Справа № 216/754/18
провадження 2/216/400/20
23 листопада 2020 року місто Кривий Ріг
Центрально-Міський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі: головуючого судді Кузнецова Р.О.,
за участю секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,
заочно розглянувши у відкритому судовому засіданні, в приміщенні місцевого суду в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів та визнання зобов`язання припиненим,-
Представник позивачів у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивачів, позов підтримує та наполягає на задоволенні, не заперечує щодо заочного розгляду справи.
Відповідач належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, про причини своєї неявки не повідомила, відзиву та заперечень проти позову не надала. Будь-яких заяв та клопотань зі сторони відповідача до суду не надходило.
У зв`язку з цим, зі згоди представника позивачів, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи без участі відповідачів відповідно до вимог ст.ст. 279-281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на повному, всебічному та об`єктивному дослідженні обставин справи, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.
З метою виконання цього зобов`язання з повернення грошових коштів, відповідно до умов зазначеного вище договору, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а також відповідач ОСОБА_3 передають в іпотеку третій особі - ОСОБА_4 , належне їм на праві приватної спільної часткової власності нерухоме майно, а саме: квартиру у стадії реконструкції, за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач свої зобов`язання по поверненню грошових коштів не виконала, у зв`язку з цим, рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.08.2014, стягнуто з відповідача на користь третьої особи грошові кошти за договором позики та іпотеки, з урахуванням 3% річних, у сумі 102162,85 грн. (а.с. 17)
Аналізуючи норми права, які підлягають застосуванню у даному випадку судом встановлено.
Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Окремим видом зобов`язання є позика.
Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно зі статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
При цьому, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, що визначено у ч. 1 ст. 527 ЦК України.
Відповідно до частин 1, 3 статті 528 ЦК України, виконання обов`язку може бути покладено боржником на іншу особу, якщо з умов договору, вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства або суті зобов`язання не випливає обов`язок боржника виконати зобов`язання особисто. У цьому разі кредитор зобов`язаний прийняти виконання, запропоноване за боржника іншою особою. Інша особа може задовольнити вимогу кредитора без згоди боржника у разі небезпеки втратити право на майно боржника (право оренди, право застави тощо) внаслідок звернення кредитором стягнення на це майно. У цьому разі до іншої особи переходять права кредитора у зобов`язанні і застосовуються положення статей 512-519 цього Кодексу.
Відповідно до статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом
Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Разом з тим, статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
В частині першій статті 575 Цивільного кодексу України іпотека визначена як окремий вид застави нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
Відповідно до ст. 11 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про іпотеку» зазначено, що іпотека припиняється, зокрема, у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.
Відповідно до частин 1, 3 статті 42 цього ж Закону зазначено, що боржник вправі до дня продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах виконати вимогу за основним зобов`язанням чи ту її частину, виконання якої прострочено, разом з відшкодуванням будь-яких витрат та збитків, завданих іпотекодержателю, включаючи судові витрати, витрати на оплату винагороди залученим експертам (оцінювачам, юристам), витрати на підготовку до проведення прилюдних торгів тощо. Таке виконання є підставою для припинення реалізації предмета іпотеки на прилюдних торгах. Умови договорів, що обмежують це право боржника, є недійсними.
Майновий поручитель чи наступний іпотекодержатель може виконати основне зобов`язання за боржника з наслідками, аналогічними вищенаведеним, і попередній іпотекодержатель зобов`язаний прийняти таке виконання. Наступний іпотекодержатель, який сплачує повну суму основного зобов`язання попередньому іпотекодержателю, вважається особою, на користь якої здійснене відступлення прав попереднього іпотекодержателя за іпотечним договором. Майновий поручитель, який виконав основне зобов`язання повністю або в частині, має право вимагати від боржника відшкодування сплаченої майновим поручителем суми.
Таким чином, враховуючи вище оговорені обставини, в контексті наведених норм законодавства, яке регулює вказані правовідносини, суд вважає вимоги позивачів в повній мірі доведеними належними та допустимими доказами, оскільки останні при небезпеці втратити право на майно боржника, а саме: квартиру у стадії реконструкції, за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві приватної спільної часткової власності належить як позивачам так і відповідачу, задовольнили вимоги кредитора за договором позики та іпотеки від 05.05.2009, у даному випадку - третьої особи, внаслідок чого набули статусу кредитора по відношенню до відповідача, а тому мають право на відшкодування понесених збитків у судовому порядку.
Окрім цього, оскільки позивачі належним чином виконали грошове зобов`язання за договором позики та іпотеки від 05.05.2009, що не заперечується й самим позикодавцем, вказане зобов`язання слід вважати припиненим.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Отже, з урахуванням задоволення позову в повному обсязі з відповідача на користь позивачів підлягає відшкодуванню судовий збір в розмірі 1409,60 грн. кожному позивачу.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 1, 11, 17, 42 Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 11, 15, 16, 257, 264, 268, 319, 322, 509, 525-528, 546, 575, 598, 599, 1046, 1047 ЦК України, ст.ст. 5-8, 12-19, 23, 89, 128, 258-259, 263-265, 268, 279-281 ЦПК України суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_4 , про стягнення грошових коштів та визнання зобов`язання припиненим,- задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 66 977,79 грн, які були сплачені ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 на повне виконання зобов`язань ОСОБА_3 за договором позики та іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. 06 травня 2009 року.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 66 977,79 грн, які були сплачені ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на повне виконання зобов`язань ОСОБА_3 за договором позики та іпотеки, посвідченим приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В. 06 травня 2009 року.
Визнати припиненим договір позики та іпотеки від 06 травня 2009 року, посвідчений приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Рукавіциною Н.В., зареєстрований у реєстрі за №1067.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати по справі, у вигляді судового збору, в розмірі 1409,60 грн (одна тисяча чотириста дев`ять гривень шістдесят копійок).
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі, у вигляді судового збору, в розмірі 1409,60 грн (одна тисяча чотириста дев`ять гривень шістдесят копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Відомості про учасників справи згідно з п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивачі: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 ;

третя особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 .

Рішення надруковане суддею в одному примірнику.

Суддя Р.О.Кузнецов