Справа №:755/6098/20
Провадження №: 2/755/3253/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" квітня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В., вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12а), треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимирі Вікторович (Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 15, офіс 6), Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна (м. Київ, вул. Р. Окіпної, 4а, офіс 71а), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -

у с т а н о в и л а:

29.04.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12а), треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимирі Вікторович (Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 15, офіс 6), Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна (м. Київ, вул. Р. Окіпної, 4а, офіс 71а), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Ознайомившись зі змістом поданої позовної заяви та доданими до неї документами приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва і має бути передана на розгляд Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, з огляду на наступне.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Отже, за загальними правилами підсудності, з відповідним позовом позивач має право звернутись до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська, оскільки місцезнаходження відповідача ТОВ «АЛЕКСКРЕДИТ» (м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12а), територіально відноситься до Соборного району м. Дніпро, на який розповсюджується територіальна юрисдикція Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

При цьому, у своїй позовній заяві позивач скориставшись наданим йому правом стосовно підсудності справи за вибором позивача, зазначає про те, що ним обрано альтернативну підсудність у відповідності до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

Відповідно до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання.

На думку позивача, оскільки оскаржуваний виконавчий напис перебуває на виконанні приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Дрошкевич В.Л., а місцезнаходження цього приватного виконавця (м. Київ, вул. Р. Окіпної, 4а, оф. 71а) відноситься до території Дніпровського району м. Києва, тож справа підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Однак з таким тлумаченням позивачем положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України погодитись не можна і на переконання суду справа не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва.

Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 3) виконавчих написів нотаріусів.

За змістом ст. 24 ЗУ «Про виконавче провадження», яка має назву «Місце виконання рішення», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.

Отже, законодавець пов`язує місце виконання рішення не з місцем знаходження кабінету/офісу державного/приватного виконавця, а з місцем вчинення виконавчих дій.

Із матеріалів позовної заяви вбачається, що 01.04.2020 року приватним виконавцем прийнято постанову про арешт коштів боржника на його рахунках та адресовано відповідну постанову ПАТ «ОТП Банк», ПАТ «Державний ощадний банк України», ПАТ «Райффайзен банк Аваль», ПАТ «Укрсиббанк», ПАТ «Альфа-Банк».

У п. 2 постанови приватного виконавця про арешт коштів боржника зазначено, що копії постанови направлені на виконання до банківських, інших фінансових установ та сторонам виконавчого провадження.

Отже, в даному випадку виконавчі дії з виконання спірного виконавчого напису нотаріуса, вчиняються за місцем знаходження вказаних банківських установ шляхом здійснення арешту коштів на рахунках боржника, що знаходяться у цих фінансових установах.

Вивчивши дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, судом встановлено, що жодна з вказаних у постанові про арешт коштів боржника банківська установа не знаходиться на території Дніпровського району м. Києва.

Зазначені фінансові установи знаходяться у Печерському, Подільському, Голосіївському та Оболонському районах м. Києва. Отже, виконавчий напис може виконуватись за місцем вчинення виконавчих дій з арешту коштів боржника у зазначених районах м. Києва на територію яких розповсюджується юрисдикція відповідно Печерського, Подільського, Голосіївського та Оболонського районних судів м. Києва.

При цьому, у суду відсутні підстави для передачі справи на розгляд одного з вказаних районних судів м. Києва у відповідності до положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України, оскільки матеріали позовної заяви не містять відомостей про те, у якій/яких або всіх наведених банківських установах фактично знаходяться рахунки боржника, тож неможливо визначити у якому районі м. Києва вчиняються виконавчі дії щодо накладення арешту на банківські рахунки.

Також із матеріалів позовної заяви вбачається, що 01.04.2020 року приватним виконавцем прийнято постанову про арешт майна боржника. Конкретне майно, на яке накладається арешт не зазначено, а вказано лише, що арешт накладається в межах суми у розмірі 29072 грн. Фактично такою постановою здійснене накладення арешту на все належне боржнику майно.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач проживає у АДРЕСА_1 . Однак матеріали позову не містять будь-яких даних на підтвердження належності позивачу на праві власності будинку АДРЕСА_1 або його частини. Тому у суду відсутні і достатні підстави для передачі справи на розгляд Києво-Святошинського районного суду Київської області за місцем знаходження майна боржника на яке накладено арешт, що здійснений як виконавча дія в межах виконання виконавчого напису нотаріуса.

Вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю суд виходить з того, що з матеріалів позовної заяви не вбачається вчинення саме на території Дніпровського району м. Києва виконавчих дій з виконання спірного виконавчого напису, при цьому судом також достовірно не встановлено адміністративно-територіальних одиниць на території яких дійсно проводяться виконавчі дії в межах ВП №61689100, оскільки наданих суду разом із позовом матеріалів виявилось недостатнім для здійснення відповідного визначення та застосування положень ч. 12 ст. 28 ЦПК України.

За таких обставин суд дійшов висновку про необхідність передачі справи на розгляд Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська за місцем знаходження відповідача у відповідності по положень ч. 2 ст. 27 ЦПК України, оскільки наявність обставин альтернативної підсудності, передбаченою ч. 12 ст. 28 ЦПК України не знайшла свого підтвердження.

Згідно п. 1 ч. 1, ч. 3 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду. Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

Відповідно до ст. 32 ЦПК України, спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Враховуючи викладені обставини та зазначені норми чинного законодавства України приходжу до висновку про те, що позовна заява не підсудна Дніпровському районному суду м. Києва і відноситься до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 31, 32, 353-355 ЦПК України, -

п о с т а н о в и л а :

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛЕКСКРЕДИТ» (м. Дніпро, вул. Якова Самарського, 12а), треті особи: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик Володимирі Вікторович (Київська область, м. Бровари, вул. Грушевського, 15, офіс 6), Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Дорошкевич Віра Леонідівна (м. Київ, вул. Р. Окіпної, 4а, офіс 71а), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - передати на розгляд Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Роз`яснюю учасникам справи, що відповідно до п. 3 Розділу 12 «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строки апеляційного оскарження рішення/ухвали суду першої інстанції продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст ухвали складений 30.04.2020 року.

Суддя -