Дата документу 19.03.2020
Справа № 334/3422/19
Провадження № 2/334/732/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року Ленінський районний суд у м. Запоріжжя в складі: головуючого судді Турбіної Т.Ф., при секретарі судового засідання Лапі М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, стягнення пені, інфляційних втрат, 3% річних, упущеної вигоди, моральної шкоди -

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року позивач звернувся до суду з позовом до ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, стягнення неустойки (пені) за несвоєчасну виплату гарантованих Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» коштів за вкладом, у сумі 278182,01 грн.; передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних у сумі 3048,57 грн., а всього 281230,58 грн.

До початку судового розгляду позивач 05.08.2019 подав заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, відповідно до якої просив стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну виплату гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» коштів за вкладом у сумі 278182,01 грн., передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних у сумі 3195,92 грн., а також інфляційні втрати у сумі 12346,71 грн., а всього 293724,54 грн.

16.10.2019 позивач подав заяву про уточнення (збільшення) позовних вимог, згідно якої просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за несвоєчасну виплату гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» коштів за вкладом у сумі 278182,01 грн.; передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України 3% річних у сумі 3267,82 грн., інфляційні втрати у сумі 12016,45 грн., а також упущену вигоду у сумі 24601,05 грн., моральну шкоду у сумі 10000,00 грн., а всього 328067,34 грн.

В обґрунтування позову зазначає, що 26.06.2014 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_1 , оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» (далі Договір), відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв на вкладний рахунок 4500 доларів США строком на 6 місяців, з процентною ставкою 12,5 % річних. Строк дії договору закінчився 26.12.2014 року, але повернення коштів та нарахованих відсотків не відбулось, хоча він завчасно звернувся з заявою про припинення договору та виплату вкладу із відсотками.

Рішенням Ленінського районного суд м. Запоріжжя від 25.10.2018 року (справа № 334/452/18, провадження №2/334/1955/18), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 02.05.2019 року, з ПАТ «КБ «Надра» на користь позивача було стягнуто за Договором № 1957986 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» від 26.06.2014 року у розмірі 25150,64 грн. в рахунок недоплаченої суми вкладу та проценти за Договором та 254,11 грн. 3% річних за прострочення повернення вкладу за період з 26.12.2014 року по 05.02.2015 року.

18.09.2019 року позивач через отримав грошові кошти, стягнуті за вищевказаним рішенням, у розмірі лише 25150,54 грн., який менший ніж зазначено у рішенні, тобто вказані кошти не були сплачені банком у належному розмірі починаючи з 22.04.2015 року. Це тягне за собою правову відповідальність за порушення грошового зобов`язання, передбачену ст.ст. 611, 625 ЦК України.

Термін здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ КБ «Надра» з 06.02.2015 по 04.06.2015 року. Тобто, належна позивачу сума мала бути виплачена в першу чергу в період здійснення тимчасової адміністрації, про що було зазначено в оголошенні банку про виплати вкладникам від 20.04.2015.

Вищезазначеним рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.10.2018 встановлено прострочення боржника ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду, банк уже не може самостійно виконати умови договору через запровадження ліквідаційної процедури, у період дії якої розрахунки з вкладниками відбуваються на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Позивач просить стягнути з відповідача неустойку і 3% річних, завданих несвоєчасною виплатою гарантованого Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідач вважає, що ПАТ КБ «Надра» в особі Фонду порушив своє грошове зобов`язання, а тому відповідно до ст. 566 ЦК України несе таку ж саму відповідальність, яку б несла сторона договірних відносин, тобто Банк, на підставі ст.ст. 611, 623, 625 ЦК України, ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів».

У зв`язку з викладеним позивач просить стягнути з відповідача на підставі ч.5 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» неустойку за останні 12 місяців перед зверненням до суду у сумі 278182,01 грн., завдану несвоєчасною виплатою гарантованих Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» коштів за вкладом (пеня у розмірі 3% за кожний день прострочення від суми несвоєчасно виконаного зобов`язання 25404,75 грн.).

З урахуванням уточнених позовних вимог, позивач просить на підставі ч.2 ст. 22, ст. 623 ЦК України стягнути з відповідача також упущену вигоду за період з 01.05.2015 по 01.11.2019 у сумі 24601,05 грн. Упущена вигода полягає тому, що вказані недоотримані кошти у сумі 25404,75 грн. позивач міг розмістити на депозитах в різних банках на умова укладених ним договорів та отримувати за весь час прострочення з 01.05.2015 по 01.11.2019 дохід від депозиту.

Також позивач просить стягнути з відповідача на свою користь моральну шкоду, завдану внаслідок неналежного виконання відповідачем недоговірного зобов`язання з виплати, на підставі ст. 23, ч. 1 ст. 1167 ЦК України. Стягнення моральної шкоди позивач обґрунтовує тим, що внаслідок неналежного виконання відповідачем недоговірного зобов`язання з виплати відшкодування за вкладом в неплатоспроможному банку позивач був вимушений протягом майже 4,5 років вести з відповідачем тривале і виснажливе претензійне листування і судову тяжбу. Навіть маючи рішення суду, що вступило в законну силу 02.05.2019, відповідач 18.09.2019 в черговий раз усвідомлено порушуючи закон, виплатив тільки частину коштів, не доплативши 250,11 грн.

Розмір компенсації за спричинену моральну шкоду, яка буде достатньою для відновлення душевного стану позивача у відповідності до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України визначається Позивачем у сумі 10000 гри., що, на його думку, з урахуванням вимог розумності і справедливості цілком буде відповідати характеру протиправних дій та бездіяльності відповідача і глибині душевних страждань позивача.

Також позивач просить стягнути з відповідача інфляційні втрати та 3% річних, передбачені ч.2 ст. 625 ЦК України, обґрунтовуючи це тим, що Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено обов`язок Фонду здійснити виплату вкладнику гарантованої суми у відповідний строк.

Зобов`язання відповідача виплатити суму вкладу 25404,75 грн. відповідачем не було виконано з дати закінчення тимчасової адміністрації, тобто прострочення грошового зобов`язання мало місце з 05.06.2015 по 18.09.2019.

За порушення грошового зобов`язання позивач просить стягнути з ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду компенсацію втрат, передбачену частиною другою статті 625 ЦК України (суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, а також три проценти річних) за період 05.06.2015 по 18.09.2019.

Сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення повернення вкладу, тобто з 01.06.2015 і по 01.09.2019, складає 12016,45 грн. (індекс інфляції за вказаний період складає 147,3%, заборгованість складає: 25404,75 грн. х 0,473=12016,45 грн.).

Також просить суд стягнути з ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3% річних, що має компенсаційний характер завданих несвоєчасною виплатою гарантованого законом відшкодування коштів за вкладом на користь позивача: 25404,75 грн. (визначена у судовому рішенні прострочена сума) х 3%/365 х 1565 днів (з 05.06.2019 по 18.09.2019) = 3267,82 грн.

Представник подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, виходячи з того, що пріоритетними в даному випадку є положення Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», який є спеціальним законом у даних правовідносинах. Чинним законодавством встановлений спеціальний порядок задоволення вимог кредиторів після прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, а задоволення таких вимог кредиторів здійснюється за участю Фонду гарантування вкладів фізичних осіб через відповідні позасудові механізми, передбачені чинним законодавством України. Правовідносини між Позивачем та Банком ґрунтуються на договорі, а між Фондом гарантування та Позивачем на підставі Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», а тому в даному випадку правовідносини, що склались між ОСОБА_1 та Фондом не регулюються Цивільним кодексом та Законом України «Про захист прав споживачів».

В судове засідання позивач не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Вимоги свого позову підтримав і просив його задовольнити з наведених вище підстав, проти заочного розгляду справи не заперечував.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті.

Розглянувши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 26.06.2014 року між позивачем та ПАТ «КБ «Надра» було укладено договір строкового банківського вкладу (депозиту) № НОМЕР_1 , оформлений в рамках Пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» (далі Договір), відповідно до якого ОСОБА_1 передав, а Банк прийняв на вкладний рахунок 4500 доларів США строком на 6 місяців, з процентною ставкою 12,5 % річних. Строк дії договору закінчився 26.12.2014 року, але повернення коштів та нарахованих відсотків не відбулось, хоча він завчасно, а саме 17 та 26 грудня 2014 року, звернувся вимогою про припинення договору та виплату вкладу із відсотками.

На підставі постанови Правління Національного банку України (далі НБУ) від 05.02.2015 № 83 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 05.02.2015 № 26 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра», згідно з яким з 06.02.2015 запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Комерційний банк «Надра».

Виконавча дирекція Фонду прийняла рішення № 85 від 23 квітня 2015 р. про продовження строків здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до 05 червня 2015 року включно та продовження повноважень уповноваженої особи Фонду на здійснення тимчасової адміністрації у ПАТ «КБ «Надра» до 05 червня 2015 року включно.

Відповідно до постанови Правління НБУ від 04 червня 2015 р. № 356 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» виконавчою дирекцією Фонду прийнято рішення від 05 червня 2015 року № 113 «Про початок процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію банку», згідно з яким було розпочато процедуру ліквідації ПАТ «КБ «Надра» та призначено уповноважену особу Фонду на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» строком на 1 рік з 05 червня 2015 р. до 04 червня 2016 року включно.

На підставі пункту 2 частини п`ятої статті 12, частини першої статті 35, частини п`ятої статті 44, частини третьої статті 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» виконавчою дирекцію Фонду гарантування прийнято рішення від 28 квітня 2016 року № 616 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «Надра» строком на два роки до 04 червня 2018 включно, рішення від 03 листопада 2016 р. № 2342 про продовження строків здійснення процедури ліквідації ПАТ «КБ «НАДРА» строком на два роки до 03 червня 2020 року включно.

Розмір заборгованості перед ОСОБА_1 по вкладу та відсоткам станом на 06.02.2015 становила 4500,00 доларів США і 282,02 доларів США відповідно.

21.04.2015 року позивачу було виплачено гарантовану суму відшкодування як вкладнику ПАТ «КБ «Надра» у розмірі 85457,47 грн.

Вважаючи, що Фонд розраховуючи гривневий еквівалент суми відшкодування, керувався курсом Національного банку України 17,999763 грн за 1 долар США, який діяв до 14 години 06 лютого 2015 року, в той час як мав бути врахований законодавчо врегульований курс 23,130580 грн за 1 долар США, позивач звернувся до суду з позовом вказуючи, що має право на повернення недоплачених коштів за відповідним вкладом з не виплаченими за договором банківського вкладу відсотками станом на 21 квітня 2014 року та на отримання передбачених цим договором процентів за використання депозитними коштами за період з дня витребування цього вкладу до дня запровадження тимчасової адміністрації в ПАТ «КБ «Надра», а також на отримання сум, передбачених статтею 625 ЦК України за цей же період.

Позивач просив суд стягнути з ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду на свою користь 39 759,29 грн за договором банківського вкладу, до складу якої входять: недоплачена сума тіла зазначеного депозиту та проценти за користування ним, 3 % річних від відповідної простроченої суми з урахуванням індексу інфляції, упущена вигода за період з 01 травня 2015 року по 01 листопада 2018 року у сумі 19 677,48 грн та відшкодування моральної шкоди в сумі - 3 000,00 грн.

Рішенням Ленінського районного суд м. Запоріжжя від 25.10.2018 року (справа № 334/452/18, провадження №2/334/1955/18), залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 02.05.2019 року, з ПАТ «КБ «Надра» на користь позивача було стягнуто за Договором № 1957986 строкового банківського вкладу (депозиту) без поповнення, оформленого в рамках пакету послуг «Новий ПУ «Базовий+» від 26.06.2014 року у розмірі 25150,64 грн. в рахунок недоплаченої суми вкладу та проценти за Договором та 254,11 грн. 3% річних за прострочення повернення вкладу за період з 26.12.2014 року по 05.02.2015 року.

У травні 2019 року позивач, посилаючись на вказане судове рішення та встановлені ним обставини, звернувся до суду з даним позовом до ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 15.01.2020 у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, стягнення коштів за договором строкового банківського вкладу (депозиту), упущеної вигоди, відшкодування моральної шкоди (справа № 334/452/18, провадження №2/334/1955/18) рішення Ленінського районного суду у місті Запоріжжя від 25 жовтня 2018 року та постанова Запорізького апеляційного суду від 02 травня 2019 року скасовані. Провадження у справі закрито.

Позивачу роз`яснено, що розгляд його вимог до Фонду про стягнення коштів віднесено до юрисдикції адміністративних судів.

Відповідно до висновків суду, правовідносини між Фондом і вкладниками, які претендують на відшкодування за рахунок коштів Фонду, щодо формування реєстрів вкладників, які мають право на таке відшкодування, складаються без участі банку-боржника. Учасниками цих правовідносин є виключно вкладники та Фонд, і саме в цих учасників виникають відповідні права та обов`язки.

Отже, за вказаних обставин, та враховуючи, що у справі, що розглядається, позовні вимоги, заявлені позивачем до ПАТ «КБ «Надра» в особі Фонду, які за своєю природою взаємопов`язані з вимогами, що були предметом судового розгляду у справі № 334/452/18 (провадження №2/334/1955/18) і випливають зі спору щодо правильності нарахування та виплати Фондом коштів за відповідним вкладом в межах гарантованої суми відшкодування, є вимогами саме до Фонду, що підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди є похідними від основних вимог та за правилами частини п`ятої статті 21 КАС України підлягають розгляду адміністративним судом, оскільки заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 256, 259, 260, 261, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» в особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб про захист прав споживачів, стягнення пені, інфляційних втрат, 3% річних, упущеної вигоди, моральної шкоди закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Турбіна Т. Ф.