21.04.2020 227/830/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м.Добропілля

Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Хоменко Д.Є., розглянувши заяву Комунального підприємства «Добро» Добропільської міської ради, про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії з боржника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2016 року по 01.03.2020 року з боржника ОСОБА_1 в розмірі 16664,85 грн., яка виникла станом на 01.03.2020 року та витрат понесених з оплатою судового збору в розмірі 210,20 грн.

Розглянувши надані матеріали, прихожу до висновку про відсутність у заявника права грошової вимоги щодо заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період з 01.11.2016 року по 01.03.2020 року саме з гр. ОСОБА_1 , виходячи з такого.

Як вбачається із заяви про видачу судового наказу стягувач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 за період їх надання з 01.11.2016 року по 01.03.2020 року.

Судовий наказ, відповідно до п.3 ч.1 ст.161 ЦПК України, може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Форма і зміст заяви про видачу судового наказу передбачені в ст.163 ЦПК України.

Відповідно до ст.163 ЦПК України, до заяви про видачу судового наказу обов`язково повинні бути додані документи, зазначені в ч.3 вказаної статті, в тому числі і копія договору, укладеного в письмовій формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, перелік доказів, якими заявник обґрунтовує, обставини, на яких ґрунтуються його вимоги (пункти 3, 5 ч.3 ст.163 ЦПК України).

Заявником до заяви про видачу судового наказу доданий письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення №377/2В від 10.05.2018 року, який укладено між стягувачем та гр. ОСОБА_1 .

З наданого договору про надання послуг з централізованого опалення від 10.05.2018 року, який укладений між КП «Добро» Добропільської міської ради та ОСОБА_1 , за адресою: АДРЕСА_1 , вбачається, що в ньому не зазначено з якого саме моменту він набирає чинності, але діє до 01.11.2018 року. Відповідно до п.9.2 договору, він вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії однією із сторін не буде письмово заявлено про його розірвання або необхідність перегляду.

Відповідно до ст.631 ЦК України, договір набирає чинності з моменту його укладення. Сторони можуть встановити, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Зміст вказаного договору свідчить, що укладений між сторонами договір №377/2В був укладений 10.05.2018 року.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст.203 ЦК України).

Зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ст.202 ЦК України).

Таким чином, враховуючи вищевказані норми цивільного законодавства вбачається, що договір про надання послуг з централізованого опалення №377/2В від 10.05.2018 року, набрав чинності з моменту його підписання, а саме з 10.05.2018 року.

Приймаючи до уваги викладене, суд вважає, що вищевказаний письмовий договір від 10.05.2018 року не може підтверджувати право вимоги КП «Добро» на стягнення грошових коштів за надані послуги за період з 01.11.2016 року по 09.05.2018 року, оскільки умови договору застосовуються до відносин, які виникли між сторонами з 10.05.2018 року, тобто з моменту укладення договору.

Зміст договору не містить відомостей, які б свідчили про те, що умови договору застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення.

Враховуючи наведене, суд вважає, що заявником не підтверджено право грошової вимоги у наказному провадженні щодо стягнення заборгованості, яка виникла станом на 01.03.2020 року, за період наданих комунальних послуг з 01.11.2016 року по 09.05.2018 року, оскільки заявником не надано письмового договору, тобто в цій частині вимоги заявника не є безспірними.

Крім того суд, на виконання вимог ч.5 ст.165 ЦПК України надіслав запит до виконавчого комітету Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області, з метою встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи боржника.

Згідно інформації наданої виконавчим комітетом Білицької міської ради м.Добропілля Донецької області №275 від 23.03.2020 року, гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 була зареєстрована з 12.12.2007 року за адресою: АДРЕСА_1 та знята з обліку реєстрації 27.07.2011 року. Зареєстрована з 27.07.2011 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Документів, які б підтверджували, що боржник була споживачем послуг надання електричної енергії за адресою: АДРЕСА_1 , в період виникнення заборгованості з 01.11.2016 року по 01.03.2020 року (а саме документів, які б підтверджували, що дана квартира належить боржнику на праві власності чи на праві користування) до заяви про видачу судового наказу не надано.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що з поданої заяви про видачу судового наказу не вбачається виникнення у заявника права грошової вимоги щодо заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії за адресою: АДРЕСА_1 саме з ОСОБА_1 за період з 01.11.2016 року по 01.03.2020 року.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії з ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись ст. ст.163, 165, 261, 353, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Відмовити Комунальному підприємству «Добро» Добропільської міської ради у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з постачання теплової енергії з боржника ОСОБА_1 .

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченою пунктом 1 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч.2 ст.161 ЦПК України, він має право звернутися до суду з даними вимогами в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання її суддею.

Ухвала щодо відмови у видачі судового наказу може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право, відповідно до ч.2 ст.354 ЦПК України, на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Д.Є. Хоменко