Ухвала

23 березня 2020 року

м. Київ

справа № 752/1890/16-ц

провадження №61-3841ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

27 лютого 2020 року до Верховного Суду представником ОСОБА_1 - адвокатом Ковальовим В. М. через засоби поштового зв`язку подано касаційну скаргу на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

У касаційній скарзі заявник посилається на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права та просить відкрити касаційне провадження з підстав пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки судом застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених в постановах Верховного Суду: 04 лютого 2020 року у справі № 2/2218/3845/11 (провадження №61-6708св19) та від 03 жовтня 2019 року у справі № 711/8571/16-ц (провадження №61-24306св18).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Посилаючись на правову позицію Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі 04 лютого 2020 року у справі № 2/2218/3845/11 (провадження №61-6708св19), вважає, що судами при вирішенні спору не оглянуто та не досліджено оригінал оспорюваного договору. Судом апеляційної інстанції проігноровано вимогу клопотання позивача про витребування оригіналу договору для призначення судової експертизи.

Також заявник вказує, що рішення суду апеляційної інстанції не узгоджується із постановою Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року у справі № 711/8571/16-ц (провадження №61-24306св18), оскільки позивач не схвалювала спірний правочин, а при укладені оскаржуваного правочину представником позивача були вчинені дії з перевищенням наданих йому повноважень.

Судами неповно досліджено обставини справи, тому суди дійшли хибного висновку про відмову в позові.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підставу касаційного оскарження, передбачену пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року на підставі пунктів першого та четвертого частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки у касаційній скарзі містяться доводи про те, що судами в оскаржуваних рішеннях застосовані норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду і таке застосування, на думку особи, що подала касаційну скаргу, призвели до порушення норм матеріального та процесуального права шляхом неправильного їх застосування судом.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів та за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочину недійсним за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - адвоката Ковальова Віктора Михайловича на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року.

Витребувати з Голосіївського районного суду м. Києва цивільну справу № 752/1890/16.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко