УХВАЛА

27 квітня 2020 року

м. Київ

справа №643/4061/17

провадження № 61-4852ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2019 року та на постанову Харківського апеляційного суду від 05 березня 2020 року в цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Управління Пенсійного фонду України в Московському районі м. Харкова, Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_2 , про встановлення факту визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ :

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2019 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 05 березня 2020 року, відмовлено у задоволенні заяви.

13 березня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2019 року та на постанову Харківського апеляційного суду від 05 березня 2020 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким заяву задовольнити.

Ухвалою Верховного Суду від 03 квітня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків, а саме: для надання виправленої касаційної скарги, в якій слід зазначити підстави касаційного оскарження та їх відповідне мотивування.

У квітні 2020 року від ОСОБА_1 надійшла уточнена касаційна скарга, якою вимоги ухвали Верховного Суду від 03 квітня 2020 року не виконані, недоліки касаційної скарги не усунуті, а саме: скаржником в уточненій касаційній скарзі викладено обставини справи з точки зору ОСОБА_1 , однак, не зазначено передбачену частиною другою статті 389 ЦПК України підставу для касаційного оскарження та її відповідне мотивування.

В уточненій касаційній скарзі ОСОБА_1 в обґрунтування підстав для касаційного оскарження посилається на постанову Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», на лист ВСУ від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення».

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено вичерпний перелік підстав для касаційного оскарження судових рішень, за яким підставою для касаційного оскарження судового рішення є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, зокрема, якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку.

Посилаючись на невідповідність постанови суду апеляційної інстанції на актуальну правову позицію, скаржнику необхідно зазначати правові висновки саме Верховного Суду, викладені у постановах у подібних справах. Натомість, ОСОБА_1 вказану умову не виконала, незважаючи на те, що суд касаційної інстанції в ухвалі від 03 квітня 2020 року роз`яснював скаржнику необхідність виконання цієї вимоги для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Таким чином, станом на 27 квітня 2020 року вимоги ухвали Верховного Суду від 03 квітня 2020 року не виконані, недоліки не усунуті.

За правилами статей 185, 393 ЦПК України якщо скаржник не усунув недоліки касаційної скарги у строк, встановлений судом, така касаційна скарга вважається неподаною та повертається скаржнику.

Оскільки станом на 27 квітня 2020 року недоліки касаційної скарги не були усунуті, то касаційна скарга не може бути прийнята судом до розгляду та підлягає поверненню заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення касаційної скарги не позбавляє скаржника права на повторне звернення до суду з касаційною скаргою.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 02 липня 2019 року та на постанову Харківського апеляційного суду від 05 березня 2020 року повернути скаржнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш