Житомирський апеляційний суд
Справа №288/345/20 Головуючий у 1-й інст. Рудник М. І.
Категорія 84 Доповідач Павицька Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року

Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Павицької Т.М.,

суддів Трояновської Г.С., Миніч Т.І.,

за участю секретаря Кучерявого О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №288/345/20 за скаргою ОСОБА_1 на неправомірні дії (бездіяльність) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дідківського А.С. та скасування постанови від 24.01.2020 про повернення виконавчого документа, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року, постановлену під головуванням судді Рудника М.І. у смт Попільня,

в с т а н о в и в :

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на неправомірні дії (бездіяльність) старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дідківського А.С. та скасування постанови від 24 січня 2020 року про повернення виконавчого документа по справі № 288/1071/14-а.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 закрито.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, просить скасувати оскаржувану ухвалу а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не врахував , що якщо закон встановлює інший, ніж за правилами адміністративного судочинства порядок судового оскарження дій виконавця, то це виключає юрисдикцію адміністративних судів щодо розгляду таких скарг, що узгоджується із правовим висновком Великої Палати Верховного Суду по справі №279/2369/17 від 05.12.2018 року.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Закриваючи провадження у справі суд першої інстанції дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно положень ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Судом першої інстанції встановлено, що 27.11.2014 у справі № 288/1071/14-а - 2а/288/37/14 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Попільнянському районі Житомирської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання провести нарахування і виплату пенсії Попільнянським районном судом Житомирської області було видано виконавчий лист, в якому зобов`язано Управління Пенсійного фонду України в Попільнянському районі Житомирської області провести нарахування та виплату ОСОБА_1 державної пенсії по 2 групі інвалідності особі, віднесеній до категорії 1, в розмірі 8 мінімальних пенсій за віком та щомісячну додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю, у розмірі 75 процентів мінімальної пенсії за віком за період з 01.02.2014 по 31.07.2014 з урахуванням фактично виплачених коштів.

Постановою старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дідківського А.С. від 21.01.2020 виконавчий лист виданий Попільнянським районном судом у справі № 288/1071/14-а - 2а/288/37/14 27 листопада 2014 року повернутий ОСОБА_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в порядку ст.ст.441-453 ЦПК України звернувся до суду зі скаргою на неправомірні дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Житомирській області Центрально - Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Дідківського А.С. та скасування постанови від 24 січня 2020 року про повернення виконавчого документа по вищевказаній адміністративній справі № 288/1071/14-а.

Ухвалою Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року скаргу ОСОБА_1 прийнято до провадження в порядку ст.ст. 447-450 ЦПК України та призначено до розгляду.

Розділом VII ЦПК України передбачено судовий контроль за виконанням судових рішень.

Відповідно до статті 1 Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

У частині першій статті 5 Закону № 1404-VIII закріплено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

За правилами ст. 448 ЦПК України скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції. Про подання скарги суд повідомляє відповідний орган державної виконавчої служби, приватного виконавця не пізніше наступного дня після прийняття її судом.

Таким чином, ЦПК України передбачено подання скарги на дії (бездіяльність) саме державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця у порядку судового контролю за виконанням судових рішень ухвалених в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 181 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

Оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця ( приватного виконавця) при виконанні судового рішення, ухваленого у порядку адміністративного судочинства, статтею 444 ЦПК України не передбачено.

Згідно п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі на підставі вимог п.1. ч.1 ст. 255 ЦПК України, оскільки ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця, який виконував судове рішення, ухвалене в порядку адміністративного судочинства.

Якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи (ч.1 ст.256 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до УПФ України в Попільнянському районі Житомирської області про визнання неправомірною бездіяльності та зобов`язання провести нарахування і виплату пенсії розглянув Попільнянськиий районний суд Житомирської області, як адміністративний суд.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 березня 2018 року у справі 660/612/16-ц виклала правову позицію, за якою адміністративні справи з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи ДВС щодо виконання ними рішень, ухвалених місцевим загальним судом як адміністративним судом, розглядаються місцевим загальним судом як адміністративним судом, який видав виконавчий лист.

З огляду на наведене, апеляційний суд роз`яснює ОСОБА_1 , що він вправі звернутися із скаргою на дії державного виконавця в порядку адміністративного судочинства (ст.181 КАС України) до Попільнянського районного суду Житомирської області як адміністративного суду, який видав виконавчий лист.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, підстави для скасування ухвали суду відсутні.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Попільнянського районного суду Житомирської області від 03 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Дата складення повного судового рішення 28 квітня 2020 року.

Головуючий Судді