Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.04.2020 Справа №607/22725/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі: головуючого судді Грицай К.М.

за участю секретаря судового засідання Стус К.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином.

В обґрунтування позову та зменшення розміру позовних вимог позивач посилається на те, що 14 серпня 2016 року о 22 годині відповідач ОСОБА_2 , подзвонивши у двері квартири АДРЕСА_1 , в якій проживає ОСОБА_1 , не будучи попередньо з ним знайомим, попросив дати йому якийсь одяг. Поки ОСОБА_1 шукав в квартирі одяг, ОСОБА_3 прочинив двері, проник у квартиру та, побачивши, що ОСОБА_1 не спостерігає, без будь-яких причин та попередження почав наносити йому удари лопатою в область голови та обличчя, внаслідок чого потерпілий отримав закриту черепно-мозкову травму у вигляді множинних переломів кісток лицевого відділу черепа (носових, виличних, верхньощелепних, стінок очниць) та комірок решітчастої і лівого крилоподібного відростка клиноподібної кісток; струсу головного мозку; синців повік і крововиливу у сполучні оболонки лівого ока та забою м`яких тканин підочних і виличних ділянок обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості, а також закриту травму грудей у вигляді лівобічного пневмотораксу (накопичення повітря у плевральній порожнині), які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_2 , скориставшись безпорадним станом потерпілого, з кишені штанів викрав: грошові кошти в сумі 500 грн., мобільний телефон марки «VIAAN 181» вартістю 1000 грн., та з кімнати викрав: мобільний телефон марки «Samsung Duos С3322», вартістю 380 грн.; монітор «LG» вартістю 3500 грн.; клавіатура «Swen» вартість 250 грн. Загалом сума завданої ОСОБА_2 ОСОБА_1 майнової (матеріальної) шкоди на суму 4630 грн. Завдання цієї шкоди, як вбачається з вироку суду, ОСОБА_4 визнав повністю. Вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки. За період перебування у лікарняному закладі в плані показаних лікувальних заходів для потерпілого ОСОБА_1 ним було придбано ліки на загальну суму 3527,48 грн. Позивач, крім вищезазначених витрат поніс також витрати, пов`язані із втратою (неотриманням) доходу в період лікування (з 15.08.2016 р. по 08.09.2016 року - стаціонарне лікування, звідки був виписаний для подальшого лікування в амбулаторних умовах за місцем проживання, де перебував до грудня 2016 року. Отже, втрачений позивачем дохід за період його непрацездатності (3,5 місяці) становить 1450 грн. х 3,5 = 5 075 грн. Крім того, внайближчому майбутньому позивач понесе додаткові витрати на загальну суму 320000 грн. Так, внаслідок післятравматичної деформації зовнішнього носа показане лікування у вигляді риносептопластики, вартість якої становить 84000 грн.просить стягнути з відповідача в рахунок відшкодування завданих збитків кошти в сумі 13232,48 грн., а також кошти в сумі 404000 грн. на подальше оперативне втручання та протезування.

Ухвалою від 25 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою судді від 17 грудня 2019 року постановлено прийняти до розгляду дану цивільну справу та призначено підготовче судове засідання на 07 лютого 2020 року на 11 год. 30 хв.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Семусь Т.А. в судове засідання не з`явилась, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення не заперечила.

Відповідач ОСОБА_2 повторно у судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

За вказаних обставин судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, тому згідно з ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України слід ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та відповідно до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України.

Суд, дослідивши та оцінивши зібрані у справі докази, встановив такі обставини:

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 14.08.2016 року о 22 годині, який перебував в приміщенні квартири АДРЕСА_1 виник злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, поєднаний із насильством, небезпечним для життя чи здоров`я особи, яка зазнала нападу. Реалізуючи свій злочинний умисел, спрямований на напад з метою заволодіння чужим майном, обвинувачений ОСОБА_2 , перебуваючи в приміщенні квартири АДРЕСА_1 , побачивши, що потерпілий ОСОБА_1 за ним не спостерігає, підійшов до ОСОБА_1 та почав наносити останньому удари лопатою в область голови та обличчя, внаслідок чого потерпілий ОСОБА_1 отримав закриту черепно - мозкову травму у вигляді переломів кісток лицевого відділучерепа (носових, виличних, верхньощелепних, стінок очниць) та комірок решітчастої і лівого крилопобідного відростка клиноподібної кісток; струсу головного мозку; синців повік і крововиливу у сполучні оболонки лівого ока та забою м`яких тканин підочних і виличних ділянок обличчя, які за ступенем тяжкості відносяться до середньої тяжкості, а також закриту травму грудей у вигляді лівобічного пневмотораксу (накопичення повітря у плевральній порожнині), які за ступенем тяжкості відносяться до легких тілесних ушкоджень. В подальшому ОСОБА_2 , скориставшись безпорадним станом потерпілого з кишені штанів викрав грошові кошти в сумі 500 гривень, мобільний телефон марки «VIAAN 181», вартістю 1000 гривень та з кімнати квартири викрав мобільний телефон марки «Samsung Duos С3322», вартістю 380 гривень, монітор торгової марки «LG», вартістю 3500 гривень, клавіатуру марки «Sven», вартістю 250 гривень. Із викраденим майном обвинувачений ОСОБА_2 із місця вчинення злочину втік, чим спричинив потерпілому ОСОБА_1 матеріальну шкоду на суму 4630 гривень.

За вказані дії вироком Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2017 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 187 КК України і призначено йому покарання у виді позбавлення волі на строк 3 роки.

Таким чином, відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України, вина ОСОБА_2 встановлена та не підлягає доказуванню.

Згідно відповіді № 01-3/219 наданої Тернопільською університетською лікарнею 30.01.2018 року, ОСОБА_1 знаходився на стаціонарному лікуванні у відділі хірургічної стоматології з 15.08.2016 року по 09.09.2016 року з діагнозом: травматичний двобічний перелом верхньої щелепи по типу Ле-фор ІІ зі зміщенням кісткових фрагментів. Травматична ангіопатія обох очей. Перелом виличної ділянки справа. Двобічний гематосинус. Закрита черепно-мозкова травма. Струс головного мозку. Закритий перелом носу зі зміщенням уламків. Деформація зовнішнього носу. Перелом стінок в/щ пазух, комірок ришітчистої кістки. Операція (16.08.2016 року) фіксація прикусу за допомогою головної шапочки. Операція (18.08.2016 року) репозиція кісток носу під місцевою анестезією. Під час перебування на стаціонарному лікуванні за власні кошти в аптечній мережі пацієнтом ОСОБА_1 були придбані медикаменти та вироби медичного призначення: Цефтріаксон 1,0 10 шт., Атропін 0,1% - 1 амп., Димедрол 1,0% - 3 амп., Дексалгін 2,0 % 2 амп., Анальгін 50% - 6 амп., Шприц 5 мл. 10 шт., Шприц 3 мл. 13 шт., Шприц 2 мл. 3 шт. Крім того, ОСОБА_1 проводились обстеження під час лікування, а саме: загальний аналіз крові, загальний аналіз сечі, кал на я/г, цукор крові, RW, бронхоскопія, RG ОГП були надані безкоштовно, що також підтверджується листком лікарських призначень ОСОБА_1 № карти 02/08184.

Як вбачається з відповіді № 52 від 18.10.2018 року Тернопільської обласної ради «Тернопільська обласна аптека № 78», Лінкоміцин 2,0 № 14 85,40 грн., Цефтріаксон 1,0 № 10 84,40 грн., Атропін 0,1 № 10 195 грн., Димедрол 1,0 № 3 6 грн., Дексалгін № 2 88 грн., Анальгін 50% амп № 6 20,10 грн., Шприц 5 мл. № 10 25 грн., Шприц 3 мл. № 13 - відсутній, Шприц 2 мл. № 3 6,60 грн.

Відповідно до виписки 02/08184 із медичної карти стаціонарного хворого наданої Комунальним закладом Тернопільської обласної ради «Тернопільська університетська лікарня», ОСОБА_1 знаходився у відділі хірургічної стоматології з 15.08.2016 року по 08.09.2016 року. 16.08.2016 року хворому проведена іммобілізація щелеп за допомогою головної шапочки, прикус відновлено та зафіксовано. Хворий отримав комплексне консервативне лікування: Лінкоміцин 2,0 2р/д в/м 7 днів, Цефтріаксон 2р/д в/м 5 днів, Атропін 0,1 1 день, Димедрол 1,0 в/м 1 день, Дексалгін 2,0 в/м 2 дні, Анальгін 50% 4,0 в/м 1 день. 08.09.2019 року хворий виписаний із стаціонару для подальшого лікування в амбулаторних умовах за місцем проживання. Рекомендовано санація ротової порожнини та відновлення жувальної ефективності в амбулаторних умовах за місцем проживання.

За приписами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно із положеннями ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відповідно до ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 ст. 1177 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону.

Верховним судом України в п. 2 Постанови Пленуму «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 № 6 роз`яснюється про те, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 440 і 450 ЦК ( 1540-06 ) шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1195 ЦК України відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, проводиться фізичною або юридичною особою, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я фізичній особі. Така особа зобов`язана відшкодувати потерпілому заробіток (дохід), втрачений ним внаслідок втрати чи зменшення професійної або загальної працездатності, а також відшкодувати додаткові витрати, викликані лікуванням та необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо.

Зі змісту вказаної норми Закону вбачається, що шкода, завдана фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, складається з втраченого заробітку (доходу), додаткових витрат, викликаних необхідністю посиленого харчування, санаторно-курортного лікування, придбання ліків, протезування, стороннього догляду тощо. Тобто, будь-які витрати, які стягуються на користь потерпілого на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язані з лікуванням та заходами, спрямованими на відновлення здоров`я.

Щодо позовної вимоги про стягнення із відповідача на користь позивача завданого збитку у вигляді втраченого заробітку, в зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, в розмірі 5075,00 грн. суд приходить наступного.

Розмір відшкодування позивач визначає наступним чином: розмір мінімальної заробітної плати за період з 15.08.2016 року по 30.11.2016 року становив 1450 грн. на місяць, втрачений позивачем дохід за період його непрацездатності (3,5 місяці) становить 1450 грн. х 3,5 = 5 075 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 1195 ЦК України у разі каліцтва або іншого ушкодження здоров`я фізичної особи, яка в момент завдання шкоди не працювала, розмір відшкодування визначається виходячи з розміру мінімальної заробітної плати.

Позивачем в обґрунтування заявленої вимоги вказано, що з 15.08.2016 року по 08.09.2016 року він перебував на стаціонарному лікуванні, звідки був виписаний для подальшого лікування в амбулаторних умовах за місцем проживання, де перебував до грудня 2016 року, проте суд зауважує, що період розрахунку слід обчислювати з 15 серпня 2016 року по 08 вересня 2016 року, який підтверджений належними та допустимими доказами.

Разом із тим, стороною позивача не доведено належними та допустимими доказами підстав для відшкодування шкоди, пов`язаної з втратою потерпілим заробітку (його частини) за період з 09 вересня 2016 року до грудня 2016 року, при цьому, суд критично відноситься до наданого стороною позивача розрахунку втраченого заробітку, який врахований позивачем для розрахунку, оскільки він не підтверджений доказами, що позивач весь зазначений термін знаходився на лікуваннів амбулаторних умовах за місцем проживання, а саме документами із лікувальних закладів.

Так, мінімальна заробітна плата за серпень-вересень 2016 року становить 1450 грн., а тому втрачений дохід позивача становить 1215,02 за період з 15.08.2016 року по 08.09.2016 року, виходячи із наступних розрахунків: серпень 2016 року -1450 грн./23 робочих дні*13 днів на лікуванні=819,57 грн.; вересень 2016 року - 1450 грн./22 робочих дні*6 днів на лікуванні=395,45 грн.

Позивач, крім того, заявив вимоги про стягнення коштів з відповідача на подальше оперативне втручання та протезування в сумі 404000,00 грн. посилаючись на те, що в найближчому майбутньому понесе додаткові витрати на лікування в сумі 320000,00 грн. та за виготовлення опозиціонера операційного та риносептопластика 84000,00 грн.

Позивачем долучено до матеріалів справи попередній кошторис лікування, який виданий клінікою Заблоцького 13.11.2018 року та з якого вбачається, що вартість виготовлення опозиціонера операційного становить 320000,00 грн.

Також, відповідно до заключення Медичного центру «Клініка Лор ендоскопічної та пластичної хірургії Стахіва «До і Після», вартість риносептопластики становить 84000,00 грн.

У частині 2 ст. 1202 ЦК України йдеться про те, що стягнення додаткових витрат, передбачених ч. 1 ст. 1195 цього Кодексу, може бути здійснене наперед у межах строків, встановлених на основі висновку відповідної лікарської експертизи, а також у разі необхідності попередньої оплати послуг і майна (придбання путівки, оплата проїзду, оплата спеціальних транспортних засобів тощо).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 19 постанови від 27 березня 1992 року № 9 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розмір витрат на ліки, лікування, протезування (крім протезів із дорогоцінних металів), предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість. При стягненні сум витрат на протезування, придбання путівки на санаторно-курортне лікування, автомобіля суд повинен зазначити в рішенні, що присуджені суми підлягають перерахуванню відповідній організації, яка має надати ці послуги потерпілому.

Відповідно до ст. 57, ч. 1ст. 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи зазначені вище вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до переконання, що позивачем не доведено та не долучено до матеріалів справи доказів необхідності проведення в майбутньому вищевказаного оперативного втручання та протезування, (медичні показання, висновок МСЕК, висновок відповідної лікарської експертизи) та вартості такого протезування, що підлягає до перерахування відповідній організації, яка має надати ці послуги потерпілому, а тому суд приходить до переконання, що у задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.

Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Аналізуючи докази, досліджені в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, шляхом стягнення з ОСОБА_2 в користь позивача на відшкодування шкоди кошти на загальну суму 9372,50 грн., що складаються із матеріальної шкоди в сумі 4630,00 грн., витрат, понесених на лікування в сумі 3527 грн. 48 коп., втраченого заробітку в сумі 1215 грн. 02 коп.

В силу ст.141 ЦПК України з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст.ст. 13, 57, 58, 81, 82, 89, 141, 223, 263, 265, 280, 281, 284, 288, 289, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 11, 15, 22, 1177, 1195,1202 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди, завданої злочином задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування шкоди кошти на загальну суму 9372 (дев`ять тисяч триста сімдесят дві) грн.. 50 коп.., що складаються із матеріальної шкоди в сумі 4630 (чотири тисячі шістсот тридцять) грн. 00 коп., витрат, понесених на лікування в сумі 3527 (три тисячі п`ятсот двадцять сім) гривень 48 коп., втраченого заробітку в сумі 1215 (одна тисяча двісті п`ятнадцять) грн. 02 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід державного бюджету 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Заочне рішення може бути переглянуте Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий.

Головуючий суддяК. М. Грицай