Справа № 216/2254/19
провадження 2/216/1075/20
УХВАЛА

іменем України

про закриття провадження у справі

21 квітня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Кузнецова Р.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Кузь А.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні, в залі суду № 4 в місті Кривому Розі, цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ТОВ "Сітісервіс-КР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги, що розглядається за правилами позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.08.2019 прийнято позовну заяву до свого провадження, відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.

Представник позивача у підготовче судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за відсутності представника товариства.

Відповідач у підготовче судове засідання не з`явилася, про час та місце проведення підготовчого судового засідання повідомлялась належним чином, відповідно до вимог ЦПК України, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення від 25.10.2020.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" звернулося до ОСОБА_1 з позовом про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, отриманої з офіційного веб-сайту Міністерства юстиції України https://usr.minjust.gov.ua/ua/freesearch, Ляденко Тетяна Вікторівна зареєстрована як фізична особа-підприємець з 18.09.2001, вид діяльності: надання послуг перукарнями та салонами краси (основний).

Крім цього, договір №1805/01-17 від 18.05.2019 про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (а.с. 12-13), укладений між товариством з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" та суб`єктом підприємницької діяльності ОСОБА_1 , про що свідчить підпис та печатка суб`єкта підприємницької діяльності ОСОБА_1 у графі "Споживач".

Разом з тим, зі свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 21.03.2006 (а.с. 14), вбачається, що ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення, за адресою: АДРЕСА_1

Із зазначеного слідує, що ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, житлово-комунальні послуги від ТОВ "Сітісервіс-КР" за адресою: АДРЕСА_1 вона отримує не для власних житлово-побутових потреб, а для здійснення підприємницької діяльності у нежитловому приміщенні, як фізична-особа підприємець. За вказаною адресою знаходиться салон краси " ІНФОРМАЦІЯ_1 ".

Згідно з частиною першою статті 128 ГК України громадянин визнається суб`єктом господарювання у разі здійснення ним підприємницької діяльності за умови державної реєстрації його як підприємця без статусу юридичної особи відповідно до статті 58 цього Кодексу.

Відповідно до п. 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Частиною другою статті 55 ГК України визначено, що суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства,створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Поняття «суд, встановлений законом» включає в себе, зокрема, таку складову, як дотримання усіх правил юрисдикції та підсудності. Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних та юридичних осіб, державних і суспільних інтересів.

Судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати між собою компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Тобто, юрисдикційність спору залежить від характеру спірних правовідносин, правового статусу суб`єкта звернення, статусу у спірних правовідносинах відповідача та предмета позовних вимог, а право вибору способу судового захисту належить виключно позивачеві.

Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 20 травня 2019 року у справі № 640/10525/16-ц (провадження № 14-593цс18) та від 09 жовтня 2019 року у справі № 209/1721/14-ц (провадження № 14-418цс19), підстав для відступу від нього не вбачається.

Оскільки, судом встановлено, що позивачем пред`явлено позов до фізичної-особи підприємця, характер правовідносин, що виникли, стосуються прав та інтересів відповідача саме як учасника господарських відносин - фізичної особи-підприємця, у якості якого вона є власником нежитлового приміщення, справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому суд дійшов висновку, що провадження у справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 255, 260 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Сітісервіс-КР" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Роз`яснити позивачу, що заявлений позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства та за предметною підсудністю відноситься до компетенції Господарського суду Дніпропетровської області.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Р.О.Кузнецов