ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

22 квітня 2020 року

м. Харків

справа № 643/18128/19

провадження № 22-ц/818/2734/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Пилипчук Н.П. ,

суддів: Кругової С.С., Маміної О.В.,

за участю секретаря судового засідання : Плахотнікової І.О. ,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справуза позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 , на рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2020 року, ухвалене суддею Сугачової О.О., в залі суду в м. Харків,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною позовною заявою.

Позовна заява вмотивована тим, що позивач є власником автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 . ОСОБА_2 01.06.2019 близько 12:20 години керував автомобілем ГАЗ НОМЕР_2 державний номерний знак НОМЕР_3 , по пр-ту Льва Ландау в м. Харкові, не врахував дорожні обставини, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України. Вказане встановлено постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.08.2019 у справі № 645/3741/19 та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 10.09.2019. В результаті порушення відповідачем ПДР України та в результаті вказаної ДТП, позивачу завдано матеріальну та моральну шкоду. ТОВ «БОГДАН-АВТО ХАРКІВ» були виконані ремонтні роботи, необхідні для відновлення пошкодженого автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , за які позивач (власник) сплатив у розмірі 117 250,36 грн. На підтвердження того, що вартість ремонтних робіт пошкодженого автомобіля позивача, проведених ТОВ «БОГДАН-АВТО ХАРКІВ», не є завищеною, було проведено експертне автотоварознавче дослідження № НОМЕР_4 за визначення розміру матеріальної шкоди заподіяної власнику автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , складеного 06.08.2019. Відповідно до ремонтної калькуляції № 13933 від 06.08.2019, загальна вартість відновлюваного ремонту пошкодженого в результаті ДТП (01.06.2019) автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , без урахування фізичного зносу, становить 99 028,44 грн. Позивач зазначає, що їй відшкодовуються збитки в повному обсязі відповідно до реальної вартості виконання робіт, необхідних для відновлення автомобіля, без урахування коефіцієнту фізичного зносу, у розмірі 99 028,44 грн, відповідно до ремонтної калькуляції № 13933 від 06.08.2019 (додаток до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 13933). Крім матеріальних збитків, позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає у завданні позивачу негативних наслідків в результаті ДТП як безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього. До негативних наслідків відноситься нервовий стрес, який позивач пережила, глибокі переживання. Для відновлення нормального душевного стану позивач потребує тривалий час. Зважаючи на викладене, позивач оцінює моральну шкоду в розмірі 20 000, 00 грн.

У зв`язку з вищевикладеним, просить позов задовольнити та стягнути з відповідача на свою користь суму матеріальної шкоди у розмірі 117 250,36 грн, суму моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн, суму витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 1695,00 грн, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн та суму сплаченого судового збору в розмірі 1372,50 грн.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції, та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги повному обсязі. Посилаються на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в даній справі є доведеним факт пошкодження автомобіля позивача, що є шкодою, яка повинна бути відшкодована, а посилання позивача на рахунок фактури № ХА -0001706 від 04.06.2019 року був спрямований на доказування розміру завданої шкоди, а не підстав самого відшкодування. Вказує, що суд першої інстанції помилково не взяв до уваги експертне дослідження № НОМЕР_4 від 06.08.2019, проведеного судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_4 , посилаючись на те, що позивач не є його замовником та не понесла витрат на таке дослідження. Зазначає, що вказаний висновок є помилковим, оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язку позивача бути замовником такої експертизи. Також посилається на те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що з боку позивача не надано жодних доказів на підтвердження факту заподіяння моральних страждань та доказів наявності причинного зв`язку між заподіяною моральною шкодою і протиправним діянням відповідача. Позивачу було завдано моральної шкоди, яка полягала у завданні позивачу негативних наслідків в результаті ДТП як безпосередньо під час вчинення адміністративного правопорушення, так і після нього.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів на підтвердження обставин, на які вона посилається в обґрунтування позову.

Судова колегія не в повній мірі погоджується із висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 01.06.2019 близько 12:20 години керував автомобілем ГАЗ НОМЕР_2 державний номерний знак НОМЕР_3 , по пр-ту Льва Ландау в м. Харкові, не врахував дорожні обставини, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , який рухався в зустрічному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Вказаними діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Вказані обставини підтверджуються постановою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 30.08.2019 № 645/3741/19, 3/643/1167/19, згідно до якої ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Постанова набрала законної сили 10.09.2019 (а.с.12).

ОСОБА_1 є власником автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 .

Такий факт підтверджено копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_5 (а.с.11).

Згідно висновку експертного дослідження № НОМЕР_4 від 06.08.2019, проведеного судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_4 , величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 визначається ринковою вартістю КТЗ на момент пошкодження (01.06.2019) та становить 66 324,34 грн; вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП (01.06.2019) автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 66 324,34 грн (а.с.16-20).

З квитанції № 0.0..1 від 13.08.2019 вбачається, що витрати за послуги проведеного експертного дослідження № 13933 складають 1695,00 грн, які перераховані Харківському НДІ судових експертиз (а.с.15).

Відповідно до ремонтної калькуляції № 13933 від 06.08.2019, загальна вартість відновлюваного ремонту пошкодженого в результаті ДТП (01.06.2019) автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , без урахування фізичного зносу, становить 99028,44 грн (а.с.21-22).

Згідно рахунку-фактури № НОМЕР_6 -0001706 від 04.06.2019, наданого ТОВ «БОГДАН-АВТО ХАРКІВ», вартість робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 117 250,36 грн (а.с.13).

Відповідно до інформації, що міститься в повідомленні про ДТП від 29.07.2015 цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 станом на 01.06.2019 застрахована не була.

З пояснень представника позивача встановлено, що на момент ДТП не була застрахована і цивільна відповідальність позивача.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із частинами першою та третьою першою статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

За змістом частин першої та другої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб.

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (частина друга статті 1187 ЦК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 1187 ЦК України особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищення небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

З матеріалів справи вбачається, що шкода позивачу була завдана внаслідок взаємодії двох джерел підвищеної небезпеки.

Ці правовідносини регулюються ст.1188 ЦК України.

Так, згідно п. 1 ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Статтею 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів" (надалі - Закон) передбачено, що обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Відповідно до пункту 10.1 статті 10 Закону суб`єктами страхування укладаються такі види договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування). Внутрішні договори страхування діють виключно на території України.

Згідно з пунктом 1.8 статті 1 Закону страховий поліс - єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.

Пунктом 55.1 статті 55 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що з метою організації обміну інформацією про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності та контролю за його здійсненням створюється єдина централізована база даних, яка містить відомості про чинні та припинені договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страхові випадки, що мали місце, транспортні засоби та їх власників.

Разом з тим, з матеріалів справи убачається, що в єдиній централізованій базі даних щодо обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності відсутні відомості щодо дійсного полісу транспортного засобу автомобіля ГАЗ НОМЕР_2 державний номерний знак НОМЕР_3 та автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 на момент дорожньо-транспортної пригоди, а саме 01.06.2019 року.

Отже, майнова шкода, завдана ОСОБА_1 , яка є власником автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 внаслідок ДТП, що мала місце 01.06.2019 року підлягає стягненню з ОСОБА_2 .

Позивач наполягає на тому, що розмір відшкодування необхідно визначити на підставі рахунку-фактури № ХА-0001706 від 04.06.2019, наданої ТОВ «БОГДАН-АВТО ХАРКІВ», згідно якого вартість робіт, необхідних для відновлення пошкодженого автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , складає 117 250,36 грн.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що автомобіль позивача був відремонтований ТОВ «БОГДАН-АВТО ХАРКІВ», тому такий рахунок-фактура праивльно не був прийнятий судом на підтвердження розміру шкоди.

Між тим, крім іншого матеріали справи містять висновок експертного дослідження № НОМЕР_4 від 06.08.2019, проведеного судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса. Вказаний висновок не був прийнятий судом першої інстанції, оскільки позивач не була його замовником та не понесла витрат на зазначене дослідження, замовником та платником за яким є ОСОБА_5 .

Такі висновки суду є необгрунтованими, оскільки предметом вказаного експертного дослідження був автомобільHyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 , належний позивачу, вказаним висновком визначений розмір шкоди, завданий позивачу саме в результаті ДТП 01.06.2019 року, тобто стосується обставин, що входять до предмету доказування, є належним та допустимим доказом.

Отже, при визначенні суми відшкодування колегія суддів виходить із висновку експертного дослідження № 13933 від 06.08.2019, проведеного судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса ОСОБА_4 , згідно якого величина матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 визначається ринковою вартістю КТЗ на момент пошкодження (01.06.2019) та становить 66 324,34 грн; вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП (01.06.2019) автомобіля Hyundai Elantra державний номерний знак НОМЕР_1 з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу, становить 66 324,34 грн (а.с.16-20).

Щодо вирішення позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, згідно із ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

В пункті 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (далі - Постанова) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

В пункті 9 Постанови визначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховується характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі, характер моральних страждань і наслідків, що наступили.

В обґрунтування наявності підстав для відшкодування моральної шкоди, позивач посилається на наявність негативних наслідків в результаті ДТП як безпосередньо під час ДТП, так і після нього. До негативних наслідків відносить нервовий стрес, який позивач пережила, глибокі переживання. Для відновлення нормального душевного стану позивач потребує тривалий час.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої позивачу моральної шкоди, ураховуючи душевні страждання та стрес, яких позивач зазнала у зв`язку із пошкодженням її власного автомобіля, вимушеність змін у повсякденному житті, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, колегія суддів доходить висновку про відшкодування позивачеві моральної шкоди в розмірі 5 000 грн.

Стосовно судових витрат, понесених під час розгляду справи, слід зазначити наступне.

За правилами п.п.«в» п.4 ч.1 ст.382 ЦПК України суд апеляційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції.

Згідно зі ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч.1 ст.137 ЦПК України).

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч.2 ст.137 ЦПК України).

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.4 ст.137 ЦПК України).

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України»).

Необхідною умовою для вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу є наявність доказів, які підтверджують фактичне здійснення таких витрат учасником справи.

На підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.

У позовній заяві та апеляційній скарзі містяться клопотання про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 25 000 грн.

Оплату наданих послуг підтверджує квитанція від 01.10.2019 року та від 10 березня 2020 року. (а.с.31,60)

Враховуючи об`єм та складність справи, тривалість розгляду справи судом та виходячи з критерію реальності адвокатських послуг, а також принципу співмірності та розумності їхньої вартості, та часткового задоволення позовних вимог колегія суддів дійшла висновку про стягнення понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з ОСОБА_2 на її користь ОСОБА_1 пропорційно задоволених позовних вимог у розмірі до 8946 грн.

Також, відповідно до ч.ч.1,13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Вирішуючи дане питання, колегія суддів виходить з положень п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України та покладає на відповідача витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а саме: позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені на 49,70 %.

Отже з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмір 1705 грн. 33 грн. за подачу позовної заяви та апеляційної скарги.

Витрати на відшкодування вартості експертного дослідження № 13933 від 06.08.2019, проведеного судовим експертом ХНДІСЕ ім. Засл. проф. М.С. Бокаріуса дослідження, яка відповідно до квитанції № 0.0..1 від 13.08.2019, становить 1695,00 грн. не підлягає відшкодуванню, оскільки доказів того, що позивач понесла вказані витрати матеріали справи не містять.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню, з ухвалення нового про часткове задоволення позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Відповідно до п. 4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 371, 374, п. 4 ч. 3 ст. 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 23 січня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування матеріальної шкоди 66 324 (шістдесят шість тисяч триста двадцять чотири) грн. 34 коп. та на відшкодування моральної шкоди 5000 грн. (п`ять тисяч).

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати: витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги 1705 (тисячу сімсот п`ять ) грн. 33 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 8946 (вісім тисяч дев`ятсот сорок шість) грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П.Пилипчук

Судді С.С. Кругова

О.В. Маміна