школяркою, допомоги у супроводі до школи за зі школи, а також у догляді за дочкою у післяшкільний час позивач не має. Доходи не можуть у повному обсязі задовольнити потреби дочки. Відповідач приймати рівну з позивачем участь у матеріальному забезпеченні дитини не бажає, від пошуку компромісів ухиляється, але періодично обіцяє оплачувати необхідні для дочки речі, ліки, обстеження тощо.

Оскільки відповідач постійно обіцяв позивачу домовитися про адекватний та достатній розмір аліментів, а потім ухилявся від обіцянок, прохаючи при цьому зачекати та не звертатися до суду, позивач була позбавлена моральної можливості залучити батька до забезпечення потреб дитини, а тому вважає, що відповідно до ч. 2 ст. 191 СК України, кошти на утримання дитини мають бути стягнуті з моменту розірвання шлюб, який співпадає із періодом ухилення відповідача від участі у матеріальному забезпеченні потреб дочки.

Батько є здоровим та працездатним, не має на утриманні інших непрацездатних осіб, зможе сплачувати аліменти на рівні ј частини з усіх видів заробітку (доходу), оскільки працює (або ж працював у період до вересня 2019 року, коли відбув у поточний рейс) за контрактом моряка у компанії «Марлоу Навігейшн Україна». Дохід відповідача є нерегулярним, оскільки оплата його трудової діяльності здійснюється відповідно до умов контракту у повному обсязі лише у період фактичного перебування у рейсі, та, можливо, частково у період між рейсами.

Виплата платежів за умовами контракту здійснювалися на рахунок відповідача у ПАТ «МТБ БАНК». Вичерпної інформації щодо розміру винагороди відповідача за поточним контрактом позивач не має, але у період до вересня 2019 року він отримував фінансування у сумі, еквівалентній близько 6000,0 (шість тисяч) доларів США на місяць. Ухилення при цьому від участі у забезпеченні витрат на дочку, на яку загалом за півтора роки після розірвання шлюбу відповідач не витратив і 10 відсотків від щомісячної виплати, хоча донька потребує лікування, навчання, розвитку, харчування, розваг щодня, є неприпустимим.

За таких обставин позивач вимушена звернутись з цим позовом до суду за захистом своїх законних прав та інтересів.

Під час розгляду справи позивач змінила прізвище на « ОСОБА_4 » (копія свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 16 березня 2020 року).

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, наполягала на задоволенні вимог про стягнення аліментів та не заперечували проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився повторно, про дату, час і місце судового засідання повідомлений у встановленому законом порядку, поважних причин неявки в судове засідання суду не представив. Суд у зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання в порядку статті 280 ЦПК України, враховуючи відсутність відповідних заперечень від позивача, ухвалив слухати справу за відсутності відповідача, що не з`явився, у порядку заочного розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із частковим задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених позивачем письмових доказів.

Позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем у період з 28 жовтня 2011 року, про що Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції 28 жовтня 2011 року було зроблено актовий запис № 498.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 29 травня 2018 року шлюб між сторонами був розірваний.

В період шлюбу, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 , у подружжя народилася дочка ОСОБА_3 , про що Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одеса Одеського міського управління юстиції 17 липня 2012 року було зроблено актовий запис № 5945.

За домовленістю з відповідачем, після розірвання шлюбу дочка проживає разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що сторони проживають окремо, неповнолітні діти проживають разом з матір`ю та перебувають на її утриманні. Після припинення сторонами спільного проживання відповідач достатньої матеріальної допомоги на утримання дітей добровільно не надає. Все це спричинило виникнення між сторонами спору, за вирішенням якого позивачка звернулась до суду.

При постановленні рішення судом врахований стан здоров`я і матеріальне становище дитини, а також стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, не встановлення інших осіб, які перебувають на утриманні відповідача.

На ухвалу суду від 21.01.2020 р. вих. № 1632/20 по справі №521/259/20 повідомлено, що дійсно раніше ОСОБА_2 за посередництва ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» був неодноразово працевлаштований на судна іноземних судновласників. Останній рейс при посередництві компанії «Марлоу Навігейшн Україна» був завершений 01.08.2018 р. З цієї дати по теперішній час ОСОБА_2 послуги з працевлаштування компанією ТОВ «Марлоу Навігейшн Україна» більше не надавались.

Згідно наданих медичних документів малолітній ОСОБА_3 встановлено діагноз: дисфункція синусового вузла вегетативного генезу з епізодами тахікардії, міграції водія ритму по передсердям, суправентрикулярної екстрасистоли, погіршенням процесів реполяризації міокарда шлуночків; аневризма міжпередсердної перегородки без шунта, аномальна хорта від задньої стінки лівого шлуночку. Через ускладнений стан здоров`я дитина курсами отримує медикаментозну підтримку.

Суд має виходити з необхідності забезпечення рівності не тільки прав, але й обов`язків батьків щодо догляду та матеріального забезпечення неповнолітньої дитини. При вирішенні спору суд має врахувати положення ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», за якою кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. З урахуванням цього суд має задовольнити позовні вимоги позивача.

Батьки дитини мають рівні обов`язки з надання утримання дитині, оскільки згідно ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини.

Судом враховано, що дочка проживає з матір`ю, мати здійснює догляд за дитиною, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими.

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Суд керується тим, що згідно Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року в ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України внесені зміни, за яким розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За ч. 2 цієї статті аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Щодо часткового задоволення позову. Згідно поданої позовної заяви позивач вказує, що у забезпеченні матеріальних потреб дитини відповідач бере участь обмежено. У період фактичного спілкування з дочкою він забезпечує лише придбання продуктів харчування та оплату розваг дочки у вихідні та інколи у святкові дні, кола вона проживає разом з батьком.

У період перебування у рейсі, відповідач надсилає на доступний для користування позивача картковий рахунок у ПАТ «МТБ БАНК» суму еквівалентну 200,0 (двісті) доларів США.

Загалом за 2019 рік на забезпечення матеріальних потреб дочки позивач отримала 7 платежів на загальну суму еквівалентну 1400,0 (одна тисяча) доларам США, за 2018 рік - 4 платежі на загальну суму еквівалентну 800,0 (вісімсот) доларам США.

Таким чином, позивач вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, і отримувала їх в розмірах, вказаних в позовній заяві. При цьому ч. 2 ст. 191 СК України вимагається наявність саме неможливості одержати позивачем аліментів від відповідача у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а тому суд має присудити аліменти з дня пред`явлення позову.

Оскільки позивач здійснює догляд за дитиною, можливості матері по наданню утримання на дитину є обмеженими, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання його дочки у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову і до повноліття дочки.

Суд роз`яснює, що відповідно до ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про: 1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до розміру ставок судового збору підпункту 1 п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою сплачується не менше 0,4 розміру мінімальної заробітної плати (840,80 грн.).

Згідно ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 141, 180, 181, 182, 191, 192 Сімейного кодексу України, ст. ст. 13, 141, 263, 265, 268, 272, 280 284, 354, 355, 430 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер та паспортні дані відсутні, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) аліменти на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ) на утримання його малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від всіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % від встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову, а саме з 09 січня 2020 року, і до повноліття дочки ОСОБА_3 , тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційному суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Процесуальні строки обчислювати відповідно до п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)»).

Рішення суду може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення відповідно до ст. 354 ЦПК України з урахуванням положень п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України.

Рішення суду в повному обсязі складено 30 квітня 2020 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.