ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

23 квітня 2020 року

м. Харків

справа № 4.3/2-1745/2006

провадження № 22-ц/818/2751/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого - Пилипчук Н.П.,

суддів - Кругової С.С., Маміної О.В.

учасники справи:

позивач : ОСОБА_1

відповідач: Глибоцька сільська рада Харківського району Харківської області

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи в місті Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про виділ частки майна із спільної сумісної власності, про визнання права власності, з апеляційною скаргою Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області в особі Мазепи Геннадія Борисовича, на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року, постановлену у складі судді Пілюгіної О.М., в залі суду в місті Харкові,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2006 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про виділ частки майна із спільної сумісної власності, про визнання права власності.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року у задоволенні заяви Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суду по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про виділ частки майна із спільної сумісної власності, про визнання права власності - відмовлено.

В апеляційній скарзі представник Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу апелянт вказує на порушення судом норм процесуального права. Зазначає, що копію заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23.03.2006 року не отримувала, більш того, взагалі не була обізнана про наявність в суді такої справи, у зв`язку з тим, що ні копії ухвали про відкриття провадження у справі, на копії позовної заяви з доданими до неї документами, ні виклику в судове засідання не отримувала. Вказує, що про наявність розглянутої судом справа із ухваленням відповідного судового рішення по справі стало відомо випадкового лише у 2019 році. Вважає, що всі ці наведені факти в цілому свідчать про той факт, що судом ці обставини не з`ясовувались, що по суті свідчить про невідповідність висновків суду обставинам справи.

У відповідності до статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судова колегія, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області в особі Мазепи Геннадія Борисовича підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення, суд першої інстанції виходив з того, що заява подана відповідачем із пропуском строку передбаченого для подання такої заяви, а достатніх доказів про поважність причин пропуску заявник не надав, крім витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Проте, з таким висновком суду апеляційний суд погодитись не може, оскільки суд дійшов до нього з порушенням норм процесуального права.

Встановлено, що заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 23.03.2006 року виділено ОСОБА_1 у власність частку із майна, що є у спільній сумісній власності та визнано за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомості - установку очистки зерна, АДРЕСА_1 . Зобов`язано КП «Харківське МБТІ» зареєструвати за ОСОБА_1 право власності на об`єкт нерухомості - установку очистки зерна, АДРЕСА_1 .

24.07.2019 року до суду надійшла заява відповідача Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23.03.2006 року. Крім того, в цій заяві голова Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області просив поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення. В обґрунтування поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення зазначив, що копію заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 23.03.2006 року не отримувала, більш того, взагалі не була обізнана про наявність в суді такої справи, у зв`язку з тим, що ні копії ухвали про відкриття провадження у справі, на копії позовної заяви з доданими до неї документами, ні виклику в судове засідання не отримувала. Вказує, що про наявність розглянутої судом справи із ухваленням відповідного судового рішення по справі стало відомо випадкового лише у 2019 році.

Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 227 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше п`яти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ст.. 228 ЦПК України (в редакції, чинній на час розгляду справи) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 10 днів з дня отримання його копії.

Відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинне бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Загальною Декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів « 2,4,7 та 11 до Конвенції (далі Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статі 6 Конвенції, якою передбачено право на справедливий суд, не встановлено вимоги до держав засновувати апеляційні або касаційні суди. Там, де такі суди існують, гарантії, що містяться у вказаній статті, повинні відповідати також і забезпеченню ефективного доступу до цих судів (пункт 25 рішення у справі «Делькур проти Бельгії» від 17 січня 12970 року та пункт 65 рішення у справі «Гофман проти Німеччини» від 11 жовтня 2001 року.)

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

За змістом ст.284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Таким чином, визначальним для вирішення питання про дотримання відповідачем строку подання заяви про перегляд заочного рішення є встановлення судом дати отримання заочного рішення і в разі пропущення такого строку за умови подання відповідної заяви - оцінка поважних причин для поновлення цього строку.

За приписами ч. 2 ст. 126 та ч.1 ст. 127 ЦПК України документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, якщо суд за клопотанням особи, що їх подала, не знайде підстав для поновлення або продовження строку. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

При цьому суд звертає увагу на те, що норми ЦПК України не містять вичерпного переліку поважних причин, які можна враховувати при вирішенні питання про поновлення пропущеного процесуального строку, так як вони враховуються у кожному конкретному випадку залежно від обставин справи.

Як вбачається з матеріалів справи, позов ОСОБА_1 було подано 21.03.2006 року. 21.03.2006 року було відкрито провадження у справі. Копію ухвали про відкриття провадження того ж дня було надіслано відповідачу.

Суд зазначив, що у 2012 році Глибоцькій сільській раді Харківського району Харківської області, яка приймала рішення № 40 від 31 жовтня 2012 року і в подальшому № 45 від 30 листопада 2012 року та видавала свідоцтво про право власності на нерухоме майно, було достовірно відома інформація щодо прав власності на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_1 , яке було предметом спору по цивільній справі, тому відсутні підстави вважати, що строк подання заяви про перегляд заочного рішення від 23 березня 2006 року пропущений з поважних причин.

Між тим, як вбачається з матеріалів справи доказів отримання відповідачем копії заочного рішення матеріали справи не містять.

Виходячи з наведеного, передчасним є висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про поновлення процесуального строку для звернення до суду із заявою про перегляд заочного рішення та залишення такої заяви без розгляду з підстав відсутності доказів на підтвердження поважності причин пропуску такого строку.

Крім того, апеляційний суд, зважаючи на особливості перегляду заочного рішення враховує, що постановлення оскаржуваної ухвали фактично унеможливлює оскарження заочного рішення в апеляційному порядку, що може свідчити про відмову в доступі до правосуддя.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції, за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі та направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно зі ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Глибоцької сільської ради Харківського району Харківської області в особі Мазепи Геннадія Борисовича задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 24 грудня 2019 року скасувати.

Справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий - Н.П. Пилипчук

Судді - О.В. Маміна

С.С. Кругова