Справа № 408/5749/19-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.,

при секретареві Савенко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Станично-Луганська селищна рада Станично-Луганського району Луганської області, в якій заявник просить встановити факт проживання ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент смерті за адресою: АДРЕСА_1 лише із ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його вітчим ОСОБА_2 . За життя останній мав у власності Ѕ частку квартири, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Інша частка квартира належала його, ОСОБА_1 , матері ОСОБА_3 , яку він отримав у спадщину за законом. 04 квітня 2000 року ОСОБА_2 склав заповіт, яким усе своє майно заповідав йому. 19 серпня 2019 року він звернувся до державного нотаріуса Станично-Луганської нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частки зазначеної квартири. Проте нотаріус відмовив йому у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи це тим, що неможливо встановити місце відкриття спадщини, визначити і перевірити коло спадкоємців, які фактично прийняли спадщину. Тому він вимушений звернутись із цією заявою з метою визначення місця відкриття спадщини та кола спадкоємців, які фактично прийняли спадщину.

Після відкриття провадження у справі за заявою заявника ухвалою суду від 18.12.2019 було замінено неналежну заінтересовану особу зі Станично-Луганської нотаріальної контори на Станично-Луганську селищну раду Станично-Луганського району Луганської області.

Також у поданій заяві про заміну неналежної заінтересованої особи заявник просив продовжувати розглядати справу за його відсутності.

Від заінтересованої особи теж надійшло клопотання, в якому селищна рада просила розглядати справу за відсутності їхнього представника.

З огляду на те, що учасники справи просили розглянути справу за їхньої відсутності, суд вважав можливим її розглянути без учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає необхідним зазначити таке.

Частиною 2 ст. 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Із роз`яснення державного нотаріуса Станично-Луганської державної нотаріальної контори Кондратьєва В.М. від 19.08.2019 № 900/02-17, яким заявнику ОСОБА_1 фактично відмовлено у здійсненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_2 , вбачається, що заявник ОСОБА_1 для отримання свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті свого вітчима ОСОБА_2 надав свідоцтво про смерть останнього, свідоцтво про укладення шлюбу між ОСОБА_2 та його матір`ю ОСОБА_3 , заповіт ОСОБА_2 на його ім`я.

За таких обставин державний нотаріус вірно рекомендував ОСОБА_1 звернутись до суду з метою встановлення місця відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 та встановлення кола спадкоємців, оскільки сам ОСОБА_1 встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини за заповітом після смерті вітчима пропустив.

У своїй заяві ОСОБА_1 зазначає, що встановлення цього факту, що його вітчим ОСОБА_2 до моменту смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 лише із його матір`ю ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , йому необхідно саме для реалізації свого права на спадкування після смерті матері за законом, оскільки в такому разі саме вона прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_2 .

Так, згідно вимог статті 1221 Цивільного кодексу України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, місцем відкриття спадщини є місцезнаходження нерухомого майна або основної його частини, а за відсутності нерухомого майна - місцезнаходження основної частини рухомого майна.

Відповідно до частини третьої статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Свідоцтвом про народження заявника ОСОБА_1 підтверджується, що його матір`ю є ОСОБА_3 .

Зі свідоцтва про укладення шлюбу ОСОБА_3 вбачається, що 04 жовтня 1987 року вона вийшла заміж за ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу прізвища подружжя залишились незмінними - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Під час зареєстрованого шлюбу сім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в рівних частках отримали у власність квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 28 березня 1997 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Місцем його смерті у свідоцтві про його смерть зазначене смт Станично-Луганське (на цей час - смт Станиця Луганська).

За життя, 04 квітня 2000 року, ОСОБА_2 склав нотаріально посвідчений заповіт, в якому все своє майно він заповідав ОСОБА_1 . Із змісту цього заповіту вбачається, що під час його складання заповідач проживав за адресою: АДРЕСА_1 .

Крім того, поквартирною карткою за адресою: АДРЕСА_1 , а також актом депутата Станично-Луганської селищної ради ОСОБА_6 , складеного зі слів мешканців будинку АДРЕСА_2 ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , підтверджується, що ОСОБА_2 на час своєї смерті, ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом із своєю дружиною ОСОБА_3 , яка померла пізніше чоловіка, а саме ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Отже, зазначеними вище доказами, виходячи із вимог наведених вище норм закону місцем відкриття спадщини після смерті ОСОБА_10 є останнє місце його проживання - квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскілки на момент смерті ОСОБА_2 разом з ним за вказаною адресою проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , саме вона прийняла спадщину після смерті чоловіка як перша черга спадкоємців.

В пункті 23 постанови № 7 від 30.08.2009 «Про судову практику у справах про спадкування» Пленум Верховного Суду України роз`яснив - якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

З огляду на вказані роз`яснення, суд, встановивши місце відкриття спадщини та коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , вважає обґрунтованою вимогу ОСОБА_1 щодо встановлення саме факту постійного проживання його матері (спадкоємиці) зі спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, що необхідно йому для оформлення спадщини за законом вже після смерті ОСОБА_3 .

Встановлення юридичного факту проживання ОСОБА_3 з ОСОБА_2 на час смерті останнього (а не як просив заявник) суд вважає більш правильним, оскільки це не змінює сутності прав, які виникають у заявника зі встановленням даного факту, крім того, встановлення цього факту саме в такому вигляді не суперечить вимогам статті 5 Цивільного процесуального кодексу України.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 315, 258, 259, 263-265, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , іпн. НОМЕР_1 , задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 , разом зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення набирає законної сили в порядку визначеному ст. 273 ЦПК України, та може бути оскаржене безпосередньо до апеляційного суду Луганської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Головуючий: