Справа № 216/263/20
провадження №2/216/2184/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року місто Кривий Ріг

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого судді - Бутенко М.В.

за участю секретаря судового засідання - Крейси О.О.

без участі сторін та згідно ст. 247 ЦПК України, без застосування технічних засобів, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, в місті Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

СУТЬ СПОРУ:

17.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. В обґрунтування заяви вказує, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 1992 року, в період якого у них народилося двоє дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Діти проживають разом з нею та знаходиться на її утриманні, відповідач проживає окремо, та не надає матеріальної допомоги на їх утримання, тоді як офіційно працює в АТ КБ «ПриватБанк», на посаді водія-інкасатора-охоронця, має постійний дохід. Просить суд задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, та розпочати стягнення аліментів з 01.02.2020.

Ухвалою суду від 18.02.2020 року відкрито провадження по вказаній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Виходячи з вищевикладеного, а також положень ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судове засідання здійснювати у відсутність учасників справи за наявними у суду матеріалами.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Суд дослідивши письмові матеріали справи, вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з відповідачем з 24.11.2012 року перебувають у шлюбі зареєстрованому в Кочубеївській сільській раді Високопільського району Херсонської області, актовий запис №0004 а.с.4, згідно свідоцтв про народження позивач являється матір`ю, а відповідач батьком дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 а.с.5,6, діти проживають з позивачем знаходяться на її утриманні, відповідач коштів на утримання дітей в добровільному порядку не надає.

Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом ч. 8 ст. 7, ч. 2 ст.150, ст. 180 СК України, ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим врахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини.

Частиною 3 ст. 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно із ч. 1, 2 ст. 182 СК України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Статтею 183 СК України визначено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Згідно роз`яснень п. 17 Постанови ПВСУ №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, інших непрацездатних осіб, інші обставини, що мають значення для справи непрацездатних.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Із врахуванням обставин справи, що мають суттєве значення, суд вважає, що позовні вимоги позивача слід задовольнити, та стягувати аліменти на утримання двох дітей в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходу відповідача, щомісячно, але гарантовано не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття.

Частиною 1 статті 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за звершенням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд вважає можливим стягувати аліменти не від дня пред`явлення позову, а з 01.02.2020 року, як заявлено позивачем.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 10, 11, 12, 13, 141, 264-265, 430 ЦПК України, ст.180, 182, 183, 184, 191 СК України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , на користь матері дітей ОСОБА_1 , аліменти на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно, в розмірі 1/3 частини всіх видів доходів відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 01.02.2020 року.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення суду про стягнення аліментів допустити до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , в дохід держави судовий збір в розмірі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку в Дніпровський Апеляційний суд через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Сторони по справі:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя: М.В. Бутенко