Постанова

Іменем України

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 522/10273/14

провадження № 61-28426св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

третя особа - Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції,

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2018 року у складі колегії суддів: Заїкіна А. П., Калараша А. А., Таварткіладзе О. М.,

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», третя особа - Реєстраційна служба Одеського міського управління юстиції, про розірвання іпотечного договору, визнання припиненим права іпотеки та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2014 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 03 вересня 2007 року між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним банком «Укрсоцбанк» (далі - АКБ «Укрсоцбанк»), правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), було укладено договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/24-24/166, згідно з умовами якого ОСОБА_1 було відкрито кредитну лінію з максимальним лімітом заборгованості в розмірі 200 000 доларів США під 13,5 % річних на строк до 02 вересня 2017 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором того ж дня між банком, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавці передали в іпотеку банку належну їм на праві власності земельну ділянку площею 0,0570 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

27 червня 2008 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 за ініціативою банку було укладено додаткову угоду про внесення змін до кредитного договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/24-4/166, відповідно до умов якого процентна ставка за коригування кредитом була збільшена до 14 %.

30 червня 2010 року між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 за ініціативою банку було укладено додаткову угоду № 3 про внесення змін до кредитного договору про надання відновлювальної кредитної лінії № 2007/24-4/166, відповідно до умов якого процентна ставка за користування кредитом була збільшена до 14,3 %.

При цьому жодних додаткових угод до іпотечного договору від 03 вересня 2007 року укладено не було.

Вважаючи, що ПАТ «Укрсоцбанк» були порушені права позивачів, як іпотекодавців за іпотечним договором від 03 вересня 2007 року, позивачі просили суд розірвати іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу 03 вересня 2007 року № 2104, та визнати припиненими у ПАТ «Укрсоцбанк» право іпотеки за укладеним з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І. І. 03 вересня 2007 року за № 2104.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року у складі судді Нікітіної С. Й. позов задоволено.

Розірвано іпотечний договір, укладений між ПАТ «Урсоцбанк» та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І. І. 03 вересня 2007 року за реєстраційним № 2104.

Визнано припиненим у ПАТ «Укрсоцбанк» права іпотеки за укладеним із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 іпотечним договором, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І. І. 03 вересня 2007 року за реєстраційним № 2104, на земельну ділянку площею 0,0570 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 458694 .

Зобов`язано Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції вилучити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запис про заборону відчуження земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 458694 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1870/7335, реєстраційний № обтяження 5593623, що було зареєстровано у зв`язку із укладенням іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І. І. 03 вересня 2007 року за реєстраційним № 2104.

Зобов`язано Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зняття заборони відчуження земельної ділянки, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 458694 , зареєстрованого в Ккнизі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1870/7335, що було зареєстровано в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна у зв`язку із укладенням Іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І. І. 03 вересня 2007 року за реєстраційним № 2104.

Зобов`язано Реєстраційну службу Одеського міського управління юстиції зареєструвати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно припинення іпотеки на земельну ділянку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії РІ № 458694 , зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 1870/7335, що було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек у зв`язку із укладенням іпотечного договору, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Поведьонковою І. І. 03 вересня 2007 року за реєстраційним № 2104.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою в сумі 243,60 грн.

Стягнуто з ПАТ «Укрсоцбанк» на користь ОСОБА_2 судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при зверненні до суду з позовною заявою в сумі 243,60 грн.

У травні 2015 року ПАТ «Укрсоцбанк» подало до суду першої інстанції заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 13 липня 2015 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року у цій справі залишено без розгляду.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року апеляційну скаргу представника ПАТ «Укрсоцбанк» - Баталіна С. С. задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 13 липня 2015 року скасовано і передано питання про розгляд заяви про перегляд заочного рішення на новий розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 лютого 2016 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 24 листопада 2015 року скасовано справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 04 серпня 2016 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» залишено без задоволення, а ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 13 липня 2015 року залишено без змін.

У серпні 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» подало заяву про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 26 вересня 2016 року заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року залишено без розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 03 листопада 2016 року відмовлено ПАТ «Укрсоцбанк» в задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року. Заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року залишено без розгляду.

У листопаді 2016 року ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу на рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 28 листопада 2016 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Укрсоцбанк».

Не погоджуючись із ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 03 листопада 2016 року, ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Одеської області від 09 березня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» - Соколової К. В. задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 03 листопада 2016 року скасовано та передано питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення на новий розгляд.

Ухвалою Приморського районного суду міста Одеси від 19 червня 2017 року відмовлено ПАТ «Укрсоцбанк» у задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року. Заяву ПАТ «Укрсоцбанк» про перегляд заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року у цій справі залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що у матеріалах справи наявні докази повідомлення банку про судові засідання у справі № 522/10273/14 та те, що інформація про призначені судові засідання у справі була викладена на офіційному сайті Приморського районного суду міста Одеси та є загальнодоступною, тому банк, як відповідач повинен був брати участь у судових засіданнях, висловлювати свою позицію, заперечувати проти позовних вимог. Рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року було викладено в Єдиному державному реєстрі судових рішень на наступний день після його ухвалення і було також доступно до ознайомлення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвало, ПАТ «Укрсоцбанк» подало апеляційну скаргу.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Укрсоцбанк» задоволено частково. Ухвалу Приморського районного суду міста Одеси від 19 червня 2017 року скасовано, а справу направлено для продовження її розгляду до Приморського районного суду міста Одеси.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що матеріали справи не містять доказів того, що саме копію заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року відправлено та отримано уповноваженою особою на одержання пошти - ОСОБА_6 , а також доказів відправлення судом першої інстанції зазначеного судового рішення банку.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У травні 2018 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на постанову Апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2018 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати оскаржуване судове рішення і залишити без змін ухвалу суду першої інстанції.

Узагальнені доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що суд апеляційної інстанції скасовуючи оскаржувану ухвалу не посилається на будь-які докази, а лише припускає можливість отримання ПАТ «Укрсоцбанк» не рішення суду, а повістки у іншій справі. У матеріалах справи наявні докази повідомлення банку про судові засідання у справі № 522/10273/14, тому банк, як відповідач, мав право брати участь у судових засіданнях, висловлювати свою позицію, заперечувати проти позовних вимог.

Представник банку під час судового засідання не наполягав на задоволенні заяви про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення суду, незважаючи на те, що суд ставив пряме запитання представнику.

Відзив на касаційну скаргу іншими учасниками справи не подано

Фактичні обставини справи, встановлені апеляційним судом

Згідно з поштовим відправлення про отримання апелянтом копії заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року та довідкою Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», рекомендований лист № 622 від 15 липня 2014 року на ім`я ПАТ «Укрсоцбанк» вручений 26 липня 2014 року уповноваженій особі на одержання пошти ОСОБА_6 .

Зі змісту поштового відправлення про отримання апелянтом копії наведеного заочного рішення та зі змісту довідки Одеської дирекції Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта», відповідно до якої рекомендований лист № 622 від 15 липня 2014 року на ім`я ПАТ «Укрсоцбанк» вручений 26 липня 2014 року уповноваженій особі на одержання пошти ОСОБА_6 не вбачається, що саме копію заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року відправлено та отримано уповноваженою особою на одержання пошти - ОСОБА_6 .

Доказів того, що саме копію заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року відправлено та отримано уповноваженою особою на одержання пошти - ОСОБА_6 матеріали справи не містять.

Матеріали справи також не містять доказів відправлення судом першої інстанції вищевказаного заочного рішення банку.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2018 року відкрито провадження у цій справі та витребувано її матеріали із Приморського районного суду міста Одеси.

06 вересня 2019 року справа № 522/10273/14-ц надійшла до Верховного Суду.

Відповідно до підпунктів 2.3.4, 2.3.13, 2.3.49 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року № 30, (з наступними змінами та доповненнями) та рішення зборів суддів Касаційного цивільного суду від 02 квітня 2020 року № 1 «Про заходи, спрямовані на належне здійснення правосуддя», у справі призначено повторний автоматизований розподіл.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року.

Частиною другою статті 389 ЦПК України передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до статті 283 ЦПК України відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 цього Кодексу.

Згідно із статтею 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Заява про поновлення процесуального строку розглядається судом без повідомлення учасників справи (статті 126, 127 ЦПК України).

Відповідно до статті 227 ЦПК України 2004 року відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється рекомендованим листом із повідомленням копія заочного рішення не пізніше трьох днів з дня його проголошення.

Матеріали справи не містять доказів направлення саме судом копії заочного рішення банку.

А розписка від 15 липня 2014 року про отримання копії рішення від 14 липня 2014 року для відправки сторонам, яка міститься на аркуші справи 40, складена невстановленою особою.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Встановивши, що матеріали справи не містять доказів отримання банком копії заочного рішення Приморського районного суду міста Одеси від 14 липня 2014 року, а також доказів відправлення судом першої інстанції вказаного судового рішення, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про порушення місцевим судом порядку вирішення питання про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення.

Доводи касаційної скарги щодо наявності поважних причин пропуску строку для подання заяви про перегляд заочного рішення є необґрунтованими, оскільки не підтверджені належними і допустимими доказами та суперечать матеріалам справи.

Частиною третьою статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Апеляційного суду Одеської області від 15 березня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді:І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська