Справа № 183/1299/20
№ 2/183/2228/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

при секретарі Пащенко А.С.,

розглянувши, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпро, про:

-визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 та скасування рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 10 лютого 2003 року № 1 в частині зняття з квартирного обліку військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 , в зв`язку наданням службового приміщення;

-визнання особи такою, що перебувала у загальній черзі на обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_2 зі складом сім`ї 4 (особи) особи з квітня 2002 року по 02.09.2016 року;

-зобов`язання видачі довідки про перебування на квартирному обліку з квітня 2002 року,-

в с т а н о в и в:

03.03.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з зазначеним позовом, який обґрунтовує тим, що в період з 03.08.2000 року по 02.08.2004 року, а також в період з 08.04.2005 року по 28.10.2014 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

В квітні 2002 року рішенням житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 він був зарахований на облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_2 , яка на той час була дислокована у м. Болград Одеської області.

Після передислокації військової частини НОМЕР_2 з м. Болград до смт. Гвардійське Новомосковського району Дніпропетровської області, згідно протоколу №1 від 10 лютого 2003 року житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з наданням службового житлового приміщення в АДРЕСА_1 , позивача разом із дружиною ОСОБА_2 було знято з квартирної черги у військовій частині НОМЕР_2 . Про прийняте житловою комісією військової частини НОМЕР_2 його повідомлено не було, на засіданні комісії під час вирішення цього питання він присутнім не був.

09 червня 2003 року позивач отримав ордер (службовий) №87, виданий Гвардійською КЕЧ району на право вселення до окремої двохкімнатної квартири АДРЕСА_2 .

В період з 01.09.2009 року по 24.06.2011 року, на підставі наказу Міністра оборони України від 21.08.2009 року №697, позивач проходив навчання (в якості слухача) в Національному Університеті оборони України, після закінчення якого на підставі наказу Міністра оборони України від 24.06.2011 року №620 був направлений для подальшого проходження військової служби знову ж таки до військової частини НОМЕР_2 на посаду командира 1 парашутно-десантного батальйону.

15.01.2012 року, випадково дізнавшись про те, що він відсутній у списках військовослужбовців військової частини НОМЕР_2 , які потребують поліпшення житлових умов, ним у встановленому порядку було подано рапорт про зарахування на квартирний облік для поліпшення житлових умов, а також про внесення в списки на першочергове отримання житла на пільгових умовах, як учасника бойових дій, разом із дружиною ОСОБА_2 та дочкою ОСОБА_3 . Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , викладеному в протоколі №1 від 20 лютого 2012 року, його було зараховано на квартирний облік з 20.02.2012 року без урахування попереднього періоду перебування на квартирному обліку.

В подальшому, а саме 11.12.2012 року, розглянувши його рапорт, згідно протоколу №9 житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , у зв`язку з народженням дочки ОСОБА_4 , до його облікової квартирної справи у склад сім`ї було внесено відповідні зміни.

28.10.2014 року, я у зв`язку з призначенням на посаду командира військової частини, позивач вибув до військової частини НОМЕР_3 м. Дружківка Донецької області, внаслідок чого, згідно протоколу №2 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 02.09.2016 року, та у відповідності до п.2.19 наказу Міністерства оборони України №737, у зв`язку з переміщенням по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону, позивач був знятий з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_2 зі складом сім`ї 4 (чотири) чоловіки.

02 лютого 2017 року, згідно довідки №133 від 09.02.2017 року займане службове житлове приміщення в АДРЕСА_1 ним було повністю здано квартирним органам Міністерства оборони України.

Таким чином, позивач вважає неправомірними дії військової частини НОМЕР_2 (рішення житлової комісії) щодо зняття його з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_2 у відповідності до протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №1 від 10 лютого 2003 року, а також щодо поновлення його на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 , у відповідності до протоколу №1 від 20 лютого 2012 року, без урахування попереднього періоду перебування на квартирному обліку, виходячи із вимог Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким передбачено обов`язок держави забезпечити військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Позивач наполягає на тому, що військовою частиною при прийняття оскаржуваних рішень у формі протоколів житлової комісії були прийняті з порушенням спеціальних законів.

Ухвалою суду від 03 березня 2020 року відкрите провадження по справі (а.с. 30).

Позивач до початку розгляду справи по суті звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав (а.с. 35).

Представник відповідача також звернувся до суду з заявою про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти задоволення позову (а.с. 40).

Представник третьої особи звернувся до суду з клопотанням про розгляд справи у його відсутність, у письмових поясненнях просили відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши подані докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а у своїй сукупності з точки зору достатності, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 в період з 03.08.2000 року по 02.08.2004 року, а також в період з 08.04.2005 року по 28.10.2014 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_2 , що підтверджується витягом із послужного списку (а.с. 8).

Під час проходження військової служби у Збройних Силах України позивача було зараховано на квартирний облік з 22.04.2002 року, про що свідчить копія його рапорту (а.с. 9).

10 лютого 2003 року, на підставі протоколу житлової комісії в/ч НОМЕР_2 , ОСОБА_1 , на сім`ю з 1 чоловіка було надано окрему однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Цим же рішенням ОСОБА_1 знято з квартирного обліку. (а.с. 10).

Між тим, 09.06.2003 року, на підставі ордеру № 87, ОСОБА_1 набув право на заселення службового житлового приміщення, яке розташоване в АДРЕСА_1 (а.с. 12).

В період навчання у Національному університеті оборони України з 01.09.2009 року по 25.06.2011 року ОСОБА_1 житловою площею з фондів Міністерства оборони України не забезпечувався (а.с. 13).

З 20.02.2012 року ОСОБА_1 зарахований на квартирний облік зі складом сім`ї дружина та дочка, 2004 року народження, зарахований на квартирний облік, а також включений до списку, які мають право на отримання жилих приміщень позачергово, про що свідчить витяг з протоколу засідання житлової комісії ВЧ НОМЕР_2 від 20.02.2012 року (а.с. 14).

В квартирну облікову справу позивача внесені зміни, в зв`язку з народження доньки ОСОБА_4 , у 2012 році, про що свідчить витяг з протоколу засідання житлової комісії в/ч А-1126 від 11.12.2012 року (а.с. 16).

Згідно протоколу №2 засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 02.09.2016 року, та у відповідності до п.2.19 наказу Міністерства оборони України №737, у зв`язку з переміщенням по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону, позивач був знятий з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_2 зі складом сім`ї 4 (чотири) чоловіки (а.с. 17).

02 лютого 2017 року, згідно довідки №133 від 09.02.2017 року, займане службове житлове приміщення в АДРЕСА_1 позивачем було повністю здано квартирним органам Міністерства оборони України (а.с. 18-19).

25 липня 2018 року рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_4 ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 (чотири) чоловіки було зараховано до загальної черги для отримання житла за рахунок МО України з 20.02.2012 року та до першочергової черги, як учасника бойових дій (а.с. 20).

До правовідносин, що виникли між сторонами з приводу зняття позивача з квартирного обліку, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми закону, а саме.

Згідно п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України» «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 24 червня 2004 року N 1865-ІУ (далі - Закон N 1865-ІУ), статтю 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей "викладено в новій редакції: Військовослужбовці забезпечуються жилими приміщеннями державою. Військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової служби) та членам їх сімей, які проживають разом з ними, надається жиле приміщення, що має відповідати вимогам статті 50 Житлового кодексу України. До одержання постійного жилого приміщення військовослужбовцям, зазначеним у цьому пункті, надаються службові жилі приміщення. У разі відсутності такого житла військова частина зобов`язана тимчасово орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовця та його сім`ї або за бажанням військовослужбовця виплачувати грошову компенсацію за піднайом (найом) ним жилого приміщення на умовах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях після звільнення та членів їх сімей, визначений Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року №1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - Порядок).

У відповідності до вимог пункту 3 цього Порядку, військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла. Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм,встановлених законодавством.

При цьому, згідно пункту 15 Порядку, службове житлове приміщення надається незалежно від перебування військовослужбовця на квартирному обліку, без урахування пільг, передбачених для забезпечення громадян житлом.

Згідно пунктів 24 - 28 Порядку, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

На кожного військовослужбовця, зарахованого на облік, оформляється облікова справа. Облікова справа є документом суворої звітності і зберігається за місцем перебування військовослужбовця на обліку, а після надання йому житла для постійного проживання протягом п`яти років - у виконавчому органі районної, міської, районної у місті ради, що видав ордер, якщо ордер видано квартирно-експлуатаційним органом - в квартирно-експлуатаційному органі. Після закінчення зазначеного строку справа знищується у встановленому порядку.

Військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.

Військовослужбовці, направлені на навчання до військових навчальних закладів з виключенням із списків військових частин, забезпечуються на час навчання житлом у гуртожитках навчального закладу, яке вивільнюють після закінчення навчання.

За зазначеними військовослужбовцями на весь період навчання зберігається черга на одержання житла за попереднім місцем служби.

Військовослужбовці, направлені у складі підрозділів до участі в міжнародних миротворчих операціях з виключенням із списків військових частин, залишаються на обліку за попереднім місцем служби. В свою чергу, згідно пункту 30-31 цього Порядку, та пункту 9, 13 Розділу 2

Положення про порядок забезпечення жилою площею в Збройних Силах України, затверджене наказом Міністерства оборони України від 03 лютого 1995 №20, яке в свою чергу встановлювало порядок забезпечення жилими приміщеннями осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та військової служби за контрактом, військовослужбовців-жінок та працівників (не військовослужбовців) Збройних Сил України, на час виникнення спірних правовідносин (на момент зняття позивача з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_2 у відповідності до протоколу житлової комісії військової частини НОМЕР_2 №1 від 10 лютого 2003 року) військовослужбовці знімаються з обліку у разі:

-поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;

-засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;

-звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;

-подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;

-в інших випадках, передбачених законодавством.

Житлові приміщення надаються тільки військовослужбовцям, які перебувають на обліку, крім випадків, передбачених законодавством.

Крім того, пунктом 2 Розділу 2.1. Інструкції про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень, затвердженої наказом Міністерством оборони України від 06 жовтня 2006 року № 577, яка в свою чергу припинила дію наказу Міністра оборони України від 03 лютого 1995 №20, та в подальшому пунктом 3.1.Розділу 3 Інструкції, затвердженої наказом Міністерством оборони України від 30 листопада 2011 року № 737 (далі Інструкції) - передбачено, що військовослужбовцям та членам їх сімей, які проживають разом з ними, за відсутності у них за місцем проходження служби житла надаються службові житлові приміщення. Службове житлове приміщення надається на час виконання військовослужбовцями обов`язків військової служби. При наданні службового житлового приміщення військовослужбовці та члени їх сімей з обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов за місцем служби, не знімаються.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, оскільки надання службового житлового приміщення, не вважається поліпшенням житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла, а тому прийняте житловою комісією військової частини НОМЕР_2 , рішення, яке викладено в протоколі №1 від 10 лютого 2003 року про зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_2 , є неправомірним та таким, що підлягає скасуванню.

Крім того, згідно пункту 2.18 Інструкції, рішення про зняття з обліку та виключення зі списків осіб, що мають право першочергового та позачергового одержання жилих приміщень, приймається житловою комісією військової частини, яка зарахувала військовослужбовця на облік, або її правонаступником. Рішення письмово доводиться до відома військовослужбовця у п`ятнадцятиденний строк із зазначенням причин зняття з обліку.

Таких письмових доказів суду не подано.

Пунктом 9 Розділу VI Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка затверджена наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 визначено, що датою зарахування військовослужбовця на облік є дата прийняття житловою комісією військової частини (об`єднаною житловою комісією) рішення про зарахування військовослужбовця на облік але не пізніше місяця з дня реєстрації рапорту військовослужбовця.

На підставі даних обліку житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) формує чергу осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання. У разі якщо час зарахування на облік військовослужбовців збігається за однією датою, черговість серед них визначається відповідно до часу перебування (проходження) на військовій службі (за вислугою років) чи/або часу набуття права на пільги.

Військовослужбовці, які перебували на обліку за попереднім місцем проходження військової служби, на загальних підставах в органах місцевого самоврядування та до набрання чинності цією Інструкцією зараховуються на облік із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також заносяться у списки осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла за наявності підстав.

Як зазначав суд вище, 25 липня 2018 року, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_4 , викладеного в протоколі №10, на підставі довідки КЕВ м. Луганська №147 від 03.07.2018 року, ОСОБА_1 був зарахований до загальної черги для отримання житла та до першочергової черги, як учасник бойових дій з 20.02.2012 року.

Між тим, зважаючи на неправомірність прийнятого рішення 10 лютого 2003 року, що відображене у протоколі № 1 житлової комісії військової частини НОМЕР_2 , та яке не ґрунтується на нормах закону, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 підлягає поновленню на квартирному з 22 квітня 2002 року у загальній черзі, а з 20.02.2012 року у квартирному обліку осіб, що потребують поліпшення житлових умов з правом першочергового одержання житлових приміщень.

Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює у мови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.

Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Ніхто не може бути примусово позбавлений житла не інакше, як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Аналізуючи викладене, суд приходить до висновку, що рішення Житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 , оформлене протоколом № 1 від 10 лютого 2003 засідання в частині зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку, не узгоджується з вимогами чинного законодавства, а тому підлягає скасуванню.

Згідно з п.22, п.24 Порядку №1081, облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов (далі - облік), ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах. Військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. На засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

В свою чергу, в судовому засіданні встановлено, не оспорено сторонами, що на час вирішення питання в суді, саме на Квартирно-експлуатаційні частину покладено контроль за правильністю ведення в гарнізонах у межах її відповідальності обліку військовослужбовців, осіб, що потребують поліпшення житлових умов, та дотримання законності під час розподілу жилих приміщень.

Відповідно до п. 2.1. Наказу № 737 «Про затвердження Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» від 30.11.2011, облік військовослужбовців, осіб, звільнених з військової служби, та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у квартирно-експлуатаційних органах, військових частинах та гарнізонах, п. 2.3 визначає, що на облік приймаються військовослужбовці, які потребують поліпшення житлових умов і зареєстровані в цьому населеному пункті, з дня прийняття рішення житловою комісією військової частини, затвердженого командиром цієї військової частини.

Відповідно до п. 2.5 Наказу № 737 для зарахування на облік військовослужбовець подає через нетаємне діловодство до житлової комісії військової частини рапорт на отримання жилого приміщення, після засідання Житлової комісії виноситься вмотивоване рішення. Дані про військовослужбовців, зарахованих на квартирний облік, заносяться до книги обліку осіб, які перебувають у черзі на поліпшення житлових умов (одержання житла для постійного проживання), яка ведеться представником житлової комісії.

Відповідно до п.2.8 Наказу № 737 після зарахування військовослужбовця на облік примірник облікової справи, картка обліку та витяг з протоколу житлової комісії направляються для перевірки, обліку і зберігання до КЕВ (КЕЧ) району.

Пунктом 2.16. Інструкції №737 зазначено, що військовослужбовці, які перебувають на обліку, під час звільнення з військової служби в запас або відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку з реформуванням ЗС України, зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі, залишаються (за їх бажанням) на обліку у військовій частині до одержання жилого приміщення з державного житлового фонду за останнім місцем проходження служби, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і КЕВ (КЕЧ) району, на території обслуговування яких знаходилася розформована військова частина, та користуються правом позачергового одержання жилого приміщення.

Як вбачається з матеріалів справи, що під час проходження військової служби у Збройних Силах України позивача, на підставі відповідного рапорту, було зараховано на квартирний облік з 22.04.2002 року у загальній черзі, а з 12.02.2012 року позивач має право на першочергове одержання жилого приміщення.

Враховуючи вищезазначені норми матеріального права, та оскільки рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 10.02.2003 року № 1 в частині зняття з квартирного обліку військової частини НОМЕР_2 ОСОБА_1 визнане неправомірним, позивач підлягає внесенню до списків військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов із збереженням дати зарахування на квартирний облік з 22.04.2002 року у загальній черзі, а з 20.02.2012 року у списку військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов як особа, яка користується правом першочергового одержання житлових приміщенням.

Аналіз зазначених норм матеріального право дає суду підстави для задоволення позову в спосіб, передбачений законом, а видача довідки про перебування на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_2 з квітня 2002 року є наслідком ухвалення рішення суду про внесення позивача списків військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов із збереженням дати зарахування на квартирний облік з 22.04.2002 року у загальній черзі, а з 20.02.2012 року у списку військовослужбовців.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 4, 12,76,81,89, 141, 223, 263, 265 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа квартирно-експлуатаційний відділ м.Дніпро, - задовольнити частково.

Скасувати рішення № 1 засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_2 від 10 лютого 2003 року щодо зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 .

Внести ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до списків військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов (квартирного обліку), із збереженням дати зарахування на квартирний облік з 22 квітня 2002 року у загальній черзі, а з 20.02.2012 року у списку військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов першочергового одержання житлових приміщень, як учасника бойових дій.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сорока О.В.