СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2521/19

пр. № 2-о/759/20/20

03 лютого 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі

головуючого судді Миколаєць І.Ю.

при секретарі Шелудько В.В.

за участю заявника ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

свідків ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Святошинський районний у м.Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві (03146, м.Києв, вул.Якуба Коласа,6), Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9) про встановлення факту родинних відносин,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року ОСОБА_5 звернувся до суду із заявою у якій просить встановити факт родинних відносин який полягає у тому, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_6 залишила два заповіти щодо розпорядження своїм майном після її смерті. Спочатку було видано заповіт 02.02.2000 року, відповідно до якого ОСОБА_6 після своєї смерті заповідала усе своє майно на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (правнучки спадкодавця). В майбутньому, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_6 зробила наступний зшовіт, відповідно до якого вона в рівних долях заповідала квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , та заявниці дочці - ОСОБА_8 . Після смерті матері в Дванадцятій київській державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 419/17. ОСОБА_7 написала заяву державному нотаріусу про відмову у прийнятті спадщини, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 написали заяви про прийняття спадщини.

Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2018 року, державним нотаріусом 12-КДНК Черноморченко О.В., заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки між спадкоємцем та спадкодавцем.

Це пояснюється тим, що в свідоцтві про народження заявника, в графі «мати» записано ОСОБА_9 , яка в подальшому під час другого шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 ».

Так, приблизно в 1940 році її мати, яка на той час мала дівоче прізвище - « ОСОБА_11 », уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - « ОСОБА_13 ». В подальшому даний шлюб було розірвано, так як ОСОБА_12 не повернувся з війни зі слів матері заявника і мати заявника знов повернула своє дівоче прізвище « ОСОБА_11 ».

Проте, не свідоцтва про укладення даного шлюбу, ні документа про його розірвання немає. Згідно відповіді з Святошинського районного у м. Києві відділу реєстрації актів цивільного стану, актовий запис про розірвання щлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відсутній.

В подальшому, 25.09.1945 року мати заявника ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_14 і взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_10 ».

Таким чином, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують шлюб та його розірвання між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , неможливо напряму прослідкувати її родинний зв`язок з її померлою матерю ОСОБА_6 .

Проте, факт того, що ОСОБА_6 є заявника матір`ю підтверджується наступним.

Так, внаслідок укладення шлюбів, заявника дівоче прізвище « ОСОБА_13 » було змінено на « ОСОБА_15 », що підтверджується свідоцтвами про шлюб.

Дівоче прізвище її матері ОСОБА_6 - « ОСОБА_11 », підтверджується її свідоцтвом про народження.

Внаслідок укладення другого шлюбу з ОСОБА_14 , вона змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 ».

Похованням матері займалась повністю заявниця, що підтверджується договором- замовленням на організацію поховання та довідкою про поховання померлого на кладовищі.

Крім того, факт родинних відносин між заявницею та спадкодавцем підтверджується фотокартками на яких разом відображено її та її матір, та листами з курорту які мати її надсилала.

Також факт родинних відносин можливо підтвердити тим, що ОСОБА_6 у своїх заповітах серед спадкоємців завжди вказувала саме заявника, тому що заявник була її єдиною законною дочкою.

Таким чином, вищевказані факти підтверджують, що ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є заявника ОСОБА_5 рідною матір`ю.

З огляду на вказане та враховуючи, що встановлення даного факту для заявника має юридичне значення, однак внаслідок розбіжностей запису по-батькові матері заявника у свідоцтві про її народження та в свідоцтві про смерть, заявник не може оформити своє право на спадкове майно, а тому змушена звернутись за захистом свого права до суду.

У судовому засіданні заявник підтримав заяву та просив її задовольнити.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , Святошинський районний у м.Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві, явку своїх представників в судове засідання не забезпечили, про день та час слухання справи повідомлені належним чином, Святошинський районний у м.Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві наддав заяв про розгляд справи за їх відсутності.

Заінтересована особа Дванадцята Київська державна нотаріальна контора протии позову не заперечувала.

У судовому засідання 03.02.2020 року свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтверджують факт рідства між даними особами, та підтверджує той факт що заявник ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6 .

Суд, заслухавши пояснення заявника та свідка, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню за таких підстав.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до п.п. 1, 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами та належності правоветановлюючих документів особі, прізвище, імя, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, імям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. В той же час, частиною 2 даної статті регламентовано, шо в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із роз`яснень, викладених у п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року, вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Пункт 7 вищевказаної Постанови Пленуму ВСУ передбачає, що відповідно до п.1 ст.273 ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема і про встановлення фактів родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Згідно з п. 7 Пленуму Верховного суду України № 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати заявника - ОСОБА_6 . За життя ОСОБА_6 залишила два заповіти щодо розпорядження своїм майном після її смерті. Спочатку було видано заповіт 02.02.2000 року, відповідно до якого ОСОБА_6 після своєї смерті заповідала усе своє майно на користь ОСОБА_5 та ОСОБА_7 (правнучки спадкодавця). В майбутньому, ІНФОРМАЦІЯ_2 року, ОСОБА_6 зробила наступний зшовіт, відповідно до якого вона в рівних долях заповідала квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_5 , та заявниці дочці - ОСОБА_8 . Після смерті матері в Дванадцятій київській державній нотаріальній конторі було відкрито спадкову справу № 419/17. ОСОБА_7 написала заяву державному нотаріусу про відмову у прийнятті спадщини, а ОСОБА_5 та ОСОБА_2 написали заяви про прийняття спадщини.

Проте, постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 23.06.2018 року, державним нотаріусом 12-КДНК Черноморченко О.В., заявниці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують родинні стосунки між спадкоємцем та спадкодавцем.

Це пояснюється тим, що в свідоцтві про народження заявника, в графі «мати» записано ОСОБА_9 , яка в подальшому під час другого шлюбу змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 ».

Так, приблизно в 1940 році її мати, яка на той час мала дівоче прізвище - « ОСОБА_11 », уклала шлюб з ОСОБА_12 та змінила своє дівоче прізвище на прізвище чоловіка - « ОСОБА_13 ». В подальшому даний шлюб було розірвано, так як ОСОБА_12 не повернувся з війни зі слів матері заявника і мати заявника знов повернула своє дівоче прізвище « ОСОБА_11 ».

Проте, не свідоцтва про укладення даного шлюбу, ні документа про його розірвання немає. Згідно відповіді з Святошинського районного у м. Києві відділу реєстрації актів цивільного стану, актовий запис про розірвання щлюбу між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 відсутній.

В подальшому, 25.09.1945 року мати заявника ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_14 і взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_10 ».

Таким чином, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують шлюб та його розірвання між ОСОБА_12 та ОСОБА_9 , неможливо напряму прослідкувати її родинний зв`язок з її померлою матерю ОСОБА_6 .

Проте, факт того, що ОСОБА_6 є заявника матір`ю підтверджується наступним.

Так, внаслідок укладення шлюбів, заявника дівоче прізвище « ОСОБА_13 » було змінено на « ОСОБА_15 », що підтверджується свідоцтвами про шлюб.

Дівоче прізвище її матері ОСОБА_6 - « ОСОБА_11 », підтверджується її свідоцтвом про народження.

Внаслідок укладення другого шлюбу з ОСОБА_14 , вона змінила своє прізвище на « ОСОБА_10 ».

Похованням матері займалась повністю заявниця, що підтверджується договором- замовленням на організацію поховання та довідкою про поховання померлого на кладовищі.

Крім того, факт родинних відносин між заявницею та спадкодавцем підтверджується фотокартками на яких разом відображено її та її матір, та листами з курорту які мати її надсилала.

Також факт родинних відносин можливо підтвердити тим, що ОСОБА_6 у своїх заповітах серед спадкоємців завжди вказувала саме заявника, тому що заявник була її єдиною законною дочкою.

Таким чином, вищевказані факти підтверджують, що ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є заявника ОСОБА_5 рідною матір`ю.

Допитані у судовому засідання 03.02.2020 року свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтверджують факт рідства між даними особами, та підтверджує той факт що заявник ОСОБА_5 є донькою ОСОБА_6 .

Дослідивши письмові докази у справі та вислухавши пояснення заявника та покази свідка, суд вважає встановленим факт родинних відносин між ОСОБА_5 та померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , який полягає у тому, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , смерть якої зареєстрована Відділом держаної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 30.12.2016 року, актовий запис № 20045.

На підставі викладеного та керуючись ст. 234, 293, 294, 315 ЦПК України суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), Святошинський районний у м.Києві відділ реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м.Києві (03146, м.Києв, вул.Якуба Коласа,6), Дванадцята Київська державна нотаріальна контора (03148, м. Київ, вул. Гната Юри, 9) про встановлення факту родинних відносин - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, який полягає у тому, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , смерть якої зареєстрована Відділом держаної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у м.Києві від 30.12.2016 року, актовий запис № 20045.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного рішення суду.

Суддя І.Ю. Миколаєць