Справа № 715/2519/19
Провадження № 2/715/44/20
I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 квітня 2020 року смт. Глибока
Глибоцький районний суд Чернівецької області в складі:
головуючого судді Маковійчук Ю.В.
секретар судового засідання Затолошна Р.В.
розглянувши у загальному провадженні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
У листопаді 2019 року акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - АТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, посилаючись на те, що 14 лютого 2014 року між приватним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк»), яке змінило назву на АТ КБ «ПриватБанк», та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір, за яким позичальник отримав кредит в сумі 8 600 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою процентів за користування кредитом. У зв`язку з неналежним виконанням позичальником своїх зобов`язань за договором в нього утворилася заборгованість перед банком в розмірі 7 680,83 грн. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, його спадкоємцем є - ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Враховуючи викладене, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість та понесені судові витрати.
В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, однак надав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити і справу розглянути у відсутності їх представника.
Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином повідомлялися про час і місце розгляду справи, причину неявки в судове засідання не повідомили і не просили суд відкласти розгляд справи. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволеною з наступних підстав.
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
За змістом статті 1281 ЦК України кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.
Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.
За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи.
Судом встановлено, що 14 лютого 2014 року, на підставі заяви про отримання банківських послуг, між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_4 укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_4 отримав кредит у розмірі 8 600,00 грн у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер.
26 вересня 2014 року ПАТ КБ «ПриватБанк» звернулося до Глибоцької державної нотаріальної контори Чернівецької області з претензією кредитора, зазначаючи, що загальна заборгованість ОСОБА_4 становить 7 680,83 грн., тобто у строк, передбачений статтею 1281 ЦК України.
Крім того, позивач ПАТ КБ «ПриватБанк» направив претензію 24.07.2019 року до відповідачів по справі, як до спадкоємців спадкодавця.
Заборгованість за кредитним договором ОСОБА_4 перед банком станом на дату його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 , становить 7 680,83 грн, з яких: 7 680,83 грн - тіло кредиту.
Відповідно до статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно частини 2 статті 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Отже, обов`язок доведеності позовних вимог покладено саме на позивача. Разом із тим, позивачем під час розгляду даної справи не було доведено належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна та вартості отриманого спадкоємцями майна.
Крім того, позивачем не доведено прийняття спадщини відповідачами в порядку, визначеному ст. ст. 1268, 1269 ЦК України. Так, із відповіді нотаріуса № 57/02-14-22/2014 від 27.02.2020 року вбачається, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , заведено спадкову справу за претензією кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк», свідоцтва про право на спадщину після його смерті не видавалися, із заявами про прийняття спадщини ніхто не звертався, документи, які підтверджують наявність у померлого прав власності на належне йому майно у спадковій справі відсутні. Інших доказів прийняття спадщини відповідачем, зокрема, що підтверджували б прийняття спадщини у спосіб, визначений ч. 3 ст. 1268 ЦК України позивачем не надано.
Враховуючи недоведеність позивачем факту прийняття спадщини, наявності та об`єму спадкового майна після смерті ОСОБА_4 , у межах вартості якого спадкоємці останнього несуть відповідальність перед кредитором, суд вважає даний позов необґрунтований.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. ст.ст. 4, 5, 10, 18, 133, 141, 259, 263-265, 280-282,289, ЦПК України, суд, -
У задоволенні позову Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про стягнення боргу кредитором спадкодавця - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення виготовлено 29.04.2020 року.

Суддя: