КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/626/2020 Доповідач у суді апеляційної інстанції: Волошина В.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Волошиної В.М.

Суддів Слюсар Т.А., Мостової Г.І.

Секретаря судового засідання Маличівській Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 на ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання правочину недійсним.

Заслухавши доповідь судді Волошиної В.М., перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи скарги, колегія суддів, -

в с т а н о в и л а:

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_2 , та з урахуванням зміненого предмету позову від 20 листопада 2017 року, просило в рахунок часткового погашення заборгованості за договором про надання невідновлювальної кредитної ліній № 10-29/3148 від 26 березня 2007 року, яка станом на 05 вересня 2016 року становить розмір 7 449 493,47 грн., звернути стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» (а.с. 111-113 том 1).

У жовтні 2018 року відповідачкою ОСОБА_2 подано зустрічний позов про визнання недійсним (неукладеним) договір про надання невідновлювальної кредитної ліній № 10-29/3148 від 26 березня 2007 року та визнання недійсним іпотечного договору № 02-10/973 від 26 березня 2007 року (а.с. 7-22 том 2).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року прийнято до провадження заяву позивача про зміну предмета позову від 20 листопада 2017 року та зустрічний позов ОСОБА_2 . Зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (а.с. 27 том 2).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року зустрічний позов ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання правочину недійсним залишено без розгляду. Закрито підготовче провадження у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Призначено справу до розгляду у порядку загального провадження у відкритому судового засіданні.

Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції в частині залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» про визнання правочину недійсним, представник позивача за зустрічним позовом подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі порушує питання про скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду, мотивуючи тим, що ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що залишаючи позовну заяву без розгляду, судом першої інстанції не враховано, що причини неявки позивачки ОСОБА_2 за зустрічним позовом в судове засідання 06 серпня 2019 року є поважним, а тому висновок суду першої інстанції про наявність підстав для залишення позову без розгляду є помилковим.

Позивач, у визначений ухвалою суду строк, не скористався процесуальним правом подання відзиву на апеляційну скаргу. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду судового рішення суду першої інстанції - частина 3 статті 360 ЦПК України.

Учасники справи в судове засідання не з`явились, належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до вимог статті 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Залишення заяви без розгляду - це форма закінчення розгляду цивільної справи без ухвалення судового рішення у зв`язку із виникненням обставин, які перешкоджають розгляду справи.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України позов залишається без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Положення пункту 3 частини 1 статті 257 ЦПК України повинні враховуватись у системною та логічному зв`язку із положеннями частини 5 статті 223 ЦПК України, згідно з якою суд залишає позовну заяву без розгляду у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Аналіз процесуальних норм вказує на те, що при вирішені питання про залишення позову без розгляду з підстав, передбаченої пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України, крім випадку, якщо від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи, правове значення для вирішення цього питання має сукупність умов: як факт належного повідомлення позивача про час і місце розгляду справи по суті, так і факт повторної (другої поспіль) неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна справа за позовом Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» перебуває у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва з грудня 2016 року (а.с. 87 том 1).

На підставі розпорядження керівника апарату суду № 1170 від 23 травня 2018 року та протоколу повторного автоматизованого розподілу від 25 травня 2018 року цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності передано в провадження судді Колдіній О.О. (а.с. 122, 123 том 1).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25 травня 2018 року у складі головуючого судді Колдіної О.О. прийнято до свого провадження цивільну справу № 752/18475/16ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання права власності. Призначено підготовче судове засідання (а.с. 124 том 1).

Розгляд справи у підготовчому засіданні призначалась неодноразово: на 11 жовтня 2018 року, 18 лютого 2019 року та 06 серпня 2019 року (а.с. 124 том 1, а.с. 30, 53-54, 55 том 2).

На стадії підготовчого судового засідання позивачем подана заява про зміну предмета позову з вимогою до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, що належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме: квартиру АДРЕСА_1 шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «про виконавче провадження» з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором (а.с. 111-113 том 1). Відповідачем ОСОБА_2 подано зустрічний позов про визнання недійсним (неукладеним) договір про надання невідновлювальної кредитної ліній № 10-29/3148 від 26 березня 2007 року та визнання недійсним іпотечного договору № 02-10/973 від 26 березня 2007 року (а.с. 7-22 том 2).

Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11 жовтня 2018 року прийнято до провадження заяву позивача про зміну предмета позову. Зустрічний позов ОСОБА_2 прийнято до спільного розгляду з позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (а.с. 27 том 2).

06 серпня 2019 року судом першої інстанції закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, з визначенням дати судового засідання на 20 листопада 2019 року, про що постановлено ухвалу (а.с.63 том 2).

За результатом підготовчого засідання судом першої інстанції також вирішено питання про залишення зустрічного позову ОСОБА_2 без розгляду.

Залишаючи без розгляду позов ОСОБА_2 , суд першої інстанції виходив із факту повторної неявки в судові засідання позивача за зустрічним позовом, який належним чином повідомлений про розгляд справи, на 18 лютого 2019 року та 06 серпня 2019 року.

Перевіряючи додержання судом першої інстанції вимог процесуального законодавства при вирішенні питання про залишення заяви без розгляду з підстави, передбаченої пунктом 3 частини 1 статті 257 ЦПК України, колегією суддів виходить з такого.

Статтею 196 ЦПК України передбачено, що для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання. Дата і час підготовчого засідання призначаються суддею з урахуванням обставин справи і необхідності вчинення відповідних процесуальних дій.

Положеннями статті 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

Підготовче провадження починається відкриттям провадження у справі і закінчується закриттям підготовчого засідання. Підготовче засідання проводиться судом з повідомленням учасників справи (частина перша статті 197 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 200 ЦПК України у підготовчому засіданні суд постановляє ухвалу (ухвали) про процесуальні дії, що необхідно вчинити до закінчення підготовчого провадження та початку судового розгляду справи по суті.

Згідно з частинами першою та другою статті 211 ЦПК України розгляд справи відбувається в судовому засіданні. Про місце, дату і час судового засідання суд повідомляє учасників справи.

Правовий аналіз зазначених норм процесуального права вказує на те, що підготовче провадження та розгляд справи по суті - це різні стадії судового процесу.

Так, провадження у справі до судового розгляду (підготовче провадження) є процесуальною формою підготовки справи до судового розгляду, спрямоване на з`ясування можливості врегулювання спору до судового розгляду або забезпечення правильного та швидкого вирішення справи (стаття 198, 199, 200 ЦПК України). Тоді як завданням розгляду справи по суті є розгляд та вирішення спору на підставі зібраних у підготовчому провадженні матеріалів - стаття 209 ЦПК України.

Під час проведення підготовчого засідання діють ті сама загальні правила, що і для звичайного судового розгляду справи по суті, проте наслідки неявки у підготовче судове засідання мають певні особливості щодо тих наслідків, які застосовуються у судовому розгляді справи по суті.

Аналіз змісту пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України свідчить про те, що залишення позовної заяви без розгляду з цієї підстави може мати місце лише в тому випадку, якщо позивач, який був належним чином повідомлений про час слухання справи, повторно не з`явився саме в судове засідання на стадії розгляду справи по суті, а не в підготовче засідання.

Колегією суддів встановлено, що неявка позивача за зустрічним позовом в судові засідання на 18 лютого 2019 року та 06 серпня 2019 року не пов`язана із судовим розглядом справи по суті, оскільки на вказані дати судом першої інстанції призначалось підготовче судове засідання.

У зв`язку з наведеним правові підстави для залишення зустрічного позову ОСОБА_2 без розгляду згідно з пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України відсутні.

Отже, висновок суду першої інстанції про залишення без розгляду зустрічного позову ОСОБА_2 не ґрунтується на вимог цивільного процесуального законодавства, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

У відповідності до вимог статті 379 ЦПК України підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема: порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З урахуванням викладеного колегія суддів вважає, що ухвала суду в частині залишення зустрічного позову ОСОБА_2 без розгляду підлягає скасуванню з направленням справи в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 384 ЦПК України, колегія суддів,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - представника ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду міста Києва від 06 серпня 2019 року в частині залишення зустрічного позову ОСОБА_2 без розгляду скасувати, справу направити в цій частині для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. При оголошенні вступної та резолютивної частин судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді: