Справа № 572/27/20
УХВАЛА

29.04.2020р. Херсонський міський суд Херсонської області в складі: головуючої судді Зуб І.Ю., при секретарі Матієнко А.О., розглянувши матеріали заяви представника ОСОБА_1 адвоката Радченко Олег Вікторович про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

28.04.2020 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 адвоката Радченко О.В. про забезпечення позову. В тексті заяви зазначено, що позивач звернувся до суду із позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Зазначає, що від спільних знайомих із відповідачем, стало відомо, що відповідач хоче розпорядитися належним їй майном, а саме двокімнатною квартирою, що належить їй на праві власності та розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; та відчужити його на користь інших осіб, для ухилення від виконання рішення суду в подальшому. Просить застосувати заходи забезпечення позову, а саме: накласти арешт на квартиру розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить відповідачу на праві власності, до закінчення розгляду справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 .

До заяви долучено інформацію № НОМЕР_1 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно з відомостями про наявність права власності відповідача ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_2 .

У відповідності до ч. 1 ст. 153 ЦПК України в судове засідання сторони не викликались.

На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, приходжу до наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 151 ЦПК України, суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, у заяві про забезпечення позову повинно бути зазначено предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, які містяться у пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009 р.), а саме, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

На підставі наведеного судом встановлено наступне.

В березні 2020 року судді ОСОБА_3 передано цивільну справу № 572/27/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, справу призначено до прозгляду.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

У заяві про забезпечення позову не зазначено жодних обставин та не долучено жодних доказів на підтвердження реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду.

Твердження заявника про його обізнаність щодо намірів відповідача на реалізацію нерухомого майна на підставі відомостей від спільних знайомих - не дає підстави зробити висновок, що такі наміри відповідача існують, що ним вчинені дії, направлені на реалізацію такого наміру, що є наявність реальної загрози невиконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У протоколі 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у ст. 1 зазначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном.

На підставі наведеного суд дійшов висновку, що заява про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 150-153 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Радченко Олег Вікторович про забезпечення позову по справі № 572/27/20.

Ухвала може бути оскаржено до Херсонського апеляційного суду в термін 15 днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до п.3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, визначений ст. 354 цього Кодексу продовжується на строк дії такого карантину.

СуддяІ. Ю. Зуб