провадження № 2/325/159/2020
справа №325/460/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року смт. Приазовське

Приазовський районний суд Запорізької області у складі

головуючого судді Діденка Є.В.,

за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приазовської селищної ради, третя особа: Територіальний сервісний центр № 2343 Регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області, про визнання права власності

в с т а н о в и в:

03 квітня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати за ним право власності на вантажний автомобіль КАМАЗ-5410, 1984 року випуску, двигун 269145, шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Позов обґрунтований тим, що 16 травня 1995 року між ним і ВАТ «Приазовський «Агротехсервіс» була укладена угода, згідно з якою позивач купив у вищевказаного товариства за 450 000 000 карбованців (4500 гривень) автомобіль КАМАЗ-5410 1984 року випуску, двигун 269145, шасі 118989, номерний знак НОМЕР_2 . Договір був зареєстрований на Запорізькій товарній біржі «Гілея» за номером 654/440 на підставі Закону України «Про товарну біржу» у чинній на той час редакції. Продаж автомобіля був дозволений фондом державного майна України по Запорізькій області 04.05.1995 року за вих. № 04-21/117. 31 травня 1995 року біржова угода була виконана і ВАТ «Приазовський «Агротехсервіс» передав позивачу автомобіль КАМАЗ-5410, а позивач розрахувався за транспортний засіб. Проте, в органах МВС позивач не реєстрував автомобіль. Лише в лютому 2020 року позивач звернувся до Територіального сервісного центру № 2343, але листом від 11.02.2020 року йому було відмовлено у реєстрації автомобіля на його ім`я, оскільки наданий мною договір укладено на бланку, який не зареєстрований в уповноваженому органі МВС. З посиланням на норми законодавства, позивач вважає, що укладена ним угода про придбання була виконана і на повністю відповідала вимогам нормативних актів на час її укладення. Крім того, на той час не вимагалось укладення біржових угод на бланках, зареєстрованих в органах МВС. 12.07.2007 року ВАТ «Приазовський «Агротехсервіс» припинило свою діяльність через ліквідацію, тому відповідачем у даній справі є територіальна громада, як суб`єкт управління майном, у разі визнання його безхазяйним.

Ухвалою судді від 06 квітня 2020 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 24 квітня 2020 року.

Інших клопотань по справі від учасників процесу до суду не надходило.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у позові виклав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи.

Відповідач Приазовська селищна рада в судове засідання уповноваженого представника не направила, відзив не надала, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. 15.04.2020 року від селищного голови С. Варбанського надійшла заява про розгляду даної справи без їх участі, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду.

Третя особа територіальний сервісний центр МВС № 2343 в судове засідання уповноваженого представника не направив, судова повістка направлялась за юридичною адресою і була повернена підприємством поштового зв`язку без вручення через відсутність адресату.

Відповідно до ч. 2 ст. 191 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.

Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Виходячи з правовідносин сторін, суд керується такими нормами права.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Статтями 316, 317 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

На підставі ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 153 ЦК України 1963 року, передбачено, що договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах.

Відповідно до ст. 224 ЦК України 1963 року, за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 15 Закону України «Про товарну біржу» (в редакцію на момент укладення угоди) передбачено, що біржовою операцією визнається угода, що відповідає сукупності зазначених нижче умов: а) якщо вона являє собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі; б) якщо її учасниками є члени біржі; в) якщо вона подана до реєстрації та зареєстрована на біржі не пізніше наступного за здійсненням угоди дня. Угоди, зареєстровані на біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Угода вважається укладеною з моменту її реєстрації на біржі.

На підставі абз. 2 п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил Державної реєстрації та обліку автомобілів, автобусів, самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів всіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів та мотоколясок» № 873 від 21.10.1993 року, правомірність придбання транспортних засобів, номерних агрегатів стверджується документами, скріпленими печаткою, виданими торговельними організаціями, митними органами та судами, нотаріусами, органами соціального захисту населення, підприємствами-виготовлювачами транспортних засобів, військовими частинами, відділами матеріальних фондів оперативних командувань, підприємствами, підрозділами ДАІ тощо. Такими документами можуть бути, зокрема, угода, зареєстрована на біржі.

Відповідно до п. 8 абз. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 1388 від 07.09.1998 року «Про затвердження Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів», документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку: договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках.

Під час розгляду справи судом встановлено, що 16.05.1995 року між позивачем і ВАТ «Приазовський «Агротехсервіс» укладено біржову угоду купівлі-продажу транспортного засобу, відповідно до умов якої позивач купив автомобіль КАМАЗ-5410 1984 року випуску, двигун НОМЕР_3 , шасі НОМЕР_1 , за ціною 450 000 000 карбованців.

Вказану угоду зареєстровано на Запорізькій товарній біржі «Гілея» за № 654/440. На тексті угоди містить запис про дозвіл на продаж від Фонду державного майна України по Запорізькій області вих. 04-21/117 від 04.05.1995 р. з підписом начальника і печаткою органу.

Згідно з актом прийому-передачі № 28 від 31.05.1995 р., на підставі біржової угоди позивач отримав від продавця автомобіль КАМАЗ-5410, 1984 року випуску.

Відповідно до довідки ВАТ «Приазовський «Агротехсервіс» від 21.07.1995 року, оплата за автомобіль КАМАЗ-5410 д.н. НОМЕР_2 здійснена повністю в сумі 450 млн. карбованців.

Згідно з технічним паспортом на автомобіль старого зразка, його володільцем вказано ВАТ «Приазовський «Агротехсервіс», д.н. 41-43 НОМЕР_4 , двигун НОМЕР_5 , шасі НОМЕР_1 .

Як свідчить Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб від 24.04.2020 року, ВАТ «Приазовський «Агротехсервіс» припинено 12.02.2007 року за рішенням суду.

Відповідно до листа Територіального сервісного центру № 2343 РСЦ в запорізькій області МВС від 11.02.2020 року № 31/8/2343-193, позивачу відмовлено в перереєстрації автомобіля на підставі п. 8 абз. 2 постанови КМУ № 1388 від 07.09.1998 року, оскільки наданий ним договір укладено на бланку, який не зареєстровано в уповноваженому органі МВС.

На переконання суду, наданими позивачем доказами підтверджено придбання ним у 1995 році шляхом купівлі автомобіля КАМАЗ-5410 1984 року випуску, двигун 269145, шасі НОМЕР_1 , що є підставою для виникнення у нього права приватної власності. Крім того, суд також враховує презумпцію правомірності набуття права власності, передбачену ст. 328 ЦК України, та те, що біржова угода відповідала законодавству, чинному на момент її укладення.

Відповідно до п. 8 постанови КМУ № 873 від 21.10.1993 року, яка регулювала порядок реєстрації ТЗ на момент придбання позивачем автомобіля, угода, зареєстрована на біржі визнавалась достатньою підставою для реєстрації автомобіля.

В прийнятій пізніше постанові КМУ № 1388 від 07.09.1998 року, було визначено, що біржова угода має бути укладена на бланку, зареєстрованому в уповноваженому органі МВС.

Суд враховує, що орган МВС при реєстрації транспортного засобу керується нормативним актом, чинним на момент такої реєстрації. Проте, зазначене не спростовує правомірності набуття позивачем права власності до початку дії постанови КМУ № 1388, і відповідно не позбавляє позивача права на реєстрацію ТЗ навіть через значний проміжок часу після його придбання.

Зважаючи на неможливість реєстрації права власності відповідно до чинного порядку на підставі укладеної раніше біржової угоди, право власності позивача підлягає захисту шляхом визнання за ним права власності на автомобіль.

Оскільки у даній справі не було встановлено неправомірних дій відповідача, і спір виник через неправильні дії самого позивача, який своєчасно не зареєстрував автомобіль, суд на підставі ч. 9 ст. 141 ЦПК України покладає судові витрати на позивача.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 247, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов ОСОБА_1 до Приазовської селищної ради, третя особа: Територіальний сервісний центр № 2343 Регіонального сервісного центру МВС України в Запорізькій області про визнання права власності задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_6 , право власності на вантажний автомобіль КАМАЗ-5410, 1984 року випуску, двигун 269145, шасі НОМЕР_1 , номерний знак НОМЕР_2 .

Судові витрати залишити на рахунок позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України процесуальний строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення складено і підписано 24 квітня 2020 року.

Суддя Є.В. Діденко