Справа № 316/695/20
Провадження № 2/316/524/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" квітня 2020 р. м.Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області

у складі головуючого судді Бульби О.М.

за участю секретаря судового засідання Черкашиної О.О.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу №316/695/20 за позовною заявою Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2020 р. Акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі позивач, Банк), звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області з позовною заявою до ОСОБА_1 (далі відповідач), в обґрунтування якої зазначає, що 14.03.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір №634732 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. 12.05.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено додатковий договір №1 до Договору №634732 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Відповідно до п.1.1. Договору Банк відкрив відповідачу картковий рахунок у гривні України та, відповідно до п.1.1.4 додатку до Договору, Банк встановив відповідачу кредитний ліміт в сумі 20600 грн. Відповідно до п.1.1.4, процентна ставка становить 24 проценти річних, яка сплачується щомісячно та в разі виникнення несанкціонованого овердфарту, процентна ставка становить 35% річних.

03.12.2019 р. Банк направив відповідачу вимогу про дострокове погашення заборгованості по кредиту, однак, відповідачем заборгованість погашена не була.

Станом на 02.03.2020 р. загальний розмір заборгованості відповідача перед позивачем становить суму у 22512 грн. 27 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 20596 грн. 12 коп., заборгованості по процентам 1675 грн. 49 коп., комісії 7 грн., заборгованості по пені 53 грн. 47 коп., 3% річних на суму простроченого кредиту 167 грн. 59 коп., 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів 19 грн. 55 коп., суми витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів - 1 грн. 94 коп.

Просить суд стягнути з відповідача на користь Банку зазначений розмір заборгованості та суму сплаченого при зверненні до суду судового збору.

Ухвалою Енергодарського міського суду Запорізької області від 24.03.2020 р. (а.с.25), враховуючи положення ст.274 ЦПК України, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відповідачу запропоновано подати до суду заяву із обґрунтованим запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та відзив на позов по вказаній справі.

Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Копія ухвали суду разом з копією позовної заяви та доданими до неї матеріалами була направлена відповідачу (а.с.26) на адресу його зареєстрованого місця проживання/перебування, відповідно до даних інформаційної довідки з Сектора реєстрації Енергодарської міської ради (а.с.24), яка співпадає з адресою місця проживання відповідача зазначеною позивачем у позовній заяві (а.с.2), даних паспорта відповідача (а.с.8) та Договору про відкриття та обслуговування рахунку випуск та надання платіжної картки від 14.03.2013 р. та додаткового договору від 12.02.2015 р. (а.с.12-13, 14-15).

Відповідачем не надано до суду заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, клопотань або заяв про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, а також відзиву на позовну заяву та клопотань про відкладення слухання справи.

Представником позивача надано заяву про підтримку вимог позову та їх задоволення (а.с.28).

Враховуючи зазначене, суд вважає можливим розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження визначеного ухвалою суду, на підставі наявних у справі матеріалів.

У зв`язку з тим, що відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у відповідності до вимог ст.89 ЦПК України, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.03.2013 р. між позивачем та відповідачем було укладено Договір №634732 про відкриття та обслуговування рахунку випуск та надання платіжної картки (далі Договір) на відкриття тарифного пакету «Зарплатний» (п.п.1.1.1 п.1.1 р.1) та видав відповідачу платіжну картку (п.п.1.1.2 п.1.1 р.1) (а.с.12-13). 12.02.2015 р. між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір №1 до Договору №634732 про відкриття та обслуговування рахунку випуск та надання платіжної картки (далі додатковий Договір) за поточний рахунком «Зарплатний» (п.1.1.1 п.п.1.1 п.1) та відповідно до п.1.1.4 п.п.1.1. п.1 Банк встановив відповідачу кредитний ліміт в розмірі 20600 грн. зі сплатою 24 проценти річних, яка сплачується щомісячно та в разі виникнення несанкціонованого овердфарту процентної ставки 35% річних. Підпунктом 4.9 пункту 4 додаткового Договору передбачено право Банку дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів передбачених договором, в разі невиконання або неналежного виконання Клієнтом (відповідачем по справі) кредитних зобов`язань.

З розрахунку заборгованості (а.с.16-20), судом встановлено, що відповідач належним чином не виконував взятих на себе зобов`язань за кредитним договором, у зв`язку з чим, позивачем заявлено до стягнення з відповідача, станом на 02.03.2020 р., заборгованість в загальному розмірі 22512 грн. 27 коп., яка, відповідно до цього розрахунку, складається: з заборгованості за основним боргом (кредитом) 20596 грн. 12 коп., процентів за користування кредитом 1675 грн. 49 коп., комісії 7 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 53 грн. 47 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 167 грн. 59 коп., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 19 грн. 55 коп., витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 грн. 94 коп.

При вирішенні питання, суд, враховуючи також і положення пунктів 1, 2, 4 частини 1 статті 264 ЦПК України, якими визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно правової позиції викладеної в Постанові Верховного Суду від 30.01.2018 р. по справі №161/16891/15-ц, яку суд застосовує відповідно до положень ч.4 ст.263 ЦПК України, саме позивач повинен довести надання позичальникові грошових коштів у розмірі та на умовах встановлених договором.

Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України, визначено, що однією з підстав виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Статями 626, 628 ЦК України договір визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі.

Згідно вимог ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Вирішуючи питання щодо розміру заборгованості за кредитним договором, суд вважає необхідним зазначити на таке.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України, розмір процентів, тип процентної ставки та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються у договорі.

Судом, з розрахунку заборгованості та умов договору, встановлено, що позивачем було встановлено відповідачу кредитний ліміт в розмірі 20600 грн. зі сплатою 24 процентів річних за користування ними та 35% річних в разі виникнення несанкціонованого овердфарту, відповідачем вносились грошові кошти в рахунок погашення заборгованості, проте, заборгованість за основним боргом (кредитом) відповідачем сплачена не була у повному обсязі на користь позивача і станом на 02.03.2020 р. становить суму у 20596 грн. 12 коп., розмір нарахованих процентів за користування відповідачем кредитними грошима становить суму у 1675 грн. 49 коп.

Статтею 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Враховуючи зазначене, вимоги позивача в цій частині підлягають задоволенню та з відповідача підлягає стягненню на користь позивача зазначена вище сума заборгованості за основним боргом (кредитом) та розмір нарахованих процентів за користування відповідачем кредитними грошима.

Стосовно вимог позивача про стягнення з відповідача таких складових загальної суми заборгованості, яка зазначена у розрахунку та заявляється позивачем до стягнення як: комісії в сумі 7 грн. та пені 53 грн. 47 коп., суд зауважує наступне.

Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Згідно ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи зазначене та умови договору, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню зазначений розмір пені.

Проте, щодо суми комісії, яка заявлена до стягнення, суд, враховуючи, що відповідно до п.п. 1.1.4 п.1.1 додаткового Договору, щомісячна плата за обслуговування Кредиту становить 0,00 (нуль), інших умов які б передбачали нарахування комісії за кредитом та її розміру судом не встановлено, законності стягнення з відповідача на користь позивача суми комісії не вбачається, а отже в її стягненні з відповідача слід відмовити.

Щодо стягнення з відповідача таких складових загальної суми заборгованості зазначених у розрахунку заборгованості, як: 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 167 грн. 59 коп., які зазначено у позові як - 3% річних на суму простроченого кредиту; 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 19 грн. 55 коп., які зазначено у позові як -3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів; витрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 1 грн. 94 коп., які зазначено у позові як сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, суд дійшов висновку, що в цій частині, вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до статті 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною 2 статті 625 ЦК України нарахування відсотків річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, в постанові Верховного Суду України від 06.06.2012 р. у справі №6-49цс12 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 р. у справі №14-446цс18.

З положень ч.2 ст.625 ЦК України, вбачається, що три проценти річних та індекс інфляції нараховуються на прострочену суму заборгованості за тілом кредиту, положень про можливість нарахування 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів та витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів, як то і витрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом, дана норма не містить, а наявності такого права у позивача за умовами договорів з відповідачем, які б були погоджені обома сторонами, судом не встановлено.

Враховуючи зазначене, не підлягає стягненню з відповідача на користь позивача такі складові загальної суми заборгованості зазначеної у позовіяк: 3% річних на суму нарахованих та несплачених процентів та сума витрат від інфляції на суму нарахованих та несплачених процентів.

Вимог про стягнення інфляційних витрат нарахованих на суму боргу за весь час прострочення (ч.2 ст.625 ЦК України) - позивачем суду не заявляється.

Проте, з урахуванням положень зазначеної ч.2 ст.625 ЦК України, така складова загальної суми заборгованості зазначеної у позові як 3% річних на суму простроченого кредиту, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитом, наявна станом на 02.03.2020 р. в загальному розмірі 22483 грн. 78 коп., яка складається з заборгованості за кредитом 20596 грн. 12 коп., заборгованості по процентам 1675 грн. 49 коп., заборгованості по пені 53 грн. 47 коп., 3% річних на суму простроченого кредиту 167 грн. 59 коп., решта заявлених складових сум заборгованості стягненню з відповідача на користь позивача не підлягає.

Відповідно до приписів п.6 ч.1 ст.264, п.2 ч.5 ст.265 ЦПК України, при ухваленні рішення, суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами, який зазначає у резолютивній частині рішення.

Згідно ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно платіжного доручення (а.с.1) позивачем було сплачено судовий збір за звернення до суду в розмірі 2102 грн., наявності інших судових витрат не встановлено.

Враховуючи приписи ч.1ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 2102 грн.

З урахуванням вищезазначеного, керуючись ст.ст. 3, 4, 10, 12, 28, 76-82, 89, 133, 141, 247, 263, 265, 274, 275, 279, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (місцезнаходження: 69063, м.Запоріжжя,пр.Соборний, 48, банківські реквізити: розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ОПЕРВ, МФО 313957, )- заборгованість в загальній сумі 22483 (двадцять дві тисячі чотириста вісімдесят три) гривні 89 копійок, яка складається: з заборгованості за кредитом в сумі 20596 (двадцяти тисяч п`ятсот дев`яносто шести) гривень 12 копійок, заборгованості по процентам в сумі 1675 (однієї тисячі шістсот сімдесяти п`яти) гривень 49 копійок, заборгованості з пені в сумі 53 (п`ятдесяти трьох) гривень 47 копійок, 3% річних на суму простроченого кредиту в розмірі 167 (ста шістдесяти семи) гривень 59 копійок.

В задоволенні решти вимог позову - відмовити.

Стягнути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), на користь Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії Запорізьке обласне управління акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (місцезнаходження: 69063, м.Запоріжжя,пр.Соборний, 48, банківські реквізити: розрахунковий рахунок № НОМЕР_2 в ОПЕРВ, МФО 313957, )- суму сплаченого судового збору в розмірі 2102(двох тисяч ста двох) гривень.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду (з урахуванням положень ч.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» та п.п.15.5 п.5 ч.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О. М. Бульба