Справа № 417/4264/17
Провадження № 22-ц/810/341/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

06 травня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справНазарової М.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 28 лютого 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Луганської області, третя особа - Державна казначейська служба України про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Рішенням Новопсковського районного суду Луганської області від 28 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Прокуратури Луганської області про стягнення моральної шкоди відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 21 квітня 2020 року звернувся до суду з апеляційною скаргою.

Апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 356 ЦПК України встановлені вимоги до форми і змісту апеляційної скарги.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом і неприпустимість зловживання процесуальними правами є основними засадами (принципами) цивільного судочинства (пункти 2 та 11 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Учасники справи зобов`язані виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу (пункт 1 частини другої статті 43 ЦПК України).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

У апеляційній скарзі скаржник неодноразово лайливо висловлюється на адресу суддів та відповідача, характеризуючи їх та їхню роботу та допускає образливі висловлювання.

Принизливі, образливі та лайливі слова чи символи, зокрема, для надання особистих характеристик учасникам справи, іншим учасникам судового процесу, їх представникам і суду (суддям) не можуть використовуватися ні у заявах по суті справи, заявах з процесуальних питань, апеляційних скаргах, інших процесуальних документах, ні у виступах учасників судового процесу та їх представників.

Таке використання одними учасниками судового процесу та їх представниками нецензурної лексики, образливих і лайливих слів чи символів у поданих до суду документах і у спілкуванні з судом (суддями), з іншими учасниками процесу та їхніми представниками, а також вчинення аналогічних дій є виявом очевидної неповаги до честі, гідності зазначених осіб з боку тих, хто такі дії вчиняє. Ці дії суперечать основним засадам (принципам) цивільного судочинства (пунктам 2 і 11 частини третьої статті 2 ЦПК України), а також його завданню, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі (частини перша та друга вказаної статті).

З огляду на це вчинення таких дій суд може визнати зловживанням процесуальними правами, а в цьому випадку відповідно до частини 4 статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вжити заходів для запобігання такому зловживанню процесуальними правами, у тому разі, і шляхом залишення заяви без руху для приведення скарги у відповідність до наведених вимог закону.

У разі невиконання вказаних вимог наслідком має застосування судом вимог частини 3 статті 44 ЦПК України - повернення скарги скаржнику.

Також, апеляційна скарга не відповідає формі та змісту, встановлених відповідно до вимог пункту 5, 7 частини 2 статті 356 ЦПК України, а саме - скаржником не вказано в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення та клопотання скаржника відповідно до вимог ч. 1 ст. 374 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху на підставі ч. 2 ст. 357 та ст. 185 ЦПК України, а скаржнику надається строк для подання апеляційної скарги в новій редакції, зміст якої б відповідав вимогам статей 2, 43, 44, 356 ЦПК України.

Відповідно до ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивачі відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконають вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатять суму судового збору, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивачі не усунуть недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява буде вважатися неподаною і повернена позивачеві.

Керуючись ст. 2, 44, 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новопсковського районного суду Луганської області від 28 лютого 2020 року залишити без руху, надавши скаржнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, цей строк продовжується на строк дії такого карантину.

У разі невиконання ухвали апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута скаржнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя