Справа пр. №2-о/756/57/20
У Х В А Л А

27 квітня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Лісовенка О.О.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 спадкоємця ОСОБА_1 у квартирі АДРЕСА_1 з 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1.

У судовому засіданні 27 квітня 2020 року головуючим у справі суддею на обговорення осіб, які беруть участь у справі, поставлено питання про можливість залишити без розгляду заяву ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що у даному випадку виник спір про право, що виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем в порядку окремого провадження.

Заявник та її представник проти залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 заперечували.

Представник заінтересованої особи Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві в судове засідання 27 квітня 2020 року не з`явився, заінтересована особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила.

Заслухавши думку заявника та її представника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).

Нормою п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України передбачено, що суд розглядає у порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Зі змісту ч. 1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України вбачається, що суд розглядає справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб.

У судовому порядку підлягають встановленню факти: родинних відносин між фізичними особами; перебування фізичної особи на утриманні; каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру (ч. 1 ст. 315 ЦПК України).

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення (ч. 2 ст. 315 ЦПК України).

У порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Отже, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 вбачається, що вона є донькою та єдиним спадкоємцем за законом після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За життя ОСОБА_3 отримував пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" та перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві. 11 червня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві з вимогою виплатити їй недоотриману ОСОБА_3 пенсію у сумі 27998,58 грн, проте згаданим територіальним органом Пенсійного фонду України відмовлено заявнику у виплаті пенсії з покликанням на те, що на день смерті ОСОБА_3 його зареєстроване місце проживання було відмінним від зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 . У зв`язку з відмовою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві у виплаті недоотриманої спадкодавцем пенсії ОСОБА_1 просила суд встановити факт її проживання зі спадкодавцем ОСОБА_3 у квартирі АДРЕСА_1 з 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1.

Правовідносини у сфері спадкування регулюються ЦК України.

Згідно з ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ч. 1 ст. 1218 ЦК України).

За приписами ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст. 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_3 , а тому вона є спадкоємцем першої черги після смерті батька. Спадщину після його смерті вона прийняла у строк, встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України, та в порядку, визначеному ч. 1 ст. 1269 ЦК України, шляхом звернення з заявою до державного нотаріуса Одинадцятої київської державної нотаріальної контори.

Згідно з нормою ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

За положеннями ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Натомість абз. абз. 1, 3 ст. 61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" передбачено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві не визнає право ОСОБА_1 на отримання нею у порядку спадкування за законом недотриманої спадкодавцем ОСОБА_3 пенсії, відмовивши заявнику у її виплаті, про що повідомило її листом від 16 липня 2019 року за вих. №154451/03 (а. с. 36).

Згідно з ч. 6 ст. 294 ЦПК України, якщо під час розгляду справи в порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суд залишає без розгляду заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

З огляду на наведене, суд вважає, що у даному випадку виник спір про право щодо отримання ОСОБА_1 нарахованої, але не виплаченої за життя ОСОБА_3 пенсії, що виключає можливість розгляду заяви ОСОБА_1 про встановлення факту проживання зі спадкодавцем за період з 2014 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 в порядку окремого провадження.

Керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві, про встановлення факту, що має юридичне значення,- залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук

Повний текст ухвали виготовлено 29 квітня 2020 року