Провадження № 22-ц/801/808/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Король О. П.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 рокуСправа № 127/18810/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Берегового О.Ю. (суддя-доповідач),

суддів: Панасюка О.С., Шемети Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Куленко О.В.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниці,

треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії, за апеляційною скаргою Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року постановлене в залі судових засідань міського суду під головуванням судді Короля О.П., дата виготовлення повного тексту рішення 14 лютого 2020 року,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що протоколом засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 було вирішено вважати позивача та членів його сім`ї такими, що мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, що підтверджується витягом із протоколу від 25 лютого 2019 року №20. Вказане рішення було затверджено наказом командира військової частини від 07 березня 2019 року № 133. Військовою частиною НОМЕР_1 надіслано на адресу відповідача документи позивача для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення. Проте, КЕВ м. Вінниця після перевірки житлової справи позивача ОСОБА_1 запропонував на засіданні житлової комісії розглянути питання стосовно дати зарахування на квартирний облік позивача. Вважаючи такі дії відповідача незаконними, позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року позовні вимоги задоволено.

Визнано незаконною бездіяльність Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця щодо невключення ОСОБА_1 та членів його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині.

Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Вінниця включити ОСОБА_1 та членів його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині, здійснити розрахунок виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення та направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Стягнуто з Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця на користь ОСОБА_1 у відшкодування витрат із сплати судового збору 768,40 грн.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області мотивоване тим, що відповідач порушив вимоги інструкції щодо розроблення списку виплат грошової компенсації відповідно до визначеного додатку, здійснення розрахунку цієї виплати та направлення списку до ГКЕУ.

Не погоджуючись з таким рішенням суду КЕВ м. Вінниця подав апеляційну скаргу, в якій, посилався на порушення норм матеріального та процесуального права та невідповідність висновків суду першої інстанції дійсним обставинам справи, просив оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що лист від 25 лютого 2019 року, який надійшов до КЕВ м. Вінниця не створював обов`язку для відповідача включати позивача до списку осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлового приміщення, оскільки до вказаного листа не було надано протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про прийняття рішення щодо виплати ОСОБА_5 грошової компенсації та наказу командира військової частини НОМЕР_1 , який був виданий лише 07 березня 2019 року, тобто після направлення листа від 25 лютого 2019 року з документами заявника до КЕВ м. Вінниця. Окрім того, відповідач вважає, що суд першої інстанції невірно встановив обізнаність КЕВ м. Вінниця про існування протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 №20 та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07 березня 2019 року на основі копії заяви ОСОБА_6 , оскільки зі змісту заяви, вбачається що вона стосується лише останнього. Разом з тим, на думку відповідача, Вінницьким міським судом Вінницької області не було взято до уваги черговість виплати грошової компенсації, яка визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на квартирний облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно якої ОСОБА_1 перебуває в загальній черзі з 04 лютого 1993 року під №23 та в списках на позачергове отримання житла з 09 жовтня 2002 року під №29.

У відзиві ОСОБА_1 заперечив аргументи відповідача викладені в апеляційній скарзі вказавши, що рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року є законним і обґрунтованим. Вважає, що відповідач отримав лист від 25 лютого 2019 року з усіма необхідними документами для розроблення списку осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлового приміщення і здійснення розрахунку належної виплати грошової компенсації. Окрім того, зазначає, що відповідач в апеляційній скарзі безпідставно вказує на відсутність настання черги позивача щодо виплати грошової компенсації, оскільки відповідно до витягу з протоколу засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 25 лютого 2019 року №20, який затверджено наказом командира військової частини від 07 березня 2019 року №133 було вирішено вважати його та членів його сім`ї такими, що мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши доводи апеляційної скарги та заперечення викладені у відзиві на апеляційну скаргу, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції не відповідає цим вимогам.

Судом достовірно встановлено, що ОСОБА_1 був призваний на військову службу 10 листопада 1975 року Вінницьким РВК Вінницької області та був звільнений з військової служби за пунктом 63 підпункту «В» (за станом здоров`я) 14 жовтня 2002 року.

Згідно з рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 04 лютого 1993 року №16 ОСОБА_1 перебуває на обліку як особа, що потребує поліпшення житлових умов з 04 лютого 1993 року.

18 лютого 1979 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_2 . Від шлюбу має дочку ОСОБА_3 , 1979 року народження, та дочку ОСОБА_4 , 1986 року народження, які зареєстровані та проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з довідкою Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк» від 08 лютого 2019 року №101.22-15/192 позивач та треті особи в списки громадян, які мають право на отримання приватизаційних паперів включені, але не використовували житловий чек для приватизації житлового фонду.

Заявою від 21 лютого 2019 року ОСОБА_1 та члени його сім`ї надали згоду на отримання грошової компенсації за неотримане належне житлове приміщення.

Листом від 25 лютого 2019 року за підписом заступника командира на адресу відповідача були надіслані документи ОСОБА_1 для отримання грошової компенсації.

Рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 лютого 2019 року №20 ОСОБА_1 та членів його сім`ї визнано такими, що мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення в складі сім`ї 4 особи, а саме: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Також вирішено направити документи до КЕВ м. Вінниця для подальшого виділення грошової компенсації.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 07 березня 2019 року №133 було затверджено зазначене рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 лютого 2019 року.

Листом від 19 березня 2019 року №1191 КЕВ м. Вінниці запропонувала на засіданні житлової комісії розглянути питання стосовно дати зарахування на квартирний облік позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 47 Конституції України громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами. При цьому у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, зазначеній категорії осіб надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно із ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Реалізація права на житло військовослужбовцями, у тому числі пільгових категорій, може бути здійснено у такі способи: безпосереднього надання житла, грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, надання кредиту для купівлі (спорудження) житла. Для отримання житла військовослужбовець має бути зарахований на облік, та занесений до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла. Військовослужбовцям житло надається згідно з чергою.

Згідно з п. 1 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 2 вересня 2015 року № 728 цей Порядок встановлює механізм визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей, що перебувають разом з ними на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, який ведеться у військових частинах, органах, підрозділах, загонах, військових навчальних закладах, установах (далі - військові частини), а у разі їх розформування у військових комісаріатах та квартирно-експлуатаційних установах (організаціях), за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення (далі - компенсація).

Черговість надання компенсації визначається за часом взяття військовослужбовця та членів його сім`ї на облік громадян, які потребують поліпшення житлових умов, та/або включення до списків осіб, які мають право на першочергове чи позачергове отримання жилих приміщень.

Пунктом 2 Порядку визначено, що дія цього Порядку поширюється на:

військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 і більше років, та членів їх сімей;

осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів у разі неможливості використання на військовій службі, та членів їх сімей;

сім`ї військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби;

сім`ї померлих осіб, звільнених з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я та у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів.

Відповідно до п. 3 Порядку військовослужбовці та члени їх сімей, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов, мають право отримати компенсацію один раз протягом усього часу проходження військовослужбовцями військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

Згідно з п. 10 Порядку житлові комісії військових частин, військових комісаріатів та квартирно-експлуатаційних установ (організацій) (далі - житлові комісії) письмово інформують військовослужбовців та членів їх сімей, у яких настала черга на отримання жилих приміщень у поточному році, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.

Відповідно до п. 12 Порядку житлові комісії розглядають рапорти військовослужбовців (заяви, зазначені в пункті 11 цього Порядку) щодо надання компенсації та приймають рішення про її надання або відмову в наданні.

Рішення житлової комісії затверджується відповідно командирами військових частин, військовими комісарами та начальниками житлово-експлуатаційних установ (організацій), після чого в порядку, визначеному Міноборони, МВС, Мінінфраструктури, Адміністрацією Держприкордонслужби, СБУ, ДСНС, Службою зовнішньої розвідки, Національною гвардією, Управлінням державної охорони, ДКА, Адміністрацією Держспецзв`язку, списки осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації, подаються на затвердження відповідно Міністрові оборони, Міністрові внутрішніх справ, Міністрові інфраструктури, Голові Держприкордонслужби, Голові ДСНС, Голові СБУ, Голові Служби зовнішньої розвідки, начальнику Управління державної охорони, командувачу Національної гвардії, Голові ДКА, Голові Держспецзв`язку.

Порядок формування та затвердження списку осіб, щодо яких прийнято рішення про надання компенсації визначається вимогами Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року № 380.

Пунктом 5 розділу VIII Інструкції визначено, що для отримання грошової компенсації та визначення її остаточного розміру військовослужбовці та члени їх сімей подають до житлових комісій військових частин (об`єднаних житлових комісій) документи, визначені в Порядку визначення розміру і надання грошової компенсації.

Житлові комісії військових частин (об`єднані житлові комісії) розглядають надані документи протягом десяти робочих днів та приймають відповідне рішення про надання грошової компенсації.

Про прийняте рішення житлова комісія у п`ятиденний строк письмово інформує військовослужбовців та членів їх сімей.

Протокол засідання житлової комісії військової частини (об`єднаної житлової комісії) затверджується наказом командира військової частини та з обліковою справою направляється до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району.

Відповідно до п. 6 вище зазначеного розділу Інструкції на підставі отриманих документів у КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району розробляється список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині (далі - Список виплати грошової компенсації), разом із розрахунком виплати грошової компенсації за належне для отримання житлове приміщення (далі - Розрахунок) окремо на кожного військовослужбовця.

За наявності у військовослужбовців та членів їх сімей права на отримання однокімнатної квартири компенсація нараховується за житло загальною площею 40 кв.м.

Згідно з п. 7 список виплати грошової компенсації, підписаний начальником КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району, направляється до ГКЕУ для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Із наданого позивачем листа від 25 лютого 2019 року №64к, який міститься в матеріалах справи (а.с. 18), вбачається, що до КЕВ м. Вінниця направлено документи, що стосуються старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 для отримання ним грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення, в переліку додатків до якого, відсутні протокол засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про прийняття рішення щодо виплати ОСОБА_5 грошової компенсації та відповідно наказ командира військової частини НОМЕР_1 про затвердження вказаного рішення засідання житлової комісії.

Разом з тим, наказ командира військової частини НОМЕР_1 про затвердження рішення засідання житлової комісії був виданий лише 07 березня 2019 року, тобто після направлення листа від 25 лютого 2019 року №64к з документами заявника до КЕВ м. Вінниця. Тому, наявність документів, надісланих військовою частиною на адресу КЕВ стосовно ОСОБА_5 , без необхідних і визначених п. 5 розділу VIII Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями рішення про надання грошової компенсації та наказу командира військової частини про затвердження відповідного протоколу засідання житлової комісії, на думку колегії суддів апеляційного суду, не створювало обов`язку для відповідача включати позивача до списку осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлового приміщення, здійснити її розрахунок та направити до Головного квартирно-експлуатаційного управління для узагальнення та внесення на розгляд Комісії з контролю.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач був обізнаний про існування протоколу засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 25 лютого 2019 року та наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 07 березня 2019 року про затвердження останнього, оскільки в матеріалах справи міститься копія заяви іншого військовослужбовця ОСОБА_6 на ім`я начальника КЕВ м. Вінниці із доданими документами, згідно яких було прийнято рішення про визнання права на отримання грошової компенсації відносно двох військовослужбовців: позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Однак, колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з вказаними висновками міського суду, оскільки зі змісту копії заяви ОСОБА_6 вбачається, що останній звертався та додав до КЕВ м. Вінниця документи для отримання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення стосовно себе особисто. Відтак, при отриманні заяви ОСОБА_6 відповідач не був та не міг бути обізнаним про прийняття будь-яких рішень відносно позивача. Доказів особистого звернення позивача про долучення вказаних документів матеріали справи не містять.

Крім того, суд попередньої інстанції не взяв до уваги, що матеріали справи не містять доказів того, що черга ОСОБА_1 на отримання постійного житла або грошової компенсації надійшла, як того вимагає п. 10 Порядку визначення розміру і надання військовослужбовцям та членам їх сімей грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення та пункт 4 розділу 8 Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, як і підтверджень того, що житлова комісія військової частини письмово інформувала позивача та членів його сім`ї, про їх право на отримання компенсації та про її орієнтовний розмір.

Поряд з цим, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що для визнання бездіяльності протиправною (незаконною) недостатньо одного лише факту неналежного та/або несвоєчасного виконання обов`язкових дій. Важливими є також конкретні причини, умови та обставини, через які дії, що підлягали обов`язковому виконанню відповідно до закону, фактично не були виконані чи були виконані з порушенням строків. Крім того, потрібно з`ясувати юридичний зміст, значимість, тривалість та межі протиправної бездіяльності, фактичні підстави її припинення, а також шкідливість/протиправність бездіяльності для прав та інтересів заінтересованої особи.
Однак, як позивачем так і судом першої інстанції не наведено жодних обґрунтувань стосовно того, що було проявом саме протиправної (незаконної) бездіяльності відповідача, тобто які фактичні обставини свідчать про те, що не включення ОСОБА_1 та членів його сім`ї у список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині є результатом невжиття КЕВ м. Вінниця заходів, які він в межах своїх повноважень був зобов`язаний вжити/ухвалити, але не зробив цього і що об`єктивно йому завадило.
Тому, на думку колегії суддів, констатація факту не включення позивача в списки та членів його сім`ї у список осіб, які мають право та надали згоду на отримання грошової компенсації за належне їм для отримання житлове приміщення у військовій частині, без з`ясування обставин стосовно того, що зумовило таке не включення, не може бути достатнім і переконливим свідченням того, що відповідач допустив протиправну бездіяльність.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції у порушення ст. ст. 264, 265 ЦПК України на зазначені положення закону уваги не звернув, з характером спірних правовідносин належним чином не визначився та дійшов помилкового висновку про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Отже, обставини на які посилається позивач в апеляційній скарзі як на підставу перегляду судового рішення знайшли своє підтвердження, а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування судового рішення, ухваленого у цій справі, та прийняття нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Водночас, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, колегія суддів вважає за необхідне вирішити питання щодо розподілу судових витрат та стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця сплачений судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1261,20 грн.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці задовольнити.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниця за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання бездіяльності незаконною та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Квартирно-експлуатаційного відділу м. Вінниці судовий збір в сумі 1261,20 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Головуючий О.Ю. Береговий

Судді О.С. Панасюк

Т.М. Шемета