Справа № 522/5045/17
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 лютого 2020 року місто Київ

Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Ларіонової Н.М.,

при секретарі судового засідання Волошиній А.М.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача-1 - адвоката Цермолонського І.М.,

представника відповідача-2 - адвоката Карпіва О.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду районного суду в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ведикт Капітал» (попередня назва - Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредекс Фінанс»), Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання договору факторингу недійсним в частині, -

в с т а н о в и в:

В березні 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Приморського районного суду м.Одеси з позовом, в якому просила визнати недійсним Договір факторингу №05/12 від 20.04.2012 року, який був укладений між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ПАТ «УкрСиббанк».

Свої вимоги позивача обґрунтовує тим, що 30.03.2007 року між нею та АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» було укладено договір про надання споживчого кредиту №0, відповідно до умов якого вона отримала 18900,00 дол. США на придбання автомобіля «HONDA JAZZ», 2006 року випуску. В забезпечення даного кредитного договору 30.03.2007 р. був укладений договір застави транспортного засобу № 75, відповідно до якого в заставу був переданий автомобіль «HONDA JAZZ», 2006 року випуску, колір сірий, тип легковий комбі, номери агрегатів: шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 . Вказує, що 20.04.2012 року між ТОВ «Кредекс Фінанс» та ПАТ «УкрСиббанк» було укладено Договір факторингу № 05/12, відповідного до умов якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило на користь ТОВ «Кредекс Фінанс» права вимоги за кредитами, а ТОВ «Кредекс Фінанс» придбало ці права, прийняло їх та сплатило ціну продажу, передбачену договором, у тому числі за кредитним договором № від 30.03.2007 року, укладеним із ОСОБА_1 . Посилалась на те, що даний договір факторингу укладено з порушенням вимог чинного законодавства, а саме відповідач ТОВ «Кредекс Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал» не повідомив її про відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту та Договором застави, який був укладений між позивачем та ПАТ «УкрСиббанк». Позивач зазначає, що передача прав вимоги за кредитним договором порушує її права як споживача банківських послуг, оскільки у ТОВ «Вердикт Капітал» не мав права на придбання права вимоги за кредитом до фізичної особи, що не є суб`єктом господарювання, тобто до позивача. Посилалась на те, що на момент укладення договору про відступлення права вимоги від 20.04.2012 року існували обмеження щодо укладення договору факторингу, встановлені п. 1 Положення про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг, затвердженого розпорядженням Держфінпослуг №231 від 03.04.2009, в частині набуття фактором відступленого права грошової вимоги за договором факторингу до боржників - фізичних осіб.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17.03.2017 року відкрито провадження у даній справі.

В травні 2017 р. представником відповідача ТОВ «Кредекс Фінанс» (нова назва Товариства - «Вердикт Капітал») подані письмові заперечення, в яких сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що Договір факторингу укладено 20.04.2012 року, а позивачка звернулась до суду з позовом про визнання договору факторингу недійсним в частині - 14.03.2017 року, а тому наведені дії позивача є підставою для застосування позовної давності.

На підставі ухвали Приморського районного суду м. Одеси від 30 травня 2017 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Вердикт Капітал» (попередня назва - ТОВ «Кредекс Фінанс», ПАТ «УкрСиббанк» про визнання договору недійсним передано на розгляд до Подільського районного суду м. Києва.

07.12.2017 р. вищевказана справа надійшла за підсудністю до Подільського районного суду м.Києва.

Відповідно п.9 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) застосуванню при розгляді даної справи підлягають норми чинного з 15.12.2017 р. ЦПК України (2017 р.). В зв`язку з чим розгляд справи проведений в порядку загального позовного провадження.

Представником відповідача ПАТ «УкрСиббанк» поданий відзив, в якому сторона відповідача просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що Закон не обмежує передачу прав кредитора у зобов`язанні за договором факторингу категорією боржників, право вимоги до яких відступається за цим договором. Відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України №231 від 03.04.2009 року «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг», на недотримання якого посилається позивачка, як на підставу недійсності договору факторингу, прийнято на підставі п.6 ч. 1 ст. 28 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», за яким Державна комісія з регулювання ринків фінансових послуг України дає висновки про віднесення операцій до того чи іншого виду фінансових послуг. У зв`язку з чим розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України № 231 від 03.04.2009 року «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг» не встановлює вимог, які мали бути додержані сторонами договору факторингу №05/12 від 20.04.2012 року при його вчиненні.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, пояснила, що ПАТ «УкрСиббанк» належним чином не повідомив її про те, що право вимог повернення боргу по договору кредиту передано третій особі, зокрема ТОВ «Кредекс Фінанс» про передачу третій стороні своїх прав за договором про надання споживчого кредиту. Додала, що про оспорюваний нею договір їй стало відомо лише в жовтні 2016 р. після звернення до суду ТОВ «Кредекс Фінанс» до неї та ОСОБА_2 про звернення стягнення.

Представник відповідача ТОВ «Вердикт Капітал» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у запереченнях.

Представник відповідача ПАТ «УкрСиббанк» в судовому засіданні проти позовних вимог заперечив, просив суд відмовити у їх задоволенні з підстав, наведених у відзиві.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений відповідно до вимог закону, про причини неявки суд не повідомив, заяв з процесуальних питань суду не подав.

Суд, встановивши обставини справи та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.

В судовому засіданні встановлено, що 30.03.2007 р. між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк» було укладено про надання договір споживчого кредиту № 0, відповідно до якого банк надав ОСОБА_1 кредит у розмірі 18 900,0 дол. США. В забезпечення даного кредитного договору 30.03.2007 р. був укладений договір застави транспортного засобу № 75, відповідно до якого в заставу було передано транспортний засіб «HONDA JAZZ», 2006 року випуску, колір сірий, тип легковий комбі, номери агрегатів: шасі НОМЕР_1 , д.н.з. НОМЕР_2 .

20.04.2012 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», був укладений Договір факторингу №05/12.

У відповідності до п.2.2 цього Договору, у дату передачу, всі права (включаючи права, що виникають на підставі Договорів забезпечення) стосовно заборгованості передаються Фактору..

Пунктом 2.3. Договору факторингу № 05/12 передбачено, що за умови, що Фактор сплатив у повному обсязі ціну продажу клієнтові до або у дату передачі. Передача набуває чинності у дату передачі з моменту підписання Акту приймання-передачі, після чого Фактор стає новим кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованості і стримує відповідні права вимоги за кредитами. Акт приймання-передачі підписаний сторонами та скріплений їхніми печатками, у формі, викладеній в Додатку 2 до цього Договору є доказом передачі.

Як вбачається з п. 3 Акту приймання-передачі від 14.05.2012 року, ПАТ «УкрСиббанк» передає (відступає) права вимоги за кредитами ТОВ «Кредекс Фінанс» (за переліком, наведеним у частині А Додатку 1 (реєстр заборгованості боржників) до Договору, а ТОВ «Кредекс Фінанс» цим приймає такі права вимоги за кредитами. ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс» підтверджують, що передача прав вимоги за кредитами, переліченими у частині А Додатку 1 (реєстр заборгованості боржників) до Договору, набуває чинності безпосередньо з моменту підписання ним цього Акту приймання-передачі, як передбачено у п. 2.3 Договору.

Позивач вважає відступлення права вимоги таким, що відбулося з порушенням вимог закону, у зв`язку з чим звернулася до суду з даним позовом.

Статтею 203 ЦК України врегульовано, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Правочин має бути спрямований реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до пункту 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 Цього Кодексу.

За правилами ч.3 ст.215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Відповідно до ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За приписом ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну, або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частина 1 статті 517 ЦК України говорить про те, що первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

Таким чином, отримання первісним кредитором згоди боржника на укладення договору купівлі - продажу прав вимоги за кредитами, передачу документів, які підтверджують дійсність, виникнення і наявність прав грошової вимоги, нормами ст. ст. 516 - 517 ЦК України не передбачено.

Особливості укладення договору відступлення прав вимоги регулюється главою 73 ЦК України.

У відповідності з нормою ч.1 ст. 1077 ЦК України за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату, а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).

Стаття 1079 ЦК України передбачає, що сторонами у договорі факторингу є фактор і клієнт. Клієнтом у договорі факторингу може бути фізична або юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності. Фактором може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції.

Згідно зі ст. 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження. У цьому разі клієнт не звільняється від зобов`язань або відповідальності перед боржником у зв`язку з порушенням клієнтом умови про заборону або обмеження відступлення права грошової вимоги.

Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором.

Натомість договір факторингу має на меті фінансування однієї сторони договору іншою стороною шляхом надання їй визначеної суми грошових коштів. Ця послуга згідно з договором факторингу надається фактором клієнту за плату, розмір якої визначається договором. При цьому право грошової вимоги, передане фактору, не є платою за надану останнім фінансову послугу.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину, при цьому заміна кредитора саме у зобов`язанні допускається протягом усього часу існування зобов`язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Умови кредитного договору, укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та позивачем, не містять будь-яких застережень чи/або обмежень щодо відступлення права вимоги за кредитним договором. Крім того, норми ст. ст. 512, 516 - 517 ЦК України не передбачають укладення договору про зміни до договору, права кредитора за яким передаються іншій особі. Цивільний кодекс України не пов`язує можливість визнання договору недійсним, у зв`язку з не укладенням додаткової угоди до договору, права кредитора за яким передаються іншій особі.

Оскаржуваний договір відповідає вимогам встановленим ч. 5 ст. 5 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ст. 512 ЦК України, ст. 514 ЦК України, ст. 1077 ЦК України, ч.1 ст. 1079 ЦК України.

Зазначені норми законодавства та інші положення чинного законодавства не встановлюють обмежень щодо відступлення права грошової вимоги до боржників.

Відповідно до п.п. «а» пункту 2 ст. 1 Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг (Оттава 28.05.1988 року), постачальник відступає або може відступати фактору право грошової вимоги, яке випливає з договорів купівлі-продажу товарів, укладених між постачальником та його покупцями (боржниками), крім договорів купівлі-продажу товарів, придбаних в першу чергу для їхнього особистого, сімейного або домашнього використання. Однак, ні зазначеною нормою, ні іншими статтями цієї Конвенції УНІДРУА про міжнародний факторинг, не встановлено жодних обмежень щодо складу осіб, по відношенню до яких здійснюється уступка права вимоги при укладенні договорів факторингу.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансова установа - юридична особа, яка відповідно до закону надає одну чи декілька фінансових послуг та яка внесена до відповідного реєстру у порядку, встановленому законом. До фінансових установ належать банки, кредитні спілки, ломбарди, лізингові компанії, довірчі товариства, страхові компанії, установи накопичувального пенсійного забезпечення, інвестиційні фонди і компанії та інші юридичні особи, виключним видом діяльності яких є надання фінансових послуг. Фінансова послуга - операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. У п. 11 ст. 4 цього Закону встановлено, що до фінансових послуг відноситься послуги факторингу. Ст. 34 «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» зазначено перелік видів діяльності, які потребують ліцензування, до такої діяльності надання факторингу не відноситься.

Суду позивачем не надано доказів того, що укладений 20.04.2012 року договір між ПАТ «УкрСибБанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», в частині відступлення прав вимоги за кредитним договором № 0 від 30.03.2007 року, укладеного між АКІБ «УкрСибБанк» та ОСОБА_1 , якимось чином порушує права та законні інтереси позивача.

У зв`язку з чим, у суду не має підстав ставити під сумнів укладання вказаного договору. В зв`язку з чим спростовані доводи позивача.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року за № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України вимога про визнання оспорюваного правочину недійсним та про застосування наслідків його недійсності, а також вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути заявлена як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненням правочину.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Братського районного суду Миколаївської області від 07.10.2016 р. було відкрито провадження у цивільній справі № 471/1012/16-ц за позовом ТОВ «Кредекс Фінанс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення. З позовом до ТОВ «Кредекс Фінанс» (нова назва - «Вердикт Капітал») та ПАТ «УкрСиббанк», який розглядається в даному судовому провадженні, позивач звернулась в березні 2017 р. А тому суд вважає, що позивач, оспорюючи укладений між відповідачами 20.04.2012 р. договір, діє в межах строку позовної давності.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про необхідність відмовити в задоволенні позову по суті заявлених вимог.

Оскільки суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, то відповідно до ст.141 ЦПК України не підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір.

На підставі викладеного, ст.ст. 203, 215, 216, 256, 629, 1054, 1078 ЦК України, керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, п.9, 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.), -

В И Р І Ш И В :

Відмовити в позові ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ведикт Капітал» (місцезнаходження за адресою: 04053, м.Київ, вул.Кудрівський узвіз, буд.5-Б; ), Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» (місцезнаходження за адресою: 04070, м.Київ, вул.Андріївська, буд.2/12; 0) про визнання недійсним договору факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 р., укладеного між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «Кредекс Фінанс», в частині передачі боргу за кредитним договором № 0 від 30 березня 2007 року, укладеного між ОСОБА_1 та АКІБ «УкрСиббанк».

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Подільський районний суд м.Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. М. Ларіонова