Справа № 694/157/20
провадження № 2/694/160/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А І Н И
28.04.2020 року м. Звенигородка
Звенигородський районний суд Черкаської області
в складі: головуючої судді ГончаренкоТ.В.
секретаря судового засідання Блискавки А.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Звенигородка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -
встановив:
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позов обгрунтовує тим, що з 2001 року він проживав без реєстрації шлюбу з відповідачкою ОСОБА_2 в АДРЕСА_1 . Від вказаних відносин мають дитину сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя із відповідачем ОСОБА_2 не склалося, з липня 2019 року їх сім`я фактично припинила існувати, відповідачка залишила сім`ю та переїхала на постійне місце проживання в АДРЕСА_2 . На даний час сторони проживають окремо. Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає, в додаткових витратах, пов`язаних з утриманням та вихованням дитини участі не приймає, неповнолітня дитина в даний час проживає з ним та знаходиться на повному його утриманні. Зважаючи на те, що відповідач відмовляється добровільно виконувати свій батьківський обов`язок по утриманню їхнього неповнолітнього сина, тому просить стягнути з відповідача аліменти у примусовому порядку. Позивач ОСОБА_1 з урахуванням позовних вимог просить стягувати з ОСОБА_2 на його користь на утримання дитини ОСОБА_3 аліменти щомісячно в розмірі 1/4 частки від його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до повноліття дитини та стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати.
Ухвалою суду від 20.02.2020 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче засідання /а.с.14/.
Відповідачем ОСОБА_2 12.03.2020 року подано відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що відповідач позовні вимоги не визнає та просить в позові відмовити, посилаючись на те, вона проживала з ОСОБА_1 без реєстрації шлюбу, під час спільного проживання у них народився син ОСОБА_3 , реєструвати шлюб позивач категорично не хотів, постійно наголошував, що вона повинна залишити його будинок, знущався та ображав, внаслідок чого вона зверталась до Звенигородського ВП ГУНП з заявами відносно ОСОБА_1 про сварку з позивачем. На даний час їх неповнолітній син проживає з позивачем, який залякує дитину, постійно обіцяє купити йому дорогі гаджети, придбав скутер та цим маніпулює дитину, своїми діями довів дитину до збудженого емоційного стану. Вона, як мати, категорично проти, щоб дитина проживала з батьком, який часто зловживає алкогольними напоями, хвилюється, що він може не впустити дитину до будинку та застосувати фізичну силу. Окрім того, вона офіційно працевлаштована та отримує мінімальну заробітну плату, за останні три роки перенесла три операції в зв`язку з онкозахворюванням, інших доходів не має, кожного місяця надає грошову суму в розмірі 1000 грн. своїй непрацездатній матері ОСОБА_4 , яка є інвалідом третьої групи, кожного місяця сплачує комунальні платежі, тому у разі стягнення з неї аліментів на утримання дитини їй не вистачатиме коштів для придбання необхідних ліків та проходження періодичного лікування, пов`язаного з її захворюванням. З іншої сторони позивач офіційно працює водієм швидкої допомоги в с.Вільховець та отримує заробітну плату, має два земельні паї, від здачі в оренду даних паїв отримує орендну плату, однак позивач не надав жодних довідок про свої доходи та жодних доказів щодо його матеріального становища, враховуючи яке позивачу не вистачає грошових коштів на утримання неповнолітньої дитини і на підставі якого на його думку необхідно стягнути аліменти в заявленому розмірі та доказів, що він витрачає грошові кошти на дитину, тому враховуючи її матеріальне становище, просить в даному позові відмовити
Ухвалою суду від 20.03.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позові, а також стягнути з відповідача понесені ним судові витрати, пов`язані із оплатою за надану правничу допомогу в сумі 600 грн., заявив клопотання про приєднання до матеріалів справи довідки ТОВ «Оберіг АНП-Агро» та характеристики з місця проживання.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала відзив на позов, згідно якого позовні вимоги не визнала та просила суд відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, але під час виступу в судових дебатах відповідач зазначила, що буде сплачувати аліменти на дитину.
Суд, вислухавши учасників судового засідання, вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази у справі відповідно до положень ст. 89 ЦПК України, надавши оцінку позиціям обох сторін у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).
Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1. ст.13 ЦПК України).
Судом встановлено, що сторони з 2001 року по липень 2019 року перебували у фактичних шлюбних відносинах, під час спільного проживання у них народилась спільна дитина син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданим 09 березня 2005 року Вільховецькою сільською радою Звенигородського району Черкаської області, актовий запис № 1 (а.с.4). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені: позивач ОСОБА_1 - батько, та відповідач ОСОБА_2 - мати.
З матеріалів справи встановлено, що неповнолітня дитина ОСОБА_3 проживає разом із батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 та знаходиться на його утриманні (а.с.6), чого сторони по справі не заперечують.
Відповідачем надані довідки в підтвердження того, що іншого доходу окрім офіційного працевлаштування не має, розписку про надання грошових коштів матері ОСОБА_4 , як допомогу для часткового погашення комунальних платежів, придбання лікарських засобів та продуктів харчування, сплату власних комунальних послуг, медичні документи щодо стану свого здоров`я та інше (а.с.24-40).
Відповідно до ст.141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
Відповідно до ст. 180 СК України,батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Причому обов`язком особистим і індивідуальним.
Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними.
За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.
Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України,за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дитину, відповідач ОСОБА_2 на даний час проживає окремо від дитини і тому, згідно ч. 3 ст.
181 Сімейного кодексу України, є підстави присудити кошти на утримання дитини (аліменти) у частці від доходу відповідача, враховуючи вимогу позивача.
При визначені розміру аліментів, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до ч.1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Відповідно до ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Беручи до уваги наведене і виходячи із встановленого державою розміру прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку та обоюдного обов`язку батьків на їх утримання, а також обставини для необхідного рівня життя дитини, гармонійного розвитку, з урахуванням вимог діючого законодавства, наданих позивачем та відповідачем письмових доказів, зважаючи на вимоги закону щодо права позивача, як батька дитини, разом з яким він проживає на вибір способу стягнення аліментів на власний розсуд у твердій грошовій сумі, або у частці від доходу платника аліментів, не залежно від того, чи він офіційно працевлаштований та від інших обставин (ч.3 ст.181 СК України в редакції Закону № 2037-VIII від 17.05.2017 року), суд приходить до висновку, що в силу ст. 182 СК України з відповідача, яка є матір`ю неповнолітньої дитини слід стягувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітньої дитини щомісячно в розмірі 1/4 частин заробітку (доходу) відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 10 лютого 2020 року, тобто з моменту звернення позивача до суду, що на думку суду буде достатнім, об`єктивним та справедливим розміром аліментів, а тому позов підлягає до задоволення.
Постановлене рішення у справі є обов`язковим для виконання і тягне певні, передбачені законодавством наслідки за його невиконання та надає стороні певні гарантії.
Суд роз`яснює сторонам, що відповідно до ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
У відповідності зі ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць.
Відповідно до ст.ст.264-265 ЦПК України суд під час ухвалення рішення вирішує питання про судові витрати.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до вимог до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги задоволені, а позивач на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» був звільнений від сплати судового збору, то з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за позовними вимогами про стягнення аліментів у розмірі 840,80 грн. та витрати на правову допомогу понесені позивачем, які документально підтверджені.
Керуючись ст.ст.180-183,191 СК України, ст.ст.12,13,81,89,259,265, 280-283,304 ЦПК України,суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини задовольнити.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою:
АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , працюючої на посаді молодшої медичної сестри відділення стаціонарного догляду для постійного або тимчасового проживання с.Вільховець Територіального центру соціального обслуговування (наданні соціальних послуг) Звенигородського району, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви до суду 10 лютого 2020 року і до повноліття дитини.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави в сумі 840 грн. 80 коп.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 понесені ним судові витрати на правничу допомогу адвоката в розмірі 600 (шістсот) грн.
Повний текст рішення складений 30.04.2020 року.
Відповідно до вимог ст.272 ЦПК України копію повного судового рішення протягом двох днів з дня його складання надіслати учасникам справи або за заявою учасника справи копія повного судового рішення вручається йому під розписку безпосередньо в суді.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Звенигородський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), визначені цим судовим рішенням процесуальні строки продовжуютьсяна строк дії такого карантину.

Суддя Т.В.Гончаренко