Справа №557/1484/14-ц
Провадження №2/557/1/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року смт.Гоща

Гощанський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Пацка Д.В.

секретар судового засідання Довгалець Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Бабинської сільської ради Гощанського району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, суд

ВСТАНОВИВ:

Представник Бабинської сільської ради Гощанського району (надалі Позивач) звернувсь до суду із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (надалі Відповідачі) про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

В обґрунтування позовних вимог позивачем вказується, що 26 вересня 2014 року до Бабинської сільської ради надійшло колективне письмове звернення від жителів житлових будинків по АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 про те, що Відповідачі самовільно встановили загорожу (металеву сітку із стовпцями) на землі спільного користування, проїзду між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 до господарських споруд (приміщень загального користування), що фактично не дає можливості доступу громадянам, а також транспорту з чотирьох багатоквартирних будинків до дороги по АДРЕСА_4

Звернення мешканців житлових будинків по АДРЕСА_1 розглядалося комісією у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища утвореної рішенням Бабинської сільської ради від 12.11.2010 р. № 3 «Про утворення постійних комісій сільської ради».

Постійною комісією у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища складено акт від 17.10.2014 р. № 15, яким встановлено, що гр. ОСОБА_1 самовільно встановив огорожу на землях комунальної власності Бабинської сільської ради. Комісією було вирішено зобов`язати гр. ОСОБА_1 демонтувати самовільно встановлену огорожу.

Однак відповідачі не виконали попередження органу місцевого самоврядування, чим порушили чинне земельне законодавство та конституційні права мешканців житлових квартир, тому Позивач просить суд визнати незаконними дії відповідачів та зобов`язати демонтувати самовільного встановлену огорожу та усунути перешкоди в користуванні землею загального користування, а також притягнути до відповідальності гр. ОСОБА_1 за самовільне використання земельної ділянки.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подано заяву про розгляд справи у їх відсутності, вказано, що позовні вимоги підтримують з підстав, наведених в позові.

Відповідачі та представник в судове не з`явились. У судових засіданнях просили суд відмовити у задоволенні позову на підставі того, що дорога загального користування проходить через їх подвір`я, що шкодить благоустрою їх прибудинкової території. Сторона відповідача вказує, що жодним чином не порушують права мешканців АДРЕСА_1 4 та АДРЕСА_5 6 та як є під`їзд зі сторони їх будинків.

15 грудня 2017 року набрала чинності нова редакція ЦПК України, відповідно до п. 9 ст. 1 Перехідних положень вказаного Кодексу, справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Таким чином, подальший розгляд цієї справи відбувається за правилами, що передбачені новою редакцією ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, повно та всебічно дослідивши письмові докази по справі, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, дійшов до наступних висновків.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до статті 20 ЦК України право на захист особа здійснює на свій розсуд. Нездійснення особою права на захист не є підставою для припинення цивільного права, що порушене, крім випадків, встановлених законом.

Стаття 41 Конституції України визначає, що використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства.

Згідно зст.189 Земельного кодексу України самоврядний контроль за використанням та охороною земель здійснюється сільськими, селищними, міськими, районними та обласними радами.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від1 6.04.2004 року №7 «Пропрактику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» передбачено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть, якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів захисту (стаття 16 ЦК). Власник земельної ділянки, права якого порушено, може вимагати відшкодування завданої цим моральної шкоди (частина третя статті 386 ЦК).

Відповідно до ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Бабинської сільської ради від 03.06.2008 №528 гр. ОСОБА_2 надано дозвіл на розроблення технічної документації щодо виготовлення Державного акту на право власності на земельну ділянку прощею 0,40 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд 0,50 га та ведення селянського господарства 0,35 га.

Згідно довідки від 24.03.2015 № 614встановлено, що в користуванні громадян Усачуків біля двоквартирного будинку в АДРЕСА_4 знаходяться відгороджені земельні ділянки площею 0,40 га, згідно державного акта на право власності та земельна ділянка орієнтовно площею 0,01 га, землі комунальної власності житлової та громадської забудови на яку відсутні дозвільні документи, що підтверджується Актом комісії у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього середовища від 17.10.2014.

Постійною комісією у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища складено акт від 17.10.2014 р. № 15, яким встановлено, що гр. ОСОБА_1 самовільно встановив огорожу на землях комунальної власності Бабинської сільської ради.

Комісією було вирішено зобов`язати гр. ОСОБА_1 демонтувати самовільно встановлену огорожу.

03.11.2014 року спеціалістом сільської ради із земельних питань особисто вручено ОСОБА_1 у письмовій формі колегіальне рішення сесії сільської ради № 771 від 31.10.2014 року з копією Акта комісії у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища від 17.10.2014 р. № 15 та повідомлення про необхідність демонтажу самовільно встановленої металевої загорожі в термін до 05.11.2014.

До 05 листопада 2014 року ОСОБА_1 не виконав попередження органу місцевого самоврядування.

Відповідно до протоколу виїзного судового засідання від 22.04.2015 в складі головуючого судді Пацка Д.В. за участі представника сторони позивача ОСОБА_4 та відповідача адвоката Рудика В.Р. та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 22.04.2015, було встановлено, що відповідно до платну забудови відповідачі повинні користуватись землею розміром 0,04 га, а фактично заміри огородженої території скидають 7 м 80 см., що становить 0,07 га.

Відповідно до частини третьої статті 78 ЗК України земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності.

Землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають усі землі в межах населених пунктів, крім земель приватної та державної власності, а також земельні ділянки за їх межами, на яких розташовані об`єкти комунальної власності. (стаття 83 ЗК України).

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Згідно з пунктом «б» частини третьої статті 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів, дотримуватися правил добросусідства (стаття 96 ЗК України).

Згідно з частиною першою статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей.

Відповідно до положень статті 391 ЦК України позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.

Позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню незалежно від того, на своїй чи на чужій земельній ділянці або іншому об`єкті нерухомості відповідач вчиняє дії (бездіяльність), що порушують право позивача.

Судом встановлено, що відповідач встановив огорожу металеву сітку із стовпцями на землях житлової та громадської забудови Бабинської сільської ради, яка знаходиться в спільному користуванні жителів будинків АДРЕСА_3 на проїзді місцевого значення, який фактично повинен давати можливість доступу громадянам та транспортним засобам до приміщень загального користування, відповідно встановлена огорожа заважає безперешкодному доступу.

У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, як дотримання «справедливого балансу» між потребами загальної суспільної ваги та потребами збереження фундаментальних прав особи, враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі.

В рішенні по оправі «Onerylidizz проти Туреччини» Європейський суд висловився наступним чином: «Справжнє, ефективне здійснення права, що охороняється цією нормою, не залежить від одного обов`язку держави не втручатися і може вимагати забезпечення позитивних заходів щодо захисту, особливо, якщо існує позитивний зв`язок між заходами, здійснення яких заявник вправі очікувати від державних органів, і ефективним користуванням його майном...».

Враховуючи встановлені обставини справи, та інші докази, що надані сторонами, на підставі належної оцінки зібраних у справі доказів, які не спростовані відповідачами під час розгляду справи та відповідають вимогам належності і допустимості, судом встановлено, що влаштована відповідачем огорожа, порушує право власності позивача як органу місцевого самоврядування на землі комунальної власності, шляхом самовільного зайняття земельної ділянки.

А тому, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині визнання незаконними дії сторони відповідача стосовно самовільного встановлення гр. ОСОБА_1 огорожі на землях комунальної власності Бабинської сільської ради та відповідно зобов`язання відповідачів усунути перешкоди у користуванні землями комунальної власності шляхом демонтажу самовільно встановленої огорожі і необхідність відновлення порушених прав Позивача.

В частині позовних вимог про притягнення до відповідальності за самовільне використання земельної ділянки гр. ОСОБА_1 , суд роз`яснює, що статтею 10 Закону України «Про державний контроль та використанням та охороною земель» визначаються повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель та дотриманням вимог законодавства України про охорону земель, зокрема інспектори уповноважені складати акти перевірок чи протоколи про адміністративні правопорушення у сфері використання та охорони земель і дотримання вимог законодавства про охорону земель та розгадати відповідно до законодавства справи про адміністративні правопорушення, передавати до органів прокуратури, органів досудового розслідування акти перевірок та інші матеріали про діяння, у яких вбачаються ознаки кримінального правопорушення, а також подавати в установленому законодавством України порядку до відповідних органів матеріали перевірок щодо притягнення винних осіб до відповідальності, тобто суд не може переймати на себе функцію обвинувачення, а тому дана вимога задоволенню не підлягає.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, необхідно стягнути з відповідача на користь Бабинської сільської ради Гощанського району - 243,60 грн. судового збору.

На підставі ст.ст. 103, 106, 107, 152 ЗК України, ст.ст.321, 376, 391 ЦК України, керуючись ст. ст. 10,12,27,77,81,141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов Бабинської сільської ради Гощанського району до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою - задовольнити частково.

Визнати дії ОСОБА_1 незаконними та усунути перешкоди в користуванні земельною ділянкою комунальної власності шляхом демонтажу самовільно встановленої огорожі, що встановлена в АДРЕСА_4 , що перешкоджає проїзду між будинками АДРЕСА_1 та АДРЕСА_3 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь Бабинської сільської ради Гощанського району сплачений судовий збір в сумі 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп.

У задоволенні решти вимог - відмовити.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Апеляційна скарга подається в порядку, визначеному п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.В. Пацко