Ухвала

16 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 161/16789/19

провадження № 61-2931ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 13 січня 2020 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою на дії державних виконавців Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській області.

Скарга обґрунтована тим, що 04 жовтня 2016 року державним виконавцем Першого відділу Державної виконавчої служби м. Луцька Бобик О. М. неправомірно винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 52532642 щодо боржника ОСОБА_1 за виконавчим листом від 22 липня 2016 року № 161/9471/15-ц, виданим Луцьким міськрайонним судом, відповідно до якого з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 стягнуто заборгованість за кредитним договором від 16 листопада 2007 року № 0. Заявник зазначала, що постанова про відкриття виконавчого провадження не була надіслана державним виконавцем рекомендованим листом не пізніше наступного робочого дня стягувачу та боржнику. Як вбачається з постанови про відкриття провадження, то вона винесена 04 жовтня 2016 року, строк для добровільного виконання виконавчого листа встановлений до 11 жовтня 2016 року. Крім того, ОСОБА_1 в межах даного виконавчого провадження оскаржила дії старшого державного виконавця Ледвовка В. М. щодо винесення ним постанови від 17 вересня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату та інші доходи боржника, посилаючись на те, що ним попередньо не було перевірено наявність у неї коштів на рахунках та іншого майна, на яке можна було би звернути стягнення, що не відповідає пункту 1 статті 68 Закону «Про виконавче провадження». Заявниця зазначала, що станом на 20 жовтня 2017 року кредитор Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» анулювало заборгованість за кредитним договором від 16 листопада 2007 року № 0, тобто заборгованість була відсутня, проте державний виконавець розпочав виконавчі дії за виконавчим листом. Враховуючи наведене, просила визнати дії державних виконавців неправомірними і скасувати вказані постанови.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року скаргу задоволено. Визнано неправомірними дії державного виконавця Першого відділу державної виконавчої служби міста Луцьк Головного територіального управління юстиції у Волинській області Бобик О. М. по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження від 04 жовтня 2016 року № 52532539 та державного виконавця цього ж відділу Ледвовка В. М. по винесенню постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17 вересня 2019 року за виконавчим листом № 161/9471/15-ц Луцького міськрайонного суду, виданим 22 липня 2016 року. Скасовано дані постанови.

Постановою Волинського апеляційного суду від 13 січня 2020 року апеляційну скаргу Першого відділу державної виконавчої служби м. Луцька Головного територіального управління юстиції у Волинській областізадоволено. Ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 жовтня 2019 року скасовано та постановлено нову ухвалу, якою в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Апеляційний суд дійшов висновку, що не направлення виконавцем рекомендованим листом та не отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження не свідчить про порушення державним виконавцем вимог Закону України «Про виконавче провадження» при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження.

ОСОБА_1 у лютому 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Волинського апеляційного суду від 13 січня 2020 року, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану постанову скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 24 лютого 2020 року касаційну скаргу залишено без руху до 24 березня 2020 року але не більше десяти днів з дні вручення цієї ухвали, зокрема запропоновано заявнику сплатити судовий збір у розмірі 420,40 грн.

У квітні 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги ОСОБА_1 , зокрема квитанція від 23 березня 2020 року № 30520114-1 про сплату судового збору у розмірі 420,40 грн.

Отже недоліки касаційної скарги ОСОБА_1 усунуто.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень в цій справі заявник зазначив, що суд апеляційної інстанції не врахував висновок Верховного Суду викладений у постанові від 31 липня 2019 року у справі № 554/13475/15-ц, зокрема щодо обов`язку державного виконавця пересвідчитися чи отримав боржник копію постанови про відкриття провадження перед вчиненням інших виконавчих дій.

Оскільки наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження та викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження в цій справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Волинського апеляційного суду від 13 січня 2020 року.

Витребувати з Луцького міськрайонного суду Волинської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 161/16789/19.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик