ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3920/20 Справа № 189/1864/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Чорна О. В. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.

суддів Красвітної Т.П., Свистунової О.В.

за участю секретаря Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк на ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року у справі за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу, застосованих/винесених на підставі ухвали суду, заінтересовані особи Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк, Покровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області,-

В С Т А Н О В И Л А:

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу, застосованих/винесених на підставі ухвали суду, заінтересовані особи АТ КБ Приватбанк, Покровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

В обґрунтування заяви ОСОБА_1 посилалася на те, що ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року було задоволено подання державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу ОСОБА_1 до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим документом №8039 від 19 вересня 2016 року про стягнення з неї на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу в розмірі 100 000 грн. Вказує, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосовано судом як захід забезпечення виконання судового рішення, тоді як рішення суду про стягнення з неї боргу на користь ПАТ Приватбанк не виносилось, а заборгованість стягується за виконавчим написом №8039 від 19 вересня 2016 року, який вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу в сумі 100 000 грн. Зазначає, що виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого документу (виконавчого напису) на сьогоднішній день закінчене/завершене. ОСОБА_1 посилається на те, що за весь час не отримала жодного документа від суду, державного виконавця та/або стягувача стосовно її заборгованості. На підставі викладеного ОСОБА_1 просила суд постановити ухвалу, якою скасувати заходи тимчасового обмеження у праві її виїзду за кордон без вилучення паспортного документу, винесені щодо неї на підставі ухвали Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року у справі №189/1864/16-ц, провадження №6/189/24/16.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року скасовано встановлене ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року у справі 189/1864/16-ц тимчасове обмеження у праві виїзду громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за кордон.

В апеляційній скарзі АТ КБ Приватбанк просить ухвалу суду від 20 серпня 2019 року скасувати та постановити нову, якою відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачені законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними у цьому Пакті.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Статтею ст.6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» визначені підстави для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові України може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон, зокрема, у випадку, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Згідно з п.18 ч.3 ст.11 Закону Укроаїни Про виконавче провадження державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов`язань за рішенням.

При цьому, з погляду значення словосполучення ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), вжите у п.5 ч.1 ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України та у п.18 ч.3 ст.11 Закону України Про виконавче провадження, означає з об`єктивної сторони такі діяння (дії чи бездіяльність) особи боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні нею зазначених обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання. Це також є підставою для звернення з поданням до суду щодо вирішення питання про застосування до такої особи тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження тощо. Однак воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин.

Таким чином, поняття ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Отже, особа, яка має невиконані зобов`язання, не може вважатися винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежне, то відповідно до положень ч.2 ст. 12 ЦПК України, наявність умислу та обставини, які є предметом посилання державного виконавця, як на підставу вимог подання про тимчасове обмеження особи у праві виїзду, підлягають доведенню.

З аналізу вказаної статті вбачається, що тимчасове обмеження особи у праві виїзду за межі України - це певний вид санкції, який може мати місце через наявність факту невиконання зобов`язань у зв`язку з ухиленням від них та застосовується лише після виконання державним виконавцем всіх інших способів спонукання до їх виконання.

Відповідно до положень ст 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Відповідно до ч.5 ст.441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Відповідно ч. 1 ст. 40 Закону України Про виконавче провадження у разі закінчення виконавчого провадження (крім офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, не стягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, у грудні 2016 року Покровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області звернувся до суду із поданням про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржнику ОСОБА_1 (а.с.1-4).

В обґрунтування подання державний виконавець посилався нате, що на виконанні у Покровському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області знаходиться виконавче провадження ВП №53056468, з виконання виконавчого напису №8039 від 19 вересня 2016 вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу. Кошти необхідно стягнути з боржника в розмірі 100 000 грн. Боржник ОСОБА_1 неофіційно працевлаштована Покровському районі Дніпропетровської області та фактично мешкає в найманому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Державним виконавцем 06 грудня 2016 винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, копія якої направлено боржникові для виконання та стягувачеві до відома. 06 грудня 2016 року винесена постанова про арешт всього майна боржника, копія якої направлена сторонам провадження, та інформацію про арешт внесено до Єдиного Державного реєстру рухомого майна, та до Єдиного державного реєстру речових прав. Рішення на сьогоднішній день боржник не виконав, декларацію про доходи не надав, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснив. Державним виконавцем направлені запити до Державної податкової служби України та до Пенсійного фонду України. Згідно відповіді з УПФУ встановлено, що боржник ОСОБА_1 на обліку в УПФУ не перебуває та доходів не отримує. Згідно відповіді з ДПС встановлено, що боржник ОСОБА_1 офіційно не працевлаштована та дохід не отримує. Боржник ухиляється від виконання виконавчого провадження, та приховує свої офіційні доходи. Тому заявник просив суд, враховуючи суму заборгованості та свідоме ухилення від виконання, тимчасово обмежити боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України.

Ухвалою Покровського районного суду Дніпропетровської області від 14 грудня 2016 року задоволено подання державного виконавця Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документу боржнику ОСОБА_1 , і ОСОБА_1 тимчасово обмежена у праві виїзду за кордон до виконання зобов`язань, покладених на неї виконавчим документом №8039 від 19 вересня 2016 року, вчиненого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ Приватбанк боргу в розмірі 100 000 грн. (а.с.17, 18).

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про скасування заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон без вилучення паспортного документу, застосованих/винесених на підставі ухвали суду, заінтересовані особи АТ КБ Приватбанк, Покровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.21, 22).

З листа Покровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області №8414/13.39-97 від 24 травня 2019 року, в якому зазначено, що виконавче провадження з виконання виконавчого напису №8039 від 19 вересня 2016 року перебувало на виконанні у Покровському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (ВП №53056468), відкрите 06 грудня 2016 року, 17 березня 2017 року державним виконавцем винесена постанова про повернення виконавчого документу стягувачу відповідно до п.5 ст. 37 Закону України Про виконавче провадження, у зв`язку відсутністю боржника у Покровському районі Дніпропетровської області.

Доказів щодо знаходження відкритого виконавчого провадження з виконання виконавчого напису №8039 від 19 вересня 2016 року у Покровському районному відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області матеріали справи не містять.

Отже, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для застосування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України, як заходу забезпечення виконання судового рішення.

Доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для скасування тимчасового обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за кордон з посиланням на наявність відкритого з 2017 року виконавчого провадження №АСВП 54748843 щодо боржника ОСОБА_1 , стягувач ПАТ КБ Приватбанк у Деснянському районному відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві є необгрунтованими, оскільки банком не було надано суду належних доказів на підтвердження того, що виконавче провадження було відкрито саме на виконання вищевказаного виконавчого напису нотаріуса.

Державний виконавець Деснянського районного відділу державної виконавчої служби м.Києва Головного територіального управління юстиції у м.Києві, на виконанні якого знаходиться вказане виконавче провадження, не позбавлений права на звернення до суду із відповідним поданням щодо боржника.

Доводи апеляційної скарги щодо незаконності та необґрунтованості ухвали суду є безпідставними.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи зводяться до тлумачення діючого законодавства, незгоди з ухвалою суду, переоцінки висновків ухвали суду та не спростовують правильність ухвали суду першої інстанції.

Будь-яких інших доказів, що спростовують правильність ухвали суду в апеляційній скарзі не наведено, тому ухвала суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк Приватбанк залишити без задоволення.

Ухвалу Покровського районного суду Дніпропетровської області від 20 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді