Ухвала

15 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 308/3556/17

провадження № 61-6097ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Ужгородського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Закарпатської обласної державної адміністрації, третя особа - Ужгородська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Закарпатської обласної ради, про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту освіти і науки Закарпатської обласної державної адміністрації, третя особа - Ужгородська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Закарпатської обласної ради, про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Позов обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 працює в Ужгородській спеціальній загальноосвітній школі-інтернаті І-ІІІ ступенів Закарпатської обласної ради вихователем. 19 лютого 2017 року, після підвечірку, учень 6-б класу цієї школи ОСОБА_2 піднявся на третій поверх школи, в хол, де стоїть телевізор та почав сперечатись з ОСОБА_3 за право сидіти на стільці перед телевізором. Під час розмови ОСОБА_2 обійняв ОСОБА_4 за тулуб і звалив його зі стільця на підлогу. Під час падіння на килим, що лежав на підлозі, ОСОБА_4 отримав невелике садно шкіри (до 2 см) з лівої сторони чола. Позивач обробила садно на чолі ОСОБА_4 перекиснем водню, потім йодом, зробила обом учням зауваження. Садно на чолі ОСОБА_5 не кровило, з боку ОСОБА_4 не було жодних скарг на самопочуття, його не нудило, він не блював, тремтіння рук та запаморочення у ОСОБА_5 не було. У нього була адекватна поведінка і звичайне самопочуття. Фактично не було ніякого нещасного випадку, мало місце звичайне побутове садно, тому викликати швидку допомогу та терміново повідомляти директора школи не було ніякої потреби. Листом Ужгородської спеціальної загальноосвітньої школи - інтернату І-ІІІ ступенів від 23 лютого 2017 року № 01-117 їй було запропоновано надати письмові пояснення з приводу інциденту, що трапився між учнями 19 лютого 2017 року у зв`язку з його тяжкими наслідками. Цей лист вона отримала поштою 02 березня 2017 року. 03 березня 2017 року ОСОБА_1 подала до адміністрації школи лист про надання їй копій медичних або будь-яких інших документів відносно ОСОБА_5 щодо тяжкості наслідків від отриманого ним садна 19 лютого 2019 року для ознайомлення з ними та надання пояснень. У видачі копій документів їй було відмовлено. 13 березня 2017 року Департаментом освіти і науки Закарпатської обласної державної адміністрації, за поданням Ужгородської спеціальної школи-інтернату І-ІІІ ступенів Закарпатської обласної державної адміністрації, наказом № 21-дс «Про дисциплінарне стягнення» їй оголошено догану за неналежне виконання своїх посадових та функціональних обов`язків.

ОСОБА_1 не погодилась із вказаним наказом, вважала його безпідставним, таким, що винесений з порушенням приписів Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України), зокрема Департаментом освіти і науки не було дотримано правила та порядок застосування дисциплінарного стягнення, а саме від неї не було отримано письмових пояснень. Зазначає, що у зв`язку з відмовою адміністрації Ужгородської спеціальної загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІІ ступенів надати їй документи відносно наслідків інциденту, вона письмові пояснення не змогла надати, але не відмовлялась від їх надання, а пов`язувала надання пояснень з ознайомленням з медичними або будь-якими іншими документами, оскільки без ознайомлення з зазначеними документами пояснювати немає чого. Оскільки вона від дачі пояснень не відмовлялася акт про її відмову від дачі пояснень не складався. Під час ознайомлення з матеріалами службового розслідування за фактом інциденту, що мав місце 19 лютого 2017 року матеріали службового розслідування мали заяву матері - ОСОБА_6 , доповідну записку вихователя ОСОБА_7 , талон-травмпункту від 20 лютого 2017 року, акт школи від 20 лютого 2017 року, подання школи з проханням оголосити ОСОБА_1 догану. На думку ОСОБА_1 , її лист від 03 березня 2017 року про видачу копій документів щодо тяжкості наслідків інциденту який трапився 19 лютого 2017 року не може вважатися письмовими поясненнями. Таким чином письмові пояснення ОСОБА_1 щодо порушення нею, за твердженням Департаменту освіти і науки трудової дисципліни, в матеріалах службового розслідування відсутні. Також позивач посилалась на те, що відповідно до статті 147 КЗпП України дисциплінарне стягнення може бути застосовано до працівника за порушення трудової дисципліни. Згідно наказу від 13 березня 2017 року № 21-дс у його описовій частині зазначено, що догану оголошено за неналежне виконання своїх посадових та функціональних обов`язків. Проте описова частина вищевказаного наказу не містить визначення який саме дисциплінарний проступок вчинила ОСОБА_1 та не зазначено у чому конкретно проявилося порушення, що стало приводом для застосування догани, чи могло це порушення бути підставою для застосування стягнення у вигляді догани згідно КЗпП України. При виданні наказу щодо оголошення догани Департамент освіти і науки обмежився лише загальними посиланнями на неналежне виконання обов`язків. Із зазначеного наказу не вбачається коли саме мав місце факт порушення та в яких діях ОСОБА_1 він полягає, в ньому відсутні посилання на конкретні обставини вчинення порушення трудової дисципліни, час його вчинення та час виявлення, відсутній склад дисциплінарного правопорушення. Крім того будь-яких фактів та доказів неналежного виконання ОСОБА_1 службових обов`язків оскаржуваний акт не містить, а загальне посилання на невиконання ОСОБА_1 посадових та функціональних обов`язків не може засвідчувати факт вчинення нею дисциплінарного проступку. А тому на підставі вищенаведеного просить суд задовольнити позов та скасувати наказ Департаменту освіти і науки Закарпатської обласної державної адміністрації № 21-дс «Про дисциплінарне стягнення» про накладення дисциплінарного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді догани.

Рішенням Ужгородського міжрайонного суду від 30 вересня 2019 року, залишеним без змін постановою Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

ОСОБА_1 у березні 2020 року засобами поштового зв`язку подано до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Ужгородського міжрайонного суду від 30 вересня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено підстави касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, зокрема такими підставами є неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права виключно у випадках: 1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; 2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; 3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; 4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підставами касаційного оскарження судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без врахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду України від 19 жовтня 2016 року у справі № 6-2801цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження в цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Департаменту освіти і науки Закарпатської обласної державної адміністрації, третя особа - Ужгородська спеціальна загальноосвітня школа-інтернат І-ІІІ ступенів Закарпатської обласної ради, про скасування наказу про накладення дисциплінарного стягнення у вигляді догани, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ужгородського районного суду Закарпатської області від 30 вересня 2019 року та постанову Закарпатського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року.

Витребувати з Ужгородського районного суду Закарпатської області матеріали вищезазначеної цивільної справи № 308/3556/17.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, в 10-денний строк з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик