ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4135/20 Справа № 171/520/18 Суддя у 1-й інстанції - Чумак Т. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року м.Кривий Ріг

справа № 171/520/18

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.,

секретар судового засідання: Голуб О.О.,

сторони:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4

відповідач: приватне підприємство «Євротехгаз»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року, яке постановлено суддею Чумак Т.А. у місті Апостолове Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

В березні 2018 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися з позовом до ПП «Євротехгаз» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки.

В обґрунтування позову зазначено, що 07.07.2017 року о 05 годині 35 хвилин на 83 км. автодороги Дніпро Кривий Ріг водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 5320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком зміни напрямку руху виїхав на смугу зустрічного руху, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «КАМАЗ 5320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належить ПП «Євротехгаз». Подія ДТП відбулася під час виконання ОСОБА_5 своїх трудових обов`язків в ПП «Євротехгаз».

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, із закриттям провадження по справі на підставі ст.38 КУпАП. Постановою від 21.11.2017 року суддею Ленінського районного суду м. Дніпропетровська виправлена описка в описовій частині постанови від 08.11.2017 року по вищевказаній адміністративній справі з визначенням вірним в абзаці першому постанови дату складання протоколу серії БР № 197364 «06.10.2017 року» та виключенням з абзацу першого постанови відомостей про постраждалих «постраждалих немає».

Відповідно до висновку авто товарознавчої експертизи, сума матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , становить НОМЕР_4 грн. 49 коп., вартість придатних для подальшої експлуатації деталей та вузлів автомобіля становить 46966,13 грн. Страхова виплата, передбачена Договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних заходів № АК/3197096 від 14.03.2017 року, складає 99 500 грн.

За розрахунком позивача ОСОБА_1 , враховуючи розмір страхового відшкодування, ринкову вартість автомобіля, розмір завданої йому матеріальної шкоди, з врахуванням вартості залишків транспортного засобу, які придатні до експлуатації та які позивач бажає залишити собі, витрат на евакуатор автомобілю до місця зберігання та витрат на зберігання автомобілю на автостоянці « ІНФОРМАЦІЯ_1 -5», витрат на проведення експертиз, становить 99 655 грн. 55коп.

Крім того позивачі зауважують, що факт отримання позивачами ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_3 тілесних ушкоджень підтверджується даними карток виїзду бригади КЗ «Криворізька станція швидкої медичної допомоги», відповідно довідки КЗ «Криворізька міська лікарня № 2» ДОР у ОСОБА_1 мали місце тілесні ушкодження у вигляді забою спинки носу.

Внаслідок отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень позивачам спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях внаслідок болю, який кожен з них окремо відчував від отриманих травм та медичних процедур, та у зв`язку зі зміною звичайного способу життя і необхідністю докладати додаткових зусиль для його нормалізації. Негативні наслідки від ДТП мали довготривалий характер, внаслідок чого позивачі перебували в пригніченому моральному стані.

На підставі наведеного вище, позивач ОСОБА_1 просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоди в розмірі 99 655 грн. 55коп., що складається: 97 247 грн. 55коп. за пошкодження автомобіля «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», 208 грн. витрати на зберігання автомобіля на автостоянці; 2200 грн. витрати на транспортування автомобіля; моральну шкоду внаслідок ушкодження здоров`я 15 000 грн. та внаслідок пошкодження його автомобіля - 30 000 грн., а також судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 просила суд стягнути з відповідача моральну шкоду, завдану її малолітнім донькам - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , по 20 000 грн. кожній, та моральну шкоду, завдану їй внаслідок ушкодження здоров`я, в розмірі 15 000 грн., а також судові витрати по справі.

Крім того, позивачами були понесені витрати за надання правничої допомоги адвокатом Амельчишиним О.В. на суму 4000 грн., а також понесено витрати на суму 6000 грн. за надання правничої допомоги адвокатом Козак А.В. Крім того, позивачем ОСОБА_1 понесено витрати - послуги «Укрпошти», витрати на експертні дослідження, оплата висновку експерта, всього понесено витрати на суму 9711,62 грн. ОСОБА_2 понесено витрати на загальну суму 5954,1 грн., яка складається з витрат на оплату висновків експерта та витрат на правничу допомогу. На підставі положень ст.133 ЦПК України, позивачі просили стягнути понесені ними витрати з відповідача.

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 матеріальну шкоду в сумі 70968,36 грн., моральну шкоду в сумі 5000 грн., судові витрати в сумі 5625,16 грн., всього в сумі 81593,52 грн.

Стягнуто з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 моральну шкоду в сумі 2000 грн., судові витрати в сумі 433,03 грн., всього в сумі 2433,03 грн.

Стягнуто з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_4 , моральну шкоду в сумі 2000 грн.

У задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь держави судовий збір в сумі 768,40 грн.

Судовий збір у сумі 231,6 грн. компенсовано за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

В апеляційній скарзі позивачі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, ставлять питання про скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог та ухвалення в цій частині нового рішення по справі про їх задоволення оскільки судом першої інстанції при ухваленні рішення не вірно визначено розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , який, на думку позивачів, з урахуванням виплати страхового відшкодування, становить 122482,45 грн.

Крім того, позивачі вважають, що судом першої інстанції стягнуто моральну шкоду в заниженому розмірі без врахування засад розумності, виваженості й справедливості та судової практики та при визначенні розміру морального відшкодування не враховано роз`яснення, що містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про судову практику у справах про відшкодування моральної шкоди».

Факт заподіяння моральних страждань підтверджений достовірними доказами, оскільки внаслідок отриманих в результаті ДТП тілесних ушкоджень позивачам спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях внаслідок болю, який кожен з них окремо відчував від отриманих травм та медичних процедур, та у зв`язку зі зміною звичайного способу життя і необхідністю докладати додаткових зусиль для його нормалізації. Негативні наслідки від ДТП мали довготривалий характер, внаслідок чого позивачі перебували в пригніченому моральному стані.

Також судом безпідставно не стягнуті в повному обсязі з відповідача судові витрати, понесені позивачами по справі.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Учасники справи, будучи належним чином, завчасно, повідомлені про розгляд справи, в судове засідання не з`явились, що у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає розглядові справи. Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, тому не може бути перешкодою для розгляду судом апеляційної інстанції питання по суті.

Виходячи з вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, статті 371 ЦПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги, а також зважаючи на вимоги ч. 2 ст. 372 ЦПК України, колегія суддів визнала неявку сторін та їх представників в судове засідання такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга повивачів підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 07.07.2017 року о 05 годині 35 хвилин на 83 км. автодороги Дніпро Кривий Ріг водій ОСОБА_5 , керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 5320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком зміни напрямку руху виїхав на смугу зустрічного руху, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди.

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2017 року ОСОБА_5 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, провадження у справі закрито в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення (а.с.24-25, т.1).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «КАМАЗ 5320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , належить відповідачу ПП «Євротехгаз», власником автомобіля марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 є позивач ОСОБА_1 (т.1, а.с.25).

Відповідно до наказу № 29/07-К від 29.07.2010 року, ОСОБА_5 прийнято до ПП «Євротехгаз» на посаду водія - газифікаторщика (т.2, а.с.135).

Згідно подорожнього листа № 474 від 07.07.2017 року, ОСОБА_5 виконував роботу з перевезення вантажу з м. Дніпропетровськ по Україні по маршруту «Дніпропетровськ-Криворіжсталь» на автомобілі марки «КАМАЗ 5320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 (т.2, а.с.136-137).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 168/17 з визначення матеріальної шкоди від 06.08.2017 року, сума матеріальної шкоди, завданої з технічної точки зору власнику автомобіля марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , складає 215026,49 грн. (т.1, а.с.63-117).

З висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 341/17 з визначення матеріальної шкоди від 03.01.2018 року вбачається, що ринкова вартість автомобіля «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», державний номер НОМЕР_2 , у аварійному стані складає 46966,13 грн. (т.1, а.с.118-174).

Згідно висновку № 2622-19 від 06.08.2019 року, розмір матеріального збитку, який спричинено власнику автомобіля марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , складає 216993,74 грн., вартість відновлювального ремонту на час дослідження складає 473921,22 грн., ринкова вартість вказаного транспортного засобу на час дослідження складає 216993,74 грн. (т.3, а.с.37-111).

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в частині відшкодування матеріальних збитків, які завдано позивачу ОСОБА_1 пошкодженням належного йому автомобіля, суд першої інстанції виходив з того, що позивач ОСОБА_1 має право на стягнення з винної у ДТП особи майнової шкоди, яка не покрита страховою виплатою, витрат на проведення експертизи, витрат, понесених ним в зв`язку транспортуванням пошкодженого автомобіля, витарт за надання послуг з технічної допомоги та транспортування евакуатором а також витрат, понесених позивачем за зберігання автомобіля на автостоянці.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції та з визначеним судом першої інстанції розміром завданої позивачу ОСОБА_1 матеріальної шкоди, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч.1,3 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільних прав, має право на їх відшкодування, при цьому збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі. Збитки відшкодовуються в повному обсязі.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України, юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 07.07.2017 року о 05 годині 35 хвилин на 83 км. автодороги Дніпро Кривий Ріг водій ОСОБА_5 , перебуваючи в трудових відносинах з відповідачам ПП «Євротехгаз», керуючи автомобілем марки «КАМАЗ 5320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перед початком зміни напрямку руху виїхав на смугу зустрічного руху, не переконався в безпеці та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який продовжив некерований рух та скоїв зіткнення з автомобілем марки «FORD TRANSIT», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_6 , внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілям спричинені механічні пошкодження, чим завдано матеріальної шкоди. Винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, яке призвело до вище вказаного ДТП, передбаченого ст.124 КУпАП, відповідно до Постанови Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 08.11.2017 року, визнано ОСОБА_5 .

Отже, з наведеними вище обставинами встановлено, що водій ПП «Євротехгаз» ОСОБА_5 , під час виконання трудових обов`язків, 07.07.2017 року о 05 год. 35 хв. внаслідок скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, скоїв зіткнення з автомобілем марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобіль позивача отримав механічні пошкодження, тобто позивачу ОСОБА_1 завдано збитки внаслідок пошкодження його майна водієм ОСОБА_5 . Відтак, відповідач ПП «Євротехгаз» несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану його працівником ОСОБА_5 під час виконання останнім трудових обов`язків позивачу ОСОБА_1 .

Згідно положень ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд, за вибором потерпілого, може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 168/17 з визначення матеріальної шкоди від 06.08.2017 року, сума матеріальної шкоди, завданої з технічної точки зору власнику автомобіля марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , складає 215026,49 грн. (т.1, а.с.63-117).

З висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 341/17 з визначення матеріальної шкоди від 03.01.2018 року вбачається, що ринкова вартість автомобіля «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , у аварійному стані складає 46966,13 грн. (т.1, а.с.118-174).

Згідно висновку № 2622-19 від 06.08.2019 року, розмір матеріального збитку, який спричинено власнику автомобіля марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , складає 216993,74 грн., вартість відновлювального ремонту на час дослідження складає 473921,22 грн., ринкова вартість вказаного транспортного засобу на час дослідження складає 216993,74 грн. (т.3, а.с.37-111).

Згідно ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 1194 ЦК України визначено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно позовної заяви позивачів, позивачу ОСОБА_1 було виплачено страхове відшкодування в розмірі 99500 грн., що останній не заперечував в судовому засіданні в суді першої інстанції.

Визначаючи розмір матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , яка завдана останньому внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, суд першої інстанції виходив з наступного розрахунку: 215026,49 грн. (вартість транспортного засобу до його пошкодження) 99500 грн. (страхове відшкодування) 46966,13 грн. (вартість транспортного засобу після пошкодження) та вірно визначив, що з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню 68560,36 грн. матеріальної шкоди, з чим погоджується колегія суддів.

Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підлягають стягненню витрати, понесені ним в зв`язку транспортуванням пошкодженого автомобіля, в сумі 2200 грн., що підтверджується товарним чеком від 07.07.2017 року на суму 1200 грн. та чеком № 2411/3 за надання послуг з технічної допомоги та транспортування евакуатором від 06.10.2017 року на суму 1000 грн. (т.2, а.с.8,11), а також витрати, понесені позивачем за зберігання автомобіля на автостоянці, в сумі 208 грн., що підтверджується квитанцією № 001272, виданою Автостоянкою «Тополь-5» (т.2, а.с.5).

При цьому колегія суддів вважає безпідставними доводи апеляційної скарги позивачів про те, що судом першої інстанції при ухваленні рішення не вірно визначено розмір матеріальної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , який, на думку позивачів, з урахуванням виплати страхового відшкодування, становить 122482,45 грн., з огляду на наступне.

За змістом ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правої відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим, а власник транспортного засобу згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з експертизою, проведеною відповідно до вимог законодавства, витрати на ремонт транспортного засобу перевищують його вартість до ДТП. У разі якщо власник транспортного засобу не згоден із визнанням транспортного засобу фізично знищеним, йому відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати з евакуації транспортного засобу з місця цієї пригоди. Якщо ж транспортний засіб визнано фізично знищеним, відшкодування шкоди виплачується в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП та витратам з евакуації транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до висновку № 2622-19 від 06.08.2019 року, розмір матеріального збитку, який спричинено власнику автомобіля марки «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , складає 216993,74 грн., вартість відновлювального ремонту на час дослідження складає 473921,22 грн., ринкова вартість вказаного транспортного засобу на час дослідження складає 216993,74 грн., тобто транспортний засіб вважається знищеним (т.3, а.с.37-111).

Таким чином, суд першої інстанції при визначені розміру матеріальної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 , яка завдана останньому внаслідок пошкодження належного йому автомобіля, вірно встановив, що розмір матеріальної шкоди, в даному випадку, становить різницю між вартістю транспортного засобу до та після ДТП.

При цьому, оскільки позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вказував на те, що залишки транспортного засобу, які придатні до експлуатації, він бажає залишити собі, у суду першої інстанції були відсутні підстави стягувати їх вартість, яка, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 341/17 від 03.01.2018 року, становить 46966,13 грн., так як саме така ринкова вартість автомобіля «Hyundai Аccent 1.4 МРІ», державний номер НОМЕР_2 , у аварійному стані, оскільки залишки автомобіля залишаються у позивача ОСОБА_1 .

На підставі наведеного вище, колегія суддів погоджується з визначеним судом першої інстанції розміром матеріальної шкоди, яка завдана позивачу ОСОБА_1 пошкодженням належного йому автомобіля та підлягає стягненню з відповідача на його користь, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги позивачів в цій частині колегія суддів не приймає до уваги, тому рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає залишенню без змін.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 , про стягнення з відповідача на їх користь моральної шкоди, суд першої інстанції виходив з наявності правових підстав для часткового задоволення вказаних позовних вимог.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_4 моральної шкоди, однак не може погодитись із розміром відшкодування моральної шкоди, визначеним судом першої інстанції та з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь малолітньої ОСОБА_7 моральної шкоди.

За правилами ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, в тому числі у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Оскільки власником транспортного засобу автомобіля марки «КАМАЗ 5320», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував водій ОСОБА_5 , являється відповідач ПП «Євротехгаз», то відповідальність за завдану моральну шкоду має нести вказане підприємство.

Як вбачається із матеріалів справи, діями водія ПП «Євротехгаз» ОСОБА_5 позивачу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітнім ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , була заподіяна моральна шкода, яка полягає у фізичному болю, а також у порушенні нормального укладу життя, пригніченому стані, зокрема, внаслідок отриманих позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітньою ОСОБА_4 легких тілесних ушкоджень, що підтверджується висновком експерта № 1816 від 29.11.2018 року (т.2, а.с.168-170), висновком експерта № 1814 від 29.11.2018 року (т.2, а.с.172-173) та висновком експерта № 1813 від 29.11.2018 року (т.2, а.с.175-176). Відтак, внаслідок отриманих під час дорожньо-транспортної пригоди легких тілесних ушкоджень, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_4 зазнали більших негативних переживань які спричинили моральну шкоду позивачам.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь малолітньої ОСОБА_7 моральної шкоди, оскільки той факт, що висновком експерта № 1815 від 29.11.2018 року встановлено відсутність у ОСОБА_3 тілесних ушкоджень (т.2, а.с.165-166) не свідчить про те, що малолітня ОСОБА_3 не зазнала моральних страждань в результаті ДТП., тому вважає за необхідне скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні вказаних позовних вимог з ухваленням в цій частині нового рішення про їх часткове задоволення.

Колегія суддів вважає, що при вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди, заподіяної позивачам, суд не в повній мірі врахував роз`яснень п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, яким передбачено, що розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Так, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася на автошляху поза населеними пунктами, було пошкоджено належний позивачу ОСОБА_1 на праві власності транспортний засіб, який фактично знищено, що позбавило позивача можливості використовувати автомобіль.

Внаслідок ДТП позивачам спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних стражданнях та переживаннях внаслідок зміни звичайного способу життя і необхідністю докладати додаткових зусиль для його нормалізації. Негативні наслідки від ДТП мали довготривалий характер, внаслідок чого позивачі перебували в пригніченому моральному стані.

Окрім того, внаслідок отриманих позивачами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітньою ОСОБА_4 , легких тілесних ушкоджень, останні відчували фізичний біль, зазнали більших негативних переживань які спричинили моральну шкоду позивачам.

Виходячи з наведених вище обставин, колегія суддів, беручи до уваги характер і тривалість фізичних і моральних страждань позивачів, істотність вимушених змін у їх життєвих стосунках, внаслідок ДТП, вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги позивачів щодо невірного визначення судом першої інстанції розміру морального відшкодування та вважає за необхідне, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 , збільшивши цей розмір з 5 000 грн. до 10 000 грн., змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , збільшивши цей розмір з 2 000 грн. до 5 000 грн., змінити рішення суду в частині визначеного судом розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_4 , збільшивши цей розмір з 2 000 грн. до 5 000 грн. та скасувати рішення суду в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_3 , моральної шкоди та постановити в цій частині нове рішення, яким стягнути з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_3 , моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

При цьому колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що судом безпідставно не стягнуті в повному обсязі з відповідача судові витрати, понесені позивачами по справі, з огляду на наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, позивачем ОСОБА_1 понесено наступні витрати по справі: судовий збір в сумі 999,56 грн. (квитанція від 27.03.2018, т.1, а.с.1), за надання правничої допомоги адвокатом Амельчишиним О.В. сплачено 2000 грн. (квитанція № 1 від 09.07.2017 року, т.1, а.с.248, т.2, а.с.54), за надання правничої допомоги адвокатом Козак А.В. сплачено 3000 грн. (квитанції №№ 1 від 14.06.2018 та 1 від 07.02.2019, т.2, а.с.233-237), за послуги «Укрпошти» сплачено 47,96 грн. (квитанція від 12.07.2017, т.2, а.с.5), оплата висновків експертного автотоварознавчого дослідження 4500 грн. (квитанції від 18.07.2017 та 03.01.2018, т.2. а.с.6-7), оплата висновку СМЕ 163,66 грн. (квитанція від 23.11.2018, т.2, а.с.238), всього позивачем ОСОБА_1 понесено витрати на загальну суму 10711,18 грн.

Позивачем ОСОБА_2 понесено витрати за правничу допомогу, надану адвокатом Амельчишиним О.В., в сумі 2000 грн. (квитанція № 1 від 09.07.2017 року, т.1, а.с.248, т.2, а.с.54), за надання правничої допомоги адвокатом Козак А.В. сплачено 3000 грн. (квитанції №№ 1 від 14.06.2018 та 1 від 07.02.2019, т.2, а.с.233-237), оплата висновків СМЕ 954,1 грн. (квитанції від 23.11.2018, т.2, а.с.238), всього позивачем ОСОБА_2 понесено витрати на загальну суму 5954,1 грн.

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 судом задоволено частково, то у відповідності до ч.1 ст.141 ЦПК України понесені ними судові витрати підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених вимог.

Отже, суд першої інстанції вірно визначив, що пропорційно задоволеним позовним вимогам на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню понесені ним судові витрати в розмірі 5625,16 грн. (75968,36 грн. х 10711,18 грн./144655,55 грн.), на користь позивача ОСОБА_2 підлягають стягненню судові витрати в розмірі 433,03 грн. (4000 грн. х 5954,1 грн./55000 грн.), тому доводи апеляційної скарги в цій частині не можуть бути прийняті судом апеляційної інстанції.

Однак, у зв`язку з необхідністю зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру моральної шкоди, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та малолітньої ОСОБА_4 , та частковим задоволенням позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди малолітній ОСОБА_3 , колегія суддів вважає за необхідне змінити рішення суду першої інстанції в частині стягнутих з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 судових витрат, збільшивши цей розмір з 5625,16 грн. до 6365, 62 грн. та в частині стягнутих з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 судових витрат, збільшивши цей розмір з 433 грн. 03 коп. до 1299 грн.

На підставі наведеного вище колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивачів підлягає частковому задоволенню, рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року підлягає зміні в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 із збільшенням цього розміру з 5 000 грн. до 10 000 грн., зміні в частині розміру стягнутих з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 судових витрат із збільшенням цього розміру з 5625,16 грн. до 6365 62 коп. та змінити в частині стягнутої з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 загальної суми відшкодування із збільшенням її з 81593,52 грн. до 87333 грн. 98 коп.

Рішення підлягає зміні в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ҐПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 із збільшенням цього розміру з 2 000 грн. до 5 000 грн., в частині розміру стягнутих з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 судових витрат із збільшенням цього розміру з 433 грн. 03 коп. до 1299 грн. та змінити в частині стягнутої з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 загальної суми відшкодування із збільшенням її з 2433 грн. 03 коп. до 6299 грн. 08 коп.

Рішення підлягає зміні в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_4 , із збільшенням цього розміру з 2 000 грн. до 5 000 грн.

Рішення підлягає скасуванню в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_3 , моральної шкоди з постановленням в цій частині нового рішення про стягнення з ПП «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_3 ,, моральної шкоди в розмірі 2000 грн.

В іншій частині рішення суду має бути залишено без змін.

Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 , пропорційно задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 312 грн. 50 коп., понесених ним у зв`язку з оскарженням судового рішення (а.с.234-236), та з відповідача на користь ОСОБА_2 , пропорційно задоволених позовних вимог, підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 416 грн. 67 коп., понесених ним у зв`язку з оскарженням судового рішення (а.с.234-236).

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, ст.ст. 381, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітніх позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 20 листопада 2019 року змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 , збільшивши цей розмір з 5 000 грн. до 10 000 (десять тисяч) грн. та в частині розміру стягнутих з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 судових витрат, збільшивши цей розмір з 5625,16 грн. до 6365 (шість тисяч триста шістдесят п`ять) 62 коп.

Рішення суду змінити в частині стягнутої з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 загальної суми відшкодування, збільшивши її з 81593,52 грн. до 87333 (вісімдесят сім тисяч триста тридцять три) грн. 98 коп.

Рішення суду змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , збільшивши цей розмір з 2 000 грн. до 5 000 (п`ять тисяч) грн. та в частині розміру стягнутих з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 судових витрат, збільшивши цей розмір з 433 грн. 03 коп. до 1299 (одна тисяча двісті дев`яноста дев`ять) грн.

Рішення суду змінити в частині стягнутої з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 загальної суми відшкодування, збільшивши її з 2433 грн. 03 коп. до 6299 (шість тисяч двісті дев`яноста дев`ять) грн. 08 коп.

Рішення суду змінити в частині розміру моральної шкоди, стягнутої з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_4 , збільшивши цей розмір з 2 000 грн. до 5 000 (п`ять тисяч) грн.

Рішення суду скасувати в частині відмови в задоволенні позовних вимог про стягнення з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_3 , моральної шкоди та постановити в цій частині нове рішення про часткове задоловлення цих позовних вимог та стягнути з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 , яка діє інтересах малолітньої ОСОБА_3 , моральну шкоду в розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

В іншій частині рішення суду залишити без змін.

Стягнути з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу в розмірі 312 (триста дванадцять ) грн. 50 коп.

Стягнути з приватного підприємства «Євротехгаз» на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 416 (чотириста шістнадцять ) грн. 67 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 28 квітня 2020 року.

Головуючий:

Судді: