УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 2-4967/10

провадження № 61-7215ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І. розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 30 вересня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення стягнення на предмет іпотеки,

ВСТАНОВИВ:

12 вересня 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (далі - ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія»), звернулось до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Заяву мотивовано тим, що рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси у справі № 2-4967/10 солідарно стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в місті Черкаси заборгованість за кредитним договором. Заборгованість не погашена, у Соснівському ВДВС міста Черкаси ГТУЮ у Черкаській області відкрито виконавче провадження № 49475794 стосовно боржника ОСОБА_1

31 січня 2018 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» правонаступником стягувача ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу, зокрема, за кредитним договором укладеним між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк». Згідно вимог договору факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 , у зв`язку з чим, заявник просить замінити стягувача - ПАТ « ОТП Банк» на його правонаступника - ТОВ «Фінансова компанія « Довіра та Гарантія» у справі № 2-4967/10.

Ухвалою Соснівського районного суду міста Черкаси від 30 вересня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні задоволено.

Замінено стягувача ПАТ «ОТП Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 49475794 з примусового виконання виконавчого листа № 2-4967/10 за рішенням Соснівського районного суду міста Черкаси від 14 жовтня 2010 року про стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ «ОТП Банк» в особі регіонального відділення АТ «ОТП Банк» в місті Черкаси заборгованості за кредитним договором у розмірі 16 728,05 доларів США, що в еквіваленті по курсу НБУ до гривні на час розрахунку становить 7,9259 грн за 1 долар США та складає 132 584,85 грн, заборгованість по нарахованим та не сплаченим відсоткам складає 341,07 долар США, що в еквіваленті по курсу НБУ складає 2 703,29 грн, заборгованість по нарахованій пені - 1 028,46 грн та штраф за прострочення боргових зобов`язань в сумі 75,00 грн, всього в сумі 136 391,60 грн.

Постановою Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2020 рокуухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 30 вересня 2019 року залишено без змін.

17 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу до Верховного Суду у якійпросить скасувати постанову апеляційного суду та передати справу до апеляційного суду для продовження розгляду, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження з таких підстав.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, як і пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України, передбачають, що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку, ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (абзац другий частини другої статті 389 ЦПК України).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року в справі № 6-1355/10 (провадження№ 61?12076св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

Суд першої інстанції задовольняючи заяву, з висновками якого погодився апеляційний суд, виходив з того, що між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «ФК «Довіра та Гарантія» укладено договір факторингу за кредитним договором, згідно із умовами якого право грошової вимоги за кредитним договором №CL - F02/069/2008 від 09 вересня 2008 року, укладеного між ОСОБА_1 та ЗАТ «ОТП Банк», перейшло до ТОВ «ФК Довіра та Гарантія» у виконавчому провадженні № 49475794, дійшов правильного висновку, що товариство набуло прав стягувача за рішенням суду та виконавчими листами, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи касаційної скарги висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Згідно із частинами четвертою та шостою статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення. Ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

З огляду на викладене у відкритті касаційного провадження належить відмовити, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою, а правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення.

Керуючись частиною першою, четвертою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду міста Черкаси від 30 вересня 2019 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 11 березня 2020 року за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» про заміну сторони у виконавчому провадженні у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ОТП Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості та звернення на стягнення на предмет іпотеки.

Копію ухвали, касаційну скаргу та додані до неї матеріали направити особі, яка подала скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель