Справа № 589/3007/19
Провадження № 2/589/227/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

за участі:

секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, визнання права власності на 1/2 частину автомобіля та стягнення компенсації вартості 1/2 частки спільного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

12.07.2019р. ОСОБА_3 звернувся до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_4 про визнання за ним права власності на 1/2 частину автомобіля CHEVROLET Aveo, н.з. НОМЕР_1 , та стягнення з відповідача компенсації за 1/2 частку вказаного автомобіля в порядку поділу спільного майна подружжя.

В обґрунтування позову зазначив, що в період перебування сторін у шлюбі був придбаний автомобіль CHEVROLET Aveo, н.з. НОМЕР_1 , який зареєстрований за відповідачем. Після припинення шлюбних відносин у квітні 2018 року відповідач забрала ключі від спільного автомобіля, свідоцтво про його реєстрацію та з того часу автомобіль перебуває в її користуванні.

В свою чергу відповідач надала до суду відзив, в якому, заперечуючи проти позову, зазначила, що дійсно у шлюбі з позивачем був придбаний спірний автомобіль, однак такий за усної згоди самого позивача 07.06.2018р. був проданий їхній спільній донці ОСОБА_5 , а кошти отримані від його продажу подаровані їй же на весілля, тобто витрачені в інтересах сім`ї. Відповідач вважає, що причиною звернення позивача до суду з даним позовом є наявність у нього боргових зобов`язань перед банківською установою.

При цьому, до відзиву додано копію договору купівлі-продажу транспортного засобу №5945/2018/974492 від 07.06.2018р. Зважаючи на зміст вказаного договору, суд дійшов висновку про відсутність потреби у додатковому витребуванні у Територіальному сервісному центрі № 5945 Регіонального сервісного центру у Сумській області відомостей щодо реєстрації за відповідачем вказаного автомобіля в 2008 році та підстав і часу зняття цього автомобіля з реєстрації, адже відповідні відомості містяться у вказаному договорі та стороною відповідача не оспорювалися, а відтак підстав для задоволення відповідного клопотання позивача про витребування цих відомостей не має.

15.10.2019р. ОСОБА_3 уточнив вимоги, зазначивши конкретний розмір заявленої до стягнення суми компенсації за 1/2 частку вартості вказаного автомобіля в сумі 30649,50 грн. Крім того, згідно з запереченнями на відзив ОСОБА_3 стверджує, що відповідач без його згоди здійснила відчуження спірного автомобіля, а кошти, отримані від його продажу, витратила на власний розсуд без погодження з ним. Відтак позивач має право отримати компенсацію його частки у спільному майні подружжя.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові та запереченнях на відзив, додатково зазначивши про тривале окреме проживання сторін з січня 2014 року та звернення ОСОБА_3 в липні 2018 року до суду з позовом про розірвання шлюбу.

Представник відповідача проти позову заперечував з підстав, наведених у відзиві на позов.

Заслухавши пояснення представників сторін, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Сторони перебували у шлюбі з 30.06.1984р., що підтверджується копією відповідного свідоцтва про шлюб /а.с.10/.

За змістом ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Відповідно до даних Єдиного державного реєстру судових рішень шлюб між сторонами розірваний 22.12.2018р. рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у справі № 589/2908/18.

Під час шлюбу 27.09.2008р. подружжя придбало автомобіль CHEVROLET Aveo, н.з. НОМЕР_1 . Дана обставина визнана обома сторонами в їхніх заявах по суті справи. З договору купівлі-продажу транспортного засобу за № 5945/2018/974492 від 07.06.2018р. /а.с. 33/ вбачається, що автомобіль був зареєстований за відповідачем.

За загальним правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Тобто конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі, оскільки воно вважається таким, що належить подружжю.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про належність спірного автомобіля до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя (сторін).

Разом з тим, 07.06.2018р. в період шлюбу ОСОБА_4 , як титульний власник автомобіля CHEVROLET Aveo, н.з. НОМЕР_1 , продала вказаний автомобіль спільній доньці сторін - ОСОБА_6 за 61298 грн 67 к., що підтверджується договором купівлі-продажу транспортного засобу № 5945/2018/974492 /а.с. 33/.

Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Порядок реалізації права подружжя на розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, врегульований статтею 65 СК України.

Відповідно до частин 2, 3 статті 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя, однак, дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово.

Водночас, висуваючи доводи про відсутність згоди позивача (у тому числі і письмової) на відчуження спільного автомобіля ОСОБА_7 , позивач не оспорює дійсності цього правочину купівлі-продажу шляхом заявлення відповідної позовної вимоги, не спростовуючи у передбачений законом спосіб презумпцію його правомірності, встановлену ст. 204 ЦК України, вимагаючи лише стягнення 1/2 частки від ціни продажу вказаного автомобіля в сумі 30649,50 грн.

Зважаючи на викладене, суд звертає увагу позивача на наступне. На підтвердження наявності у позивача суб`єктивного права, на захист якого подано позов, останній повинен надати суду відповідні докази, що підтверджують його право власності на вказане майно станом на час вирішення спору.

Між тим встановлений судом факт вибуття на підставі вказаного договору купівлі-продажу з власності подружжя спірного автомобіля спростовує твердження позивача про належність йому спірного автомобіля на праві спільної сумісної власності саме на час розгляду даної справи, а відтак суд не знаходить підстав для задоволення позову ОСОБА_3 в частині визнання за ним права власності на 1/2 частину спірного автомобіля.

В свою чергу, надаючи правову оцінку вимогам позивача про стягнення 1/2 частки від ціни продажу вказаного автомобіля в сумі 30649,50 грн., слід звернутися до відповідних законодавчих приписів.

Так, у відповідності до частини 3 статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та використовуються подружжям спільно на підставі рівних прав на володіння, користування і розпоряджання відповідним майном.

Відповідно до частини 4 статті 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Отже один із подружжя може вимагати від іншого із подружжя частину вартості відчуженого спільного майна лише у випадку, якщо один із них здійснив його відчуження проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби.

Разом з тим, в ході розгляду справи знайшли підтвердження ті обставини, що правочин з відчуження спірного автомобіля був здійснений за згодою позивача, крім того він відчужений спільній донці сторін, а кошти отримані від його продажу подаровані останній на весілля, яке мало місце ще в період перебування сторін у шлюбі, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про шлюб /а.с. 32/.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 (спільна донька сторін) суду повідомила, що спірний автомобіль до його продажу перебував у спільному користуванні сім`ї. Свідок пояснила, що у 2018 році за спільною домовленістю, в тому числі й позивача, було вирішено продати спірний автомобіль свідку. Як зазначає остання, за вказаний автомобіль вона сплатила батькам 1000 доларів США, при цьому за змістом самого договору купівлі-продажу вартість автомобіля була зазначена значно вища та дорівнювала собівартості автомобіля на момент продажу. За словами свідка, в подальшому ці гроші були подаровані сторонами їй на весілля. Таке рішення було заздалегідь прийняте в родинному колі. Крім того свідок повідомила, що в день укладення договору купівлі-продажу спірного автомобіля вона та її батьки зібрались біля Шосткинського МРЕО, де позивач особисто передав технічний паспорт на спірний автомобіль, та не заперечував аби автомобіль був зареєстрований за свідком. За переконанням свідка, позивач звернувся до суду з даним позовом лише через скрутний матеріальний стан, який зумовлений існуванням у нього боргових зобов`язань перед фінансовою установою.

Ті обставини, що спірний автомобіль був відчужений не третій особі, а саме дочці сторін та їй же в подальшому подаровані кошти від його продажу, за переконанням суду, в повній мірі свідчать про те, що як відчуження спірного автомобіля, так і використання коштів, отриманих від його продажу було здійснено в інтересах сім`ї.

При цьому, недотримання під час дарування грошей письмової форми правочину дарування валютних цінностей та вимог щодо нотаріального посвідчення такого правочину, передбачених приписами ч. 5 ст. 719 ЦК України, не спростовує наведених вище висновків суду. Крім того, закон не встановлює недійсність такого правочину, тобто він не є нікчемним в силу вимог закону, а судовому порядку цей правочин не оспорювався.

В контексті викладеного суд також відхиляє доводи сторони позивача про неможливість використання грошей від продажу автомобіля в інересах сім`ї через припинення фактичних шлюбних відносин між сторонами задовго до відчуження спірного майна в січні 2014 року, як з огляду на їх недоведеність, так і необгрунтованість, оскільки за змістом ч. 1 ст. 36 СК України саме шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, а відтак лише його розірвання у встановленому законом порядку може бути підставою для припинення таких.

Підсумовуючи викладене, у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 16.04.2020р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова