Справа №: 343/1866/19
Провадження №: 2/0343/148/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Лицура І.М.,

секретаря - Бойків В.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Долина Івано-Франківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом про розірвання шлюбу з ОСОБА_2 , в якому просила розірвати укладений між нею та відповідачем шлюб, що зареєстрований 20 вересня 2003 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 136, неповнолітніх дочок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити на проживанні з нею, її прізвище після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне, стягнути з відповідача на її користь всі витрати по справі. Свої вимоги мотивувала тим, що між нею та відповідачем 20.09.2003 року було зареєстровано шлюб, від якого в них народилось дві дочки: ІНФОРМАЦІЯ_1 року ОСОБА_3 та ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 . Однак, одруження з відповідачем виявилося невдалим, оскільки в останні роки у них склалися різні погляди на сімейне життя та сімейні обов`язки. Відповідач не брав участі у веденні домашнього господарства, не надавав належної матеріальної допомоги сім`ї та не приділяв належної уваги вихованню дітей, в зв`язку з чим між ними часто виникали сварки. На неодноразові прохання змінити свою поведінку відповідач не реагував, що призвело до припинення сімейних відносин та фактичного розпаду сім`ї, оскільки вже протягом останніх чотирьох років вони сімейних відносин не підтримують та проживають окремо. Вважає, що їхня сім`я остаточно розпалася і подальше спільне проживання з відповідачем є неможливим, в зв`язку з чим звернулась в суд з даним позовом.

В судове засідання позивачка не з`явилася, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій вказала, що повністю підтримує свої позовні вимоги та просить їх задоволити, оскільки наданий судом строк для примирення результату не дав.

Відповідач відзиву на позов не подавав, в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, оскільки перебуває за межами України і не має можливості прибути до суду.

Дослідивши та оцінивши здобуті й перевірені в судовому засіданні докази, суд вважає, що заявлений позов належить до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 24 Сімейногокодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ст.ст. 110, 112 вищевказаного кодексу, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Свідоцтво про шлюб (повторне) серії НОМЕР_1 від 26.04.2019 року (а.с. 4), видане Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, підтверджує, що сторони по справі 20 вересня 2003 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис за № 136.

Про те, що від цього шлюбу в них народилось дві дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , свідчать свідоцтва про їх народження, видані відділом реєстрації актів цивільного стану Долинського районного управління юстиції Івано-Франківської області серії НОМЕР_2 від 02.03.2004 року та серії НОМЕР_3 від 04.05.2006 року (а.с. 5,6).

Як вказала в заяві позивачка, в останні роки між нею з відповідачем склалися неприязні стосунки, оскільки останній не приймав участі у веденні домашнього господарства, не надавав матеріальної допомоги сім`ї та не приділяв належної уваги вихованню дітей, на неодноразові прохання змінити свою поведінку не реагував, що призвело до того, що їхні сімейні відносини припинилися, спільного господарства вони не ведуть, вже близько чотирьох років проживають окремо. Наданий ухвалою суду строк для примирення результату не приніс.

За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому заявлений позов слід задоволити частково, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 шлюб розірвати, неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю позивачкою по справі ОСОБА_1 , прізвище якої після розірвання шлюбу змінити на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Що стосується вимоги позивачки про залишення з нею на проживанні після розірвання шлюбу неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , то вона до задоволення не підлягає, оскільки згідно з вимогами ст. 160 ч. 3 Сімейного кодексу України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла 14 років, визначається нею самою.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності з вимогами ст. 141 ЦПК України, в якій зазначено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

Згідно положень ст. 137 вищевказаного кодексу, судові витрати на оплату послуг адвоката підлягають відшкодуванню лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату або адвокатському об`єднанню стороною, котрій такі послуги надавались, оплата послуг адвоката підтверджується відповідними фінансовими документами.

В матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про оплату коштів на правову допомогу (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, тощо).

За таких обставин, враховуючи, що позивачка не надала доказів на підтвердження факту витрат на професійну правничу допомогу, суд вважає, що відсутні підстави для стягнення на її користь відшкодування таких витрат.

На підставі викладеного, ст.ст. 24,105,110,112-114 Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст. 137, 141, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов задоволити частково.

Шлюб між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 20 вересня 2003 року Долинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області, актовий запис № 136, - розірвати.

Неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , залишити проживати з матір`ю, позивачкою по справі ОСОБА_1 .

Після розірвання шлюбу змінити прізвище ОСОБА_1 на дошлюбне « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень та 40 копійок) сплаченого судового збору.

В решті позовних вимог відмовити в зв`язку з їх безпідставністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення, а особами, що були відсутні в судовому засіданні, - в той же строк з часу отримання його копії.

Позивачка: ОСОБА_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН: НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Долинським РВ УМВС України в Івано-Франківській області 17.01.2008 року.

Відповідач: ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: