Справа № 504/2645/18
Номер провадження 2/504/464/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.05.2020смт.Доброслав

Комінтернівський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Жовтан П.В.

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.

представника позивача ОСОБА_1 . - адвоката Редванської Н.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в смт. Доброслав цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 про скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 .

В позовній заяві, в обґрунтування заявлених вимог позивач посилалась на наступне.

З 1989 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 постійно проживають та зареєстровані в будинку АДРЕСА_1 .

На прохання відповідачки ОСОБА_2 позивачка ОСОБА_1 тимчасово дозволила їй проживати та зареєструватися в належній їй частині зазначеного жилового будинку в якому вона була зареєстрована з 27.06.1997 року по 14.10.1998 року.

Згідно наданих правовстановлюючих документів, а саме дублікату свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 р., виданого замість втраченого органом приватизації військового радгоспу «Гвардійський» 12.01.2001 р., ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності 1/4 частина будинку АДРЕСА_2 (по 1/12 частині кожному).

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 04.05.2000 р. № 64/2, на підставі технічного заключення, за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було оформлено право власності на гараж та туалет, розташовані по вищевказаній адресі.

На підставі рішення виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 24.04.2008 р., ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було надано дозвіл на здійснення будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

Також, за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в КП «Комінтернівське РБТІ» було зареєстроване право власності, номер 17 в книзі № 47, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В подальшому, 24.06.2008 р. відділом містобудування та архітектури Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області був складений висновок на прибудову та господарські будівлі, що належать ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як зазначає позивач, всі ці дії були вчинені лише нею, оскільки ОСОБА_2 після зняття з реєстрації з 14.10.1998 року ніяким чином житлом не цікавилась.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, що ОСОБА_2 в 1997 році була помилково включена до осіб, які мають право на приватизацію частини будинку АДРЕСА_2 , оскільки була зареєстрована в ньому тимчасово з метою працевлаштування в м. Одесі, вона не є членом сім`ї позивачів та не мала права на приватизацію житла.

30.05.2008 року в Чорноморській селищній раді Комінтернівського району Одеської області, позивачка ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності серії ЯЖ №302123 на присадибну земельну ділянку площею 0,053 га, в якому окрім неї як власники землі вписані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При зверненні до Чорноморської селищної ради Лиманського району Одеської області з метою скасування приватизації житла на ім`я ОСОБА_2 ), позивачці було роз`яснено, що скасування розпорядження органу приватизації радгоспу «Гвардійський», свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 року та держакту на землю не входить до їх повноважень та на теперішній час не передбачено процедури повернення приватизованого житла органу приватизації, у зв`язку з чим ОСОБА_1 вимушена звернутись до суду з позовом.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, та просила розглянути справу за її відсутності за участю представника - адвоката Редванської Н.В.

В судовому засіданні, адвокат Редванська Н.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1 підтримала доводи позовної заяви, просила задовольнити на підставах, викладених в ній, в подальшому надала заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про час та дату судового засідання була повідомлена своєчасно належним чином, надала до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за її відсутністю позовні вимоги визнає.

Представник відповідача Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений своєчасно належним чином, однак надав до суду лист, в якому просить суд розглянути справу за відсутністю представника селищної ради, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання був повідомлений своєчасно належним чином, надав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу за його відсутністю, проти задоволення позовних вимог не заперечує.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всії учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам.

В судовому засіданні встановлено, що з 1989 року по теперішній час ОСОБА_1 та з 1997 року ОСОБА_3 зареєстровані та постійно проживають в будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №565 від 16.04.2018 року (а.с. 6).

Також, за згодою позивачки, з 27.06.1997 року по 14.10.1998 року, ОСОБА_2 зареєструвалась в жиловому будинку по АДРЕСА_2 .

Згідно дублікату свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 р., виданого органом приватизації військового радгоспу «Гвардійський» 12.01.2001 р., замість втраченого, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить на праві приватної спільної часткової власності 1/4 частина будинку АДРЕСА_2 в рівних долях (а.с. 10).

Рішенням виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Комінтернівського району Одеської області від 04.05.2000 р. № 64/2, на підставі технічного заключення, за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було оформлено право власності на гараж та туалет, розташовані по вищевказаній адресі.

На підставі рішення виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області від 24.04.2008 р., ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було надано дозвіл на здійснення будівництва за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі вищевказаних документів, за ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в КП «Комінтернівське РБТІ» було зареєстроване право власності, номер 17 в книзі № 47, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

В подальшому, 24.06.2008 року відділом містобудування та архітектури Комінтернівської районної державної адміністрації Одеської області був складений висновок на прибудову та господарські будівлі, що належать ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Вищевказані обставини встановлені копією рішення Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області №135 від 17.12.2008 року (а.с.11-12).

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.01.2009 року, виданого Чорноморською селищною радою Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області частина будинку АДРЕСА_2 належить на праві власності ОСОБА_2 ОСОБА_3 , ОСОБА_1 по 1/12 частині кожному (а.с.36).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, виданого Комінтернівським РБТІ Одеської області 20.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 на будинок АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на 1/12 частину вказаного будинку (а.с.13).

Як стверджує позивач всі дії щодо приватизації та реконструкції будинку були вчинені лише нею, оскільки ОСОБА_2 після зняття з реєстрації з 14.10.1998 року ніяким чином приватизованим житлом не цікавиться.

Окрім того, позивач зазначила, що ОСОБА_2 в 1997 році була помилково включена до осіб, які мають право на приватизацію частини будинку АДРЕСА_2 , оскільки була зареєстрована в ньому тимчасово з метою працевлаштування в м. Одесі та членом її сім`ї не являлась.

Відповідно до ч.2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Таким чином, суд приходить до висновку, що на час приватизації житла ОСОБА_2 членом сім`ї позивачки не являлась та спільне господарство із нею не вела.

30.05.2008 року в Чорноморській селищній раді Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, позивачка ОСОБА_1 отримала державний акт на право власності серії ЯЖ №302123 на присадибну земельну ділянку площею 0,053 га, в якому крім неї як власники землі вписані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.7-8).

Також, під час судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, не заперечується відповідачкою, що ОСОБА_2 участі в переобладнанні та утриманні будинку не приймала, в 1998 році вона знялась з реєстрації та долею майна не цікавиться.

При проведенні у 1997 році приватизації житла були порушені права позивачів, з огляду на наступне.

Згідно довідки Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області №565 від 16.04.2018 року ОСОБА_2 була зареєстрована в будинку АДРЕСА_1 в період часу з 27.06.1997 року по 14.10.1998 року, родинні відносини із головним наймачем - ОСОБА_1 не вказані.

Відповідно до п.4 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду з використанням житлових чеків одержують громадяни України, які постійно проживають в цих квартирах (будинках).

Відповідно до п. 5 ст. 5 Закону України від 19 червня 1992 р. N 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» кожний громадянин має право приватизувати займане ним житло безоплатно в межах номінальної вартості житлових чеків або з частковою доплатою.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» в редакції, що була чинною на час приватизації спірного житла, передача займаних квартир (будинків) здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають в даній квартирі (будинку), в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку).

На момент приватизації частини будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_2. була зареєстрована в ньому лише три місяці і членом сім`ї позивача не являлась.

При цьому, щодо позиції позивача про те, що суд ОСОБА_2 не являлась членом її сім`ї, суд враховує положення норм ст. 64 ЖК України та ст. 3 СК України, якими визначено поняття членів сім`ї та приходить до висновку про те, що оскільки відповідач із позивачкою не має родинних зв`язків, не пов`язана спільним побутом, тому не є членом її сім`ї.

У п.5 ст. 8 Закону України від 19.06.1992 року № 2482-XII «Про приватизацію державного житлового фонду» зазначено, що передача квартир (будинків) у власність громадян з доплатою, безоплатно чи з компенсацією відповідно до ст. 5 цього Закону оформляється свідоцтвом про право власності на квартиру (будинок), яке реєструється в органах приватизації і не потребує нотаріального посвідчення.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання.

Приписами ст. 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з положеннями ст. 345 ЦК України фізична або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна та майна, що є в комунальній власності. Приватизація здійснюється у порядку, встановленому законом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них.

Згідно зі ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: а) придбання за договором купівлі-продажу, ренти, дарування, міни, іншими цивільно-правовими угодами; (Пункт «а» частини першої статті 81 із змінами, внесеними згідно із Законом № 997-V від 27.04.2007); б) безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; в) приватизації земельних ділянок, що були раніше надані їм у користування; г) прийняття спадщини; ґ) виділення в натурі (на місцевості) належної їм земельної частки (паю).

На підставі відповідного рішення селищної ради, 30.05.2008 року Чорноморською селищною радою Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області виданий державний акт на право власності серії ЯЖ №302123 на присадибну земельну ділянку площею 0,053 га по АДРЕСА_2 , на ім`я ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.7-8).

Окрім того, Рішенням Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області №135 від 17.12.2008 року вирішено вважати таким, що втратив чинність та вилучено з матеріалів інвентаризаційної справи КП «Комінтернівське РБТІ» дублікат свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 року, виданий замість втраченого органом приватизації військового радгоспу «Гвардійський» 12.01.2001 року. Вважати таким, що втратило чинність та вилучено з матеріалів інвентаризаційної справи КП «Комінтернівське РБТІ» рішення виконавчого комітету Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області №64/2 від 04.05.2000 року та рішення від 24.04.2008 року. Скасовано в КП «Комінтернівське РБТІ» реєстрацію права власності за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , номер запису 17 в книзі 47, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Разом з тим, цим же рішенням селищної ради оформлено право приватної спільної часткової власності у розмірі по 1/12 частині житлового будинку по АДРЕСА_2 за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 із видачею їм свідоцтва про право власності на ј частину житлового будинку.

У зв`язку з викладеним не підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло від 09.09.1997 року та дублікату свідоцтва про право власності від 12.01.2001 року, виданого замість втраченого в частині визнання права власності на частину житлового будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та про часткове скасування розпорядження № 59 від 09.09.1997 року, винесеного органом приватизації військового радгоспу «Гвардійське», в частині визнання права власності на 1/4 частину житлового будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 .

Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 25.04.2016 року були встановлені факти належності свідоцтва про право власності на нерухомість від 23.01.2019 року, виданого на ім`я ОСОБА_2 на 1/12 частину будинку по АДРЕСА_2 - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.14).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. В частині 1 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам..

Згідно зі ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Аналізуючи матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що оскільки державний акт на землю, виданий 30.05.2008 року на земельну ділянку для обслуговування будинку, право власності на який зареєстровано з порушенням прав позивачів він підлягає скасуванню, оскільки порушує право власності інших осіб.

У зв`язку з викладеним, враховуючи те, що при приватизації житлового будинку по АДРЕСА_2 були порушені права позивача, оскільки ОСОБА_2 на момент приватизації будинку, членом сім`ї наймача не була, про що вказано вище, тому не мала права на приватизацію житла.

Також, оскільки приватизація земельної ділянки по АДРЕСА_2 була похідною від приватизації будинку, державний акт на право власності на землю також підлягає скасуванню.

При таких обставинах суд вважає, що є всі підстави для часткового задоволення позовної заяви ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 10, 11, 15, 57-61, 212, 215, 218, 258, 280-284, 293, 294, 296 ЦПК України (ред. з 15.12.2017 року), суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , до ОСОБА_2 , Чорноморської селищної ради Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області, третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійні вимоги ОСОБА_3 про скасування розпорядження та визнання недійсним свідоцтва про право власності на житло - задовольнити частково.

Скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, вчинене КП «Комінтернівське РБТІ» Одеської області 20.10.2009 року, реєстраційний номер НОМЕР_1 на будинок АДРЕСА_2 на 1/12 частину житла за ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 23.01.2009 року, видане Чорноморською селищною радою Лиманського (Комінтернівського) району Одеської області в частині визнання права власності на 1/12 частину будинку АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ).

Припинити право власності ОСОБА_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) на присадибну земельну ділянку площею 0,053 га по АДРЕСА_2 , згідно державного акту на право власності серії ЯЖ №302123 від 30.05.2008 року.

В задоволенні іншої частини позову - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Суддя Жовтан П. В.