Ухвала

06 травня 2020 року

м. Київ

справа № 688/3072/19

провадження № 61-6926 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля», треті особи: Корчицька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування записів про речове право,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» (далі - ТОВ «Лотівка Еліт») звернулося до суду з указаним вище позовом.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2020 року прийнято відмову ТОВ «Лотівка Еліт» від позовних вимог. Закрито провадження у справі. Стягнуто з ОСОБА_1 то ТОВ «Єлисейські поля» на користь ТОВ «Лотівка Еліт» з кожного по 3 842,00 грн витрат зі сплати судового збору. У задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу ТОВ «Єлисейські поля» задоволено частково. Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2020 року в частині стягнення судових витрат скасовано та в цій частині ухвалено нове судове рішення. В задоволенні заяви ТОВ «Лотівка Еліт» про стягнення з ОСОБА_1 та ТОВ «Єлисейські поля» понесених судових витрат відмовлено. Повернуто ТОВ «Лотівка Еліт» з державного бюджету України 3 842,00 грн сплаченого судового збору згідно платіжних доручень № 4319 та № 4320 від 08 серпня 2019 року.

09 квітня 2020 року ТОВ «Лотівка Еліт» засобами поштового зв`язку звернулося до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року (надійшла до суду 16 квітня 2020 року), вякій, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову

у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною першою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно з частиною першою статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Відповідно до частини третьої статті 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Суд апеляційної інстанції, установивши, що ТОВ «Лотівка Еліт» відмовилося від позову до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, а також те, що добровільне розірвання відповідачами оспорюваних договорів не є тотожним за змістом та наслідками з тими, що настають внаслідок визнання договорів недійсними, а тому не свідчить про задоволення ними позовних вимог позивача та необхідність у застосування до спірних правовідносин частини третьої статті 142 ЦПК України, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для скасування ухвали суду першої інстанції в частині стягнення з відповідачів понесених судових витрат та повернення на користь позивача з державного бюджету України 50% судового збору, сплаченого при поданні до суду позову, що становить 3 842,00 грн.

При цьому факт розірвання оспорюваних договорів між відповідачами не може тлумачитись як виконання вимог позову одним із відповідачів чи двома відповідачами. Це подія, яка сталась з тих чи інших причин, яка не може вважатись обов`язковим причинним наслідком звернення позивача до суду і дії відповідачів у даному випадку не можна ототожнювати з визнанням позову.

Разом із цим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/1227/17 (провадження № 12-112гс18) зроблено висновок, що відповідно до положень цивільного та господарського законодавства розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторін права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним.

До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд в ухвалі від 04 травня 2020 року у справі № 688/3719/19 (провадження № 61-6864ск20).

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Зі змісту касаційної скарги та оскаржуваного судового рішення убачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судового рішення.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» на постанову Хмельницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» до ОСОБА_1 , товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля», треті особи: Корчицька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування записів про речове право відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець