Справа № 214/3583/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Власенко М.Д.., за участю секретаря судового засідання Борух Ю.К., розглянувши у відсутності сторін та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради, Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину, -

В С Т А Н О В И В :

В травні 2019 року Криворізька місцева прокуратура №3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради, Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» (надалі - КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР») звернулась до суду із вказаним позовом, просили стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 4373,63 грн.

В обґрунтування позову посилаються на те, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2017 року по справі № 212/1863/17-к, який набрав законної сили 13.06.2017 року, ОСОБА_1 засуджено за ч. 1 ст. 121 КК України до позбавлення волі строком на 5 років 6 місяців з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Потерпіла в даному кримінальному провадженні ОСОБА_2 внаслідок отриманих тілесних ушкоджень перебувала з 22.02.2017 року по 02.03.2017 року на лікуванні у відділенні політравми КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР». Загальна сума затрачених коштів на лікування потерпілої становить - 4373,67 грн., які у добровільному порядку ОСОБА_1 не сплатив, що стало підставою звернення прокурора до суду із даним позовом.

Ухвалою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 04 листопада 2019 року справу передано до Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області для розгляду за підсудністю.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.01.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Відповідач був належним чином повідомлений про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та отримав копію позовної заяви з додатками, про що свідчить його розписка від 11.02.2020 року, правом надання відзиву протягом встановленого судом строку, що перебував поза межами карантинних заходів, не скористався

Суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає можливим ухвалити рішення у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін на підставі наявних у справі доказів.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що вироком Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.04.2017 року по справі № 212/1863/17-к ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 121 КК України, та призначено останньому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 років шести місяців з відбуванням покарання в кримінально-виконавчій установі закритого типу. Потерпілою в кримінальному провадженні є ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 червня 2017 року вирок Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18 квітня 2017 року залишено без змін. Вирок набрав законної сили 13.06.2017 року.

Як вбачається з довідки-калькуляції КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР» від 19.04.2019 року, хвора ОСОБА_2 знаходилась на лікуванні в даному закладі у відділенні полі травми з 22.02.2017 року по 28.02.2017 року. Вартість за 7 днів лікування становила 4373,67 грн.

Згідно п. 3 ст. 131-1 Конституції України на органи прокуратури України покладається представництво інтересів громадянина чи держави в суді у випадках, визначених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

За ч. 3ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенню або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Згідно ч. 4ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.

Відповідно до ч. 1ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному, прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.

Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» є установою охорони здоров`я населення.

Згідно з визначення, передбаченого п. 1 ч. 1ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.

Відповідно до пп. «а» п. 3 ч. 1ст. 89 БК Українидо видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні).

Згідно ст. 18 Основ законодавства про охорону здоров`я фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.

Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.

Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.

Згідност. 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.

Відповідно ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.

Згідно п. 1.2 статуту КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР», затвердженого рішенням Криворізької міської ради № 3582 від 27.02.2019 підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу та перебуває в управлінні виконавчого комітету Криворізької міської ради.

Відповідно до п.5.3 вказаного Статуту підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків комунального підприємства комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради».

Згідно п. 5.3 розділу 5 Статуту джерелом формування майна КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР» є бюджетні кошти. Тобто, КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» є бюджетним підприємством.

У даному випадку органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах виступає Криворізька міська рада та КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2»КМР, яка понесла відповідні витрати на лікування потерпілої особи від злочину.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зі змісту вироку суду вбачається, що ОСОБА_1 було умисно завдано потерпілій ОСОБА_2 тяжкі тілесні ушкодження за ознакою небезпеки для життя.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 1 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 07 липня 1995 року «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету міністрів України №545 від 16 липня 1993 року. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував на лікуванні. Згідно п. 5 зазначеної Постанови закладу охорони здоров`я відшкодовуються тільки кошти витрачені на стаціонарне лікування потерпілого в лікарні, госпіталі, диспансері чи в іншому стаціонарному лікувальному закладі.

Витрати, понесені КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР» на лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 у відділенні полі травми з 22.02.2017 року по 28.02.2017 року за 7 днів лікування в розмірі 4373,67 грн. підтверджені відповідною довідкою від 19.04.2019 року.

Враховуючи вищевикладене, а також ті обставини, що ОСОБА_1 в добровільному порядку не відшкодував бюджетні кошти, які були затрачені на лікування потерпілої від кримінального правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому у порядку ч. 6 ст. 141 ЦПК України слід стягнути із відповідача у дохід держави судовий збір у сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12-13, 81-82, 89-90, 95, 141, 247, 258-259, 264-265, 268, 274, 279 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної ради, Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 4373 (чотири тисячі триста сімдесят три) гривні 67 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Позивач: Криворізька місцева прокуратура №3 Дніпропетровської області, адреса: 50074, м. Кривий Ріг, вул. Книжна, буд. 1а,

Дніпропетровська обласна рада, адреса: 49004, м. Дніпро, вул. Олександра Поля, буд. 2,

Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Дніпропетровської обласної ради», адреса: 50056, м. Кривий Ріг, майдан 30-річчя Перемоги,2, р/р НОМЕР_1 в АТ КБ «ПриватБанк» м. Кривий Ріг, МФО 305750, ОКПО 01986397, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.3 Розділу XII Прикінцевих положень ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначений строк на апеляційне оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення, складено та підписано без проголошення 30.04.2020 року.

Суддя: М.Д. Власенко