Єдиний унікальний номер 725/5416/19
Номер провадження 2/725/761/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 року м. Чернівці

Першотравневий районний суд м. Чернівці у складі:

головуючого судді Войтуна О.Б.,

при секретарі Дудка К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про зміну способу стягнення аліментів, усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення участі у спілкуванні та вихованні дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Першотравневого районного суду м. Чернівці із позовом до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача Служба у справах дітей Чернівецької міської ради про зміну способу стягнення аліментів, усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та визначення участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Посилався на те, що він є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу з матір`ю дитини, відповідачкою ОСОБА_2 , відповідно до рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.12.2013 року, дитина залишилась проживати з матір`ю.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 лютого 2014 року, зміненим в частині визначення розміру аліментів рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 02 квітня 2014 року, на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

06 березня 2019 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народилася спільна дитина - ОСОБА_5 . Його дружина ОСОБА_5 та донька зареєстровані та проживають разом з позивачем. ОСОБА_5 , після народження дитини не працює, оскільки перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, перебуває на його повному матеріальному утриманні. Також, разом з ними мешкає і малолітня донька дружини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яку він любить і виховує як рідну доньку. Дитина не зареєстрована за адресою місця проживання позивача ( АДРЕСА_1 ), однак проживає з ними однією сім`єю без реєстрації. Отже, на даний час його сім`я складається із 4 осіб, відповідно і його матеріальний стан змінився - збільшилися витрати на утримання інших його дітей та дружини, яка не працює та здійснює догляд за маленькою дитиною.

Позивач зазначив, що працює у ТОВ «Епіцентр К» на посаді виконуючого обов`язки директора комерційного гіпермаркету м. Чернівці ТОВ «Епіцентр К» та отримує щомісячно заробітну плату в середньому розмірі 30 000 грн.. За змінення його сімейного стану, внаслідок чого на даний час його сім`я складається із 4 осіб, такий розмір аліментів є для нього надмірним тягарем, оскільки його витрати значно зросли. Інших доходів, окрім заробітної плати він не отримує.

Окрім того, зазначав про те, що отримуючи аліменти в розмірі в середньому по 5346 грн. щомісяця відповідачка використовує їх не за призначенням, тобто не на їх сина, а на власні потреби, а він не зобов`язаний її утримувати та, що відповідач фактично задовольняє власні потреби за рахунок тих коштів, які з нього стягуються.

Вказував, що дбаючи про дитину, він кожного року купував йому весь верхній одяг та взуття на кожний сезон, у тому році купив мобільний телефон та велосипед, отже відповідачка звільнена від необхідності витрачати значні кошти на верхній одяг та взуття для сина. Відповідачка здорова та має змогу працювати, інших дітей у неї не має, осіб що перебувають у неї на утриманні також немає. Розмір стягуваних з нього аліментів майже в три рази є більшим від прожиткового мінімуму встановленого на дитину відповідно віку. Просив змінити спосіб стягнення аліментів та стягнути з нього аліменти на утримання сина у розмірі 2 500 грн. щомісяця..

25 жовтня 2019 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, в якій він окрім стягнення аліментів просив також зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди батьку ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити ОСОБА_1 порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , без присутності матері, наступним чином: - щовівторка та щочетверга з 14-00 год. до 20-00 год., - перші субота та неділя щомісяця з 10-00 год. суботи з ночівлею дитини у батька на неділю до 20-00год.; - третього тижня щомісяця починаючи з 14-00 год. п`ятниці до 20-00 год неділі з ночівлею дитини разом з батьком (з п`ятниці на суботу та з суботи на неділю); - четверта неділя щомісяця з 10-00 год. до 20-00 год., - під час літніх місяців на оздоровлення - два останні тижні липня місяця та два перші тижні серпня, щороку; - під час зимових канікул - друга неділя канікул, щороку; - під час осінніх канікул - перші чотири дні, щороку; - під час весняних канікул останні чотири дні, щороку, а також щороку на родинні та Святкові дні: 21 серпня з 10-00 год. до 20-00 год., 29 квітня з 14-00 год. до 20-00 год., 01 вересня з 13-00 год. до 19-00 год. наступного дня 02 вересня (з ночівлею), 19 грудня (Святого Миколая ) з 14-00 год. до 20-00 год., 02 січня з 11-00 год. до 20-00 год. 07 січня (Різдво) з 10-00 год. до 17-00 год., 14 січня (Старий Новий рік) з 12-00 год. до 20-00 год. та просив стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати.

При цьому ОСОБА_1 зазначав, що відповідачкою, чиняться перешкоди у спілкуванні та вихованні сина. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради (орган опіки та піклування) від 10.02.2014 року №61/2 «Про участь громадян у вихованні дітей (делеговані повноваження)» йому визначено участь у вихованні дитини і встановлено порядок побачень з сином: перша та третя субота місяця з 10 -00 год. з ночівлею дитини у батька на неділю до 10-00 год., друга та четверта неділя з 10-00 год. до 14-00 год., а також будні дні за домовленістю матері дитини.

Вказував, що відповідачка за місцем своєї реєстрації у с. Коритне, Вижницького району Чернівецької області не проживає. З 2013 року по даний час більше 3 разів змінювала місце свого проживання у АДРЕСА_2 АДРЕСА_3 . При цьому кожного разу змінюючи своє та сина місце проживання, вона навмисно позивача про це не повідомляє, вимушуючи його розшукувати ОСОБА_2 для побачень із власною дитиною, на телефонні дзвінки не відповідає, ігноруючи їх, або взагалі не виходить на зв`язок (абонент недоступний). В зв`язку із чим позивач неодноразово звертався з даного приводу до органів опіки та піклування.

В зв`язку із останніми подіями у серпні 2019 року позивач знову був змушений звернутися до органу опіки та піклування. Обставини, які змусили його розшукувати сина та звертатися до органу опіки та піклування були такі, що більше трьох тижнів він не бачив дитину, оскільки з`являючись у визначені органом опіки та піклування години для побачень з сином за останньою відомою йому адресою місця проживання: АДРЕСА_4 , він нікого там не заставав, двері ніхто не відчиняв, на телефонні дзвінки за № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 (останні діючі відомі номера ОСОБА_2 ) відповідачка не відповідала, до того ж вона взагалі йому не телефонувала та не повідомляла про те, що вони кудись із дитиною збираються їхати та куди йому необхідно з`являтися для побачень з дитиною.

ОСОБА_1 вчасно оплачує аліменти на утримання сина, оскільки відповідна частка від доходу регулярно відраховувалася за місцем його роботи. Однак, його колишня дружина, ОСОБА_2 перешкоджає йому бачитись з сином та не виконує рішення органу піки та піклування щодо визначених рішенням годин побачень з дитиною. Позивач забезпечений житлом, за місцем роботи характеризується позитивно. Згідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду, медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, довідки МВС України, до кримінальної відповідальності не притягувався, в розшуку не перебував, погашеної чи не знятої судимості не має, на обліку та за психіатричною допомогою не звертався, ознак наркозахворювань немає.

Чинячи йому перешкоди у спілкуванні з сином, відповідачка ОСОБА_2 порушує як його права, як батька дитини, так і права самої дитини на спілкування та участь у житті дитини люблячого батька, не дає дитині можливість відчувати та одержувати турботу від батька, фактично руйнуючи дитячу психіку однобоким вихованням та не даючи йому змогу формувати навички чоловіка для подальшого його життя, які син може почерпнути лише при спілкуванні з рідним батьком. Окрім того, з урахуванням того, що дитині вже виповнилося 9 років, і він навчається у школі, ОСОБА_1 вважає за необхідне збільшити час на спілкування та побачень з сином який не створюватиме ні позивачу, ні дитині додаткових незручностей, не буде давати підстав для зловживання з боку матері дитини щодо його побачень з ОСОБА_3 , який буде найбільш сприятливим для розвитку особистих стосунків батька і сина та надасть позивачу безперешкодно реалізувати його право на повагу до приватного та сімейного життя.

23.12.2019 року ОСОБА_1 подав заяву про зміну предмету позову, у якій зазначав, що з згідно наказу директора Гіпермаркету «Епіцентр К» м. Чернівці ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_19. від 06.12.2019 року, він звільнений з посади в.о. директора комерційного, а тому у нього відсутній регулярний дохід, так як заробітну плату він не отримує. В зв`язку із чим змінив позовні вимоги в частині розміру аліментів, які він просив з нього стягнути та уточнивши позовні вимоги, остаточно просив змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 лютого 2014року, зміненим в частині визначення розміру аліментів рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 02 квітня 2014 року, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1500 грн. щомісяця, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття. Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди батьку ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити ОСОБА_1 порядок участі у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , без присутності матері, наступним чином: - щовівторка та щочетверга з 14-00 год. до 20-00 год., - перші субота та неділя щомісяця з 10-00 год. суботи з ночівлею дитини у батька на неділю до 20-00 год.; - третього тижня щомісяця починаючи з 14-00 год. п`ятниці до 20-00год неділі з ночівлею дитини разом з батьком (з п`ятниці на суботу та з суботи на неділю); - четверта неділя щомісяця з 10-00 год. до 20-00 год., - під час літніх місяців на оздоровлення - два останні тижні липня місяця та два перші тижні серпня, щороку; - під час зимових канікул - друга неділя канікул, щороку; - під час осінніх канікул - перші чотири дні, щороку; - під час весняних канікул останні чотири дні, щороку, а також щороку на родинні та Святкові дні: 21 серпня з 10-00 год. до 20-00 год., 29 квітня з 14-00 год. до 20-00 год., 01 вересня з 13-00 год. до 19-00 год. наступного дня 02 вересня (з ночівлею), 19 грудня (Святого Миколая) з 14-00 год. до 20-00 год., 02 січня з 11-00 год. до 20-00 год., 07 січня (Різдво) з 10-00 год. до 17-00 год., 14 січня (Старий Новий рік) з 12-00 год. до 20-00 год. Стягнути з відповідачки понесені ним судові витрати.

Відповідачкою було надано відзив на позовну заяву у якій вона заперечувала проти задоволення позову, та зазначала, що позивач має нормальний стан здоров`я, є працездатною особою. Його матеріальний стан, навіть з відрахуванням аліментів, є задовільним та стабільним, що в свою чергу не тільки не звільняє від обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей, а навіть дозволяє позивачу виконувати свої зобов`язання щодо сплати аліментів в розмірі, визначеному судом. Позивач не вказав обставин, що мають істотне значення для зменшення розміру аліментів та зміни способу стягнення, як і не надав доказів про погіршення його матеріального стану. Посилання позивача, як на підставу для зменшення розміру стягуваних аліментів, на те, що він створив сім`ю, не є доказом того, що його матеріальний стан погіршився. При цьому, безпідставними є посилання позивача на ту обставину, що на його утриманні нібито перебуває донька дружини від першого шлюбу, адже у цієї дитини є свій батько, який у відповідності до тих же норм, наведених вище, зобов`язаний матеріально утримати свою доньку.

Вважає необґрунтованими є доводи позивача про те, що вона витрачає аліменти сина на свої особисті потреби, оскільки її заробітна плата є дуже маленькою. Жодного доказу, який би підтверджував такі факти, позивачем не надано. При цьому, зазначала, що з метою забезпечення нормально рівня життя собі і синові, вона працює на повну ставку, має додаткові години, а тому піднявся і розмір заробітної плати - в середньому 7 тис. грн. на місяць. Вважає, що позивач навмисне оговорює її з метою зменшення аліментів, які він сплачує на утримання сина, і з розміром яких він був не згідний та обурений з самого початку. Після розлучення, ОСОБА_1 взагалі не допомагав їй матеріально утримувати сина, якому на той час було 2 роки 7 місяців. Через це вона змушена була звернутись по допомогу до суду. І саме з цього часу почались нескінченні скарги ОСОБА_1 на неї у службу у справах дітей. Питання щодо цільового використання нею коштів від аліментів є предметом розгляду служби у справах дітей. В складних умовах сьогодення, важкій економічній ситуації в державі, постійне підняття цін на продукти, речі, комунальні послуги, для гідного проживання необхідні великі кошти. Будучи відповідальною мамою, вона купує сину якісні продукти, хороший і якісний одяг, взуття. Окрім того, він ще дитина - постійно хоче якісь нові іграшки, солодощі. Наприклад, за проханням сина, вона купила йому якісний велосипед.

Дитина навчається в школі, куди необхідно постійно безліч канцлерського приладдя, рюкзак, сумку для фізкультури тощо. У школі він теж харчується (кошти на обіди, бутерброди тощо). Окрім того, разом з однокласниками та вчителем діти часто відвідують різні заходи (музеї, виставки, театри тощо), їздять на екскурсії. Це надзвичайно важливо для всебічного розвитку дитини, але за все це необхідно платити. Також, син відвідує додаткові платні заняття з англійської мови (1 200 грн. в місяць) та гурток плавання (960 грн. за 24 заняття). На додаткові гуртки, теж потрібне додаткове приладдя, книжки, на плавання спеціальні окуляри, шапочку тощо. Є багато інших поточних витрат, її заробітна плата вихователя дитячого садочку без присудженої суми аліментів не забезпечить належне утримання дитини.

Відповідач жодного разу не перешкоджала ОСОБА_1 бачитись із сином. Проте, щоб помститись їй за звернення до суду про стягнення аліментів, ОСОБА_1 у 2014 році звернувся до органу опіки та піклування з метою визначення участі у вихованні дитини. Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 10.02.2014 №61/2 «Про участь громадян у вихованні дітей (делеговані повноваження)» ОСОБА_1 визначено порядок участі у вихованні їхнього спільного сина та встановлено порядок побачень з ним, а саме: перша та третя субота місяця з 10.00 год. з ночівлею дитини у батька та неділю до 10.00 год., друга та четверта неділя з 10.00 до 14.00 год., а також будні дні за домовленістю з мамою дитини. Вказане рішення органу опіки та піклування вона жодного разу не порушила. Позивач має можливість без будь-яких перешкод брати дитину за місцем свого проживання як у встановлені дні, так і в інші дні, попередньо окремо обумовлені між нами. Вона жодного разу не перешкоджала ОСОБА_1 у побаченнях з сином.

Відповідач немає у м. Чернівці власного житла, оскільки вона родом з села Коритне Вижницького району, де вона з сином зареєстровані, а заробітна плата вихователя не дає можливості придбати окреме житло. Після розлучення, залишившись із малесеньким сином на руках вона винайняла житло з належними умовами для проживання та розвитку дитини. Більше 5 років вони проживали у квартирі по АДРЕСА_5 . У цій квартирі проводили обстеження працівники служби у справах дітей. У зв`язку з продажем квартири її власниками, їй довелось змінити житло. Наразі вона винаймає частину будинку у своєї подруги за адресою АДРЕСА_4 . У житлі створені відповідні умови для проживання сина, окремо облаштоване місце для навчання. Крім того, біля будинку є чудовий двір, де дитина має можливість проводити багато часу на свіжому повітрі, сину дуже подобається тут проживати. Не зважаючи на вказані обставини та відсутність спору по участі у вихованні дитини позивач звернувся у службу у справах дітей, а тепер і до суду, про визначення участі у спілкуванні і просить фактично змінити той порядок, який встановлений рішенням органу опіки та піклування 2014 року, збільшивши дні та часи спілкування з сином. Запропонований позивачем порядок завдасть шкоди інтересам дитини, змінить його вже усталений спосіб життя.

Так, син з ранку до 13.30 год. щодня навчається у школі. Кожні понеділок, вівторок та четвер з 14.00 до 15.00 год., відвідує гурток плавання у Спортивному клубі «Титан». Кожні середа та п`ятниця з 14.00 до 15.00 год. займається з репетитором з англійської мови. Після школи та гуртків дитина приходить додому, їсть, трохи відпочиває та робить уроки. При чому, уроки він старається зробити до 19.00 год., оскільки потім у нього вже знижена працездатність і йому дуже важко якісно підготуватись до навчання. Цей графік життя вже усталений роками, дитина звикла до такого способу життя і будь-які зміни завдадуть шкоди дитині як психологічно, так і зашкодять успішності в навчанні. Також позивач просить надати йому можливість забирати дитину практично на усі релігійні свята, віддавати сина що вихідних, що на думку відповідачки буде суперечитиме інтересам дитини. З приводу проведення частини літніх канікул з батьком вона ніколи не заперечувала і не була проти, щоб син певний час пожив у батька, поїхав з ним на відпочинок тощо. ОСОБА_2 зазначає, що дає максимальну можливість батьку брати участь у вихованні сина, впливати на формування його характеру, свідомості та світосприйняття. Однак, ОСОБА_1 сам вирішив відсторонитись від цієї участі, що негативно впливає на сина і болісно для неї. Позивач має постійне місце роботи - ТЦ «Епіцентр». Графік та режим роботи позивача фактично не зможе забезпечити спілкування з сином у визначені ним самим години. Вважає, що запропонований позивачем порядок участі у вихованні сина є недоцільним та шкодитиме його інтересам.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились. Через канцелярію суду надали заяву про розгляд справи без їх участі. Позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити.

Відповідачка та її представник в судове засідання не прибули. Через канцелярію суду представником відповідача надано заяву про розгляд справи без участі відповідача та представника. Позовні вимоги не визнають з підстав викладених у відзиві та просили відмовити у задоволенні позову.

Представник Служби у справах дітей Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився. Через канцелярію суду надійшов лист про розгляд справи без участі представника Служби. Просили врахувати інтереси малолітнього ОСОБА_3 та прийняти до уваги рішення органу опуки та піклування виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 12.11.2019 року №632/24.

Свідок ОСОБА_9 (тітка відповідачки, рідна сестра її матері), повідомила в судовому засіданні 11.02.2020 року, що весь час проживає у селі разом з родиною, має багато дітей. Вона не знає такого, щоб ОСОБА_2 перешкоджала батьку бачитись з сином. Психоемоційний стан дитини пригнічений. Після розірвання шлюбу відповідачки із батьком дитини, вона особисто бачила ОСОБА_1 в селі лише один раз. Знає, що батько дитини проживає в Чернівцях. Її племінниця приїхала в п`ятницю в село коли померла бабуся - ІНФОРМАЦІЯ_4 , а в суботу мала їхати в Чернівці відвезти дитину батьку. Знає, що з 2013 року дитина міняла разом з матір`ю місце проживання двічі, зараз третій раз.

Свідок ОСОБА_10 , (матір відповідачки) надала пояснення в судовому засіданні 11.02.2020 року, що вихідні дні, літні та зимові канікули дитина проводить разом з нею у селі Коритне. Батько дитини неодноразово подавав заяви до органів опіки і піклування, також подавали заяви до органу опіки і його батьки. Її донька давала йому дитину, приїжджаючи до неї в п`ятницю після роботи змушена була зранку вставати в суботу і везти дитину в Чернівці . Кожен раз як її донька міняла місце проживання відразу з`являлися працівники органу опіки і піклування. Вона не знає, що батько дитини хоче від її доньки. Вона саме не зверталася до органу опіки і піклування години побачення з онуком не встановлювала. Останні зимові канікули 2020 року дитина була у неї в селі.

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні 26.02.2020 року пояснив, що є другом ОСОБА_1 та хрещеним батьком малолітнього ОСОБА_3 . Останній раз бачив ОСОБА_3 два роки тому. Раніше він бачив його з батьком частіше. ОСОБА_1 зараз важко. Влітку минулого року ОСОБА_1 хотів брати дитину з собою на відпочинок на природу. Вони з ОСОБА_1 домовились на неділю, коли дитина мала бути з батьком і він також взяв свою дитину. Колишня дружина не відповідала на дзвінки ОСОБА_1 , а коли вони всі разом під`їхали за місцем проживання хлопчика в с. Годилів, що поряд Чернівцями , в будинку нікого не було, хвіртка закрита, двері будинку їм ніхто не відчинив. Це було в той вихідний коли ОСОБА_1 мав брати дитину. Вказав, що з ОСОБА_1 товаришує 20 років. Під час конфліктів з дружиною він не був присутнім.

Свідок ОСОБА_15 , (матір позивача) в судовому засіданні 26.02.2020 року, пояснила, що проблеми у ОСОБА_1 з дружиною у побаченні з дитиною вже були ще до того, як вони розвелися. ОСОБА_1 говорив їй, що колишня дружина змінила адрес проживання. ОСОБА_2 не хотіла йти на розуміння і не хотіла говорити. Онук був у неї в квартирі разом з сином ОСОБА_1 , бо у хлопчика є там своя кімната і ночував разом із батьком. Сама ОСОБА_15 так як і син не могла нормально бачитись із онуком і також подавала заяву до органів опіки та піклування для визначення годин спілкування. Щодо неї та дідуся прийнято рішення, яким встановлені і їм години побачення з дитиною. Син декілька разів звертався до органів опіки та піклування.

Враховуючи те, що в судове засідання не з`явились всі особи, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який між ними було розірвано рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 02.12.2013 року. Під час шлюбу у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився проживати разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 лютого 2014 року, зміненим в частині визначення розміру аліментів рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 02 квітня 2014 року, на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30% від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу від 06 березня 2019 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_1 та ОСОБА_4 народилася спільна дитина - ОСОБА_5 .

Згідно довідки ОСББ «Будівельник-26» від 16.09.2019 р. та довідок про реєстрацію місця проживання від 27.03.2019р. та від 15.06.2019р. ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним зареєстровані та проживають дружина ОСОБА_4 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також проживає донька його дружини від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно довідки Гіпермаркету «Епіцентр К» ТОВ «Епіцентр К» від 22.08.2019р. ОСОБА_1 є виконуючим обов`язки комерційного директора.

Відповідно до довідки ТОВ «Епіцентр К» від 06.09.2019р. ОСОБА_1 за період з березня по серпень 2019 року нарахована заробітна плата в розмірі 199 254,66 грн., з них утримано податків на суму 38 854,66 грн., утримано аліментів 32 080,00 грн..

Наказом від 06 грудня 2019 року №169-п, виданого директором Гіпермаркету «Епіцентр К» м. Чернівці ТОВ «Епіцентр К» ОСОБА_19. виконуючий обов`язки директора комерційного ОСОБА_1 звільнений за угодою сторін.

Відповідно до довідки Гіпермаркету «Епіцентр К» м. Чернівці Товариства з обмеженою відповідальністю «Епіцентр К» від 12.09.2019 року ОСОБА_4 , адміністратор торгового залу відділу інформації гіпермаркету, працює в товаристві з 05.09.2012 р. та на даний час перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років до 15.06.2022 року.

З характеристики від 20.09.2019р. наданій ОСОБА_1 з місця роботи, вбачається, що ОСОБА_1 працював в товаристві з 2007 року. На керівній посаді комерційного директора перебуває з 2012 року. За час роботи проявив себе як працелюбний і відповідальний співробітник. У спілкуванні з колегами завжди доброзичливий, з партнерами і клієнтами фірми ввічливий та тактовний. У спірних ситуаціях завжди націлений на знаходження компромісних рішень, дотримується всіх норм та внутрішніх статутів компанії, дисциплінований, уважний до працівників.

Згідно сертифікату про проходження профілактичного наркологічного огляду, медичної довідки про проходження обов`язкових попереднього та періодичного психіатричних оглядів, довідки МВС України, до кримінальної відповідальності не притягувався, в розшуку не перебував, погашеної чи не знятої судимості не має, на обліку та за психіатричною допомогою не звертався, ознак наркозахворювань немає.

З довідки СЗОШ №6 від 09.09.2019 року та відповіді на запит адвоката та ухвали суду, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є учнем 3-В класу, навчається в СЗОШ №6 з 1 вересня 2017 року. Зарекомендував себе як старанний, відповідальний, вихований, дисциплінований, здібний до навчання учень. Має належний зовнішній вигляд, готується до уроків, виконує домашні завдання. Веселий, має багато друзів, в класі його люблять та поважають. ОСОБА_2 не відвідує групу продовженого дня, оскільки вони працюють тільки для учнів 1 -2 класів. Щодня забирає дитину зі школи після закінчення занять мати ОСОБА_2 ..

Згідно довідки від 21.10.2019 оку виданої Управлінням освіти Чернівецької міської ради, ОСОБА_2 працює вихователем у ДНЗ №35. Її заробітна плата за період з 01 квітня по 30 вересня 2019 року становила 46 255,02 грн..

З відповіді Директора Дошкільного навчального закладу №35 центр розвитку дитини «Веснянка» Коцюбан І.В. вбачається, що ОСОБА_2 працює на посаді вихователя на 1,2 ставки. ЇЇ графік роботи наступний: понеділок, середа, п`ятниця: 8.00-13.25, 16.42-18.30, вівторок, четвер: 8.00-9.48, 13.05-18.30. Понаднормово працювала з 01.10.2019 року по 15.10.2019 року з 8-00 год. до 18-30 год. Під час своїх робочих годин ОСОБА_2 не відлучається з роботи.

Відповідно до договору позички частини житлового будинку від 22.01.2019 року ОСОБА_2 передано у строкове та безоплатне користування частину житлового будинку АДРЕСА_4 , яка складається з двох кімнат, площею 20,00 та 17,00 кв.м. та санвузла на другому поверсі, у користуванні також перебуває кухня з сантехнічним, електротехнічним, газовим обладнанням та меблями, коридор та вітальня. Договір укладений строком до 02.12.2021 року.

З пояснень Голови відокремленого підрозділу ФПУ в Чернівецькій області Сідлецької Л.Ю. від 12.11.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 відвідує заняття з плавання по «Програмі з навчання плаванню у загальноосвітніх навчальних закладах м. Чернівці на 2016-2019 року» з березня 2019 року. Приводить та забирає дитину із занять мати ОСОБА_2 , відвідує батьківські збори та оплачує заняття з плавання ОСОБА_2 ..

З відповіді Управління освіти Чернівецької міської ради, заняття з плавання по Програмі з навчання плаванню у загальноосвітніх навчальних закладах м.Чернівці на 2016-2019 року, затвердженої рішенням сесії VII скликання Чернівецької міської ради від 24.12.2015 р. №49, проводяться на базі плавального басейну фітнес-центр «Титан» вул. Проспект Незалежності, 111. За одне заняття батьки платять 40 грн., ще 40грн. сплачує Чернівецька міська рада.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради (орган опіки та піклування) від 10.02.2014 року №61/2 «Про участь громадян у вихованні дітей (делеговані повноваження)» ОСОБА_1 визначено участь у вихованні дитини і встановлено порядок побачень з сином: перша та третя субота місяця з10 -00 год з ночівлею дитини у батька на неділю до 10-00, друга та четверта неділя з 10-00 до 14-00год., а також будні дні за домовленістю матері дитини.

Щодо позовних вимог про зміну способу та розміру аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 то суд приходить до висновку, що дана позовна вимога підлягає частковому задоволенню, а саме суд вважає, що необхідно змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_1 та стягувати з нього 2 000 грн. (дві тисячі) щомісяця на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 . При цьому суд виходить із наступного.

Згідно положень ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Повнолітні діти зобов`язані піклуватися про своїх непрацездатних батьків. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 25 лютого 2014 року, зміненим в частині визначення розміру аліментів рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 02 квітня 2014року, на користь ОСОБА_2 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина в розмірі 1/5 частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше, ніж 30 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.01.2014 року і до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст.18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

З системного аналізу ст. 180 СК України та ст. 51 Конституції України вбачається що як позивач так і відповідач зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, розмір аліментів визначений судовим рішенням не вважається незмінним.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Враховуючи зміст ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.3 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Вирішуючи даний спір по суті, суд враховує, що сімейний стан позивача змінився, що після розірвання шлюбу з відповідачкою, він 06 березня 2019 року одружився та у спільному шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька ОСОБА_5 . Дружина не працює та перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, з ними також проживає донька його дружини від першого шлюбу ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Наказом від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 звільнений з роботи 07 грудня 2019 року за угодою сторін.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування Чернівецької міської ради «Про цільове використання аліментів на дитину ОСОБА_3 від 22.11.2019 року №01/0224/3090 встановлено, що Службою у справах дітей проведено перевірку, яка включала в себе проведення обстеження умов проживання дитини, надсилання запитів у навчальний та медичний заклади, де отримує послуги дитина. ОСОБА_2 надала тільки письмове пояснення, інших підтверджень, що засвідчують купівлю дитячого одягу, їжі, витрати на оздоровлення, лікування сина, відвідування навчальних курсів, секцій, гуртків тощо не представлено.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум на дитину віком від 6 до 18 років: з 1 липня 2019 року становить - 2218 гривень.

Таким чином, враховуючи обставини справи, наявність доказів того, що на утриманні позивача перебувають інші діти, дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3 річного віку, позивач звільнений з роботи, однаковий обов`язок обох батьків щодо утримання своїх неповнолітніх дітей, суд приходить до висновку, що аліменти у розмірі 2 000 грн. щомісячно на утримання ОСОБА_3 , буде відповідати інтересам дитини та не порушуватиме прав позивача.

Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Щодо вимог про усунення перешкод у спілкуванні та визначення участі у вихованні малолітньої дитини то суд виходить з наступного.

Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 залишився проживати з відповідачкою. Відповідач та дитина зареєстровані у с. Коритне Вижницького району Чернівецької області, однак проживають у м. Чернівці. Відповідачка декілька разів змінювала своє та дитини місце проживання. На даний час відповідачка з дитиною проживають за адресою: АДРЕСА_4 , згідно договору позички, укладеного до 02.12.2021 року, до того часу проживала у АДРЕСА_2 АДРЕСА_5 .

Дитина навчається у 3-В класі Чернівецької спеціалізованої школи №6, групу подовженого дня не відвідує. Відповідач ОСОБА_2 працює на посаді вихователя на 1,2 ставки, її графік роботи наступний: понеділок, середа, п`ятниця: 8.00-13.25, 16.42-18.30, вівторок, четвер: 8.00-9.48, 13.05-18.30. Понаднормово працювала з 01.10.2019р по 15.10.2019року з 8-00 год. до 18-30год. Під час своїх робочих годин ОСОБА_2 не відлучається з роботи.

Позивач працював в Гіпермаркеті «Епіцентр К» м. Чернівці з 2007 року, на керівній посаді комерційного директора перебував з 2012 року, звільнений з роботи з 07.12.2019 року, проживає із дружиною та двома дітьми за адресою АДРЕСА_1 .

Встановлено, що у обох батьків є всі належні умови для проживання та виховання дитини, обоє позитивно характеризуються за місцем роботи.

Після розірвання шлюбу з відповідачкою ОСОБА_1 неодноразово звертався до органів опіки та піклування з заявами про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради (орган опіки та піклування) від 10.02.2014 року №61/2 «Про участь громадян у вихованні дітей (делеговані повноваження)» ОСОБА_1 визначено участь у вихованні дитини і встановлено порядок побачень з сином: перша та третя субота місяця з10-00 год. з ночівлею дитини у батька на неділю до 10-00 год., друга та четверта неділя з 10-00 до 14-00 год., а також будні дні за домовленістю з матір`ю дитини.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради (орган опіки та піклування) від 12.11.2019 року №632/24 «Про надання висновку органу опіки та піклування щодо участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 (делеговані повноваження)» вирішено визначити участь у вихованні дитини і встановити порядок побачення громадянину ОСОБА_1 з малолітнім сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : щовівторка та щочетверга з 14.00 год. до 20.00 год., перша субота та неділя щомісяця з 10.00 год. суботи з ночівлею до 20-00 год. неділі.; третя п`ятниця щомісяця з 14.00 год. з ночівлею до 20.00 год. суботи; четверта неділя щомісяця з 10.00 год. до 20.00 год.; оздоровлення під час літніх канікул на 30 днів з 15 липня щороку, в інші канікулярні, святкові дні, родинні свята порівну за домовленістю між батьками.

Зазначені рішення органу опіки та піклування відповідачка не оскаржувала.

Враховуючи те, що позивач на час розгляду справи звільнений з роботи судом не можуть бути прийняті до уваги доводи відповідачки, що ОСОБА_1 не зможе забезпечити спілкування з сином у визначені ним самим години, оскільки працює.

Крім того встановлено, що відповідач щоденно працює, а у вівторок та четвер працюючи з 13.05-18.30 та за повідомленням директора ДНЗ №35 не відлучається з роботи, отже на думку суду, відповідачка не має можливості в ці дні забирати дитину зі школи, відводити на плавання та додому, після закінчення навчання у школі, а також бути у цей час разом з дитиною вдома.

Також суд критично відноситься до інформації, яка міститься в поясненнях Голови відокремленого підрозділу ФПУ в Чернівецькій області Сідлецької Л.Ю. від 12.11.2019 року, яка була надана відповідачкою, в якій зазначено, що приводить та забирає дитину з занять мати. Так, відповідач ОСОБА_2 у відзиві зазначала, що дитина щодня навчається у школі до 13-30год. і кожен понеділок, вівторок та четвер з 14-00 до 15-00 год. відвідує заняття з плавання. В той же час за відомостями наданими директором ДНЗ №35 від 10.12.2019 року, ОСОБА_2 щовівторка та щочетверга працює з 13.05. до 18.30 та не відлучається з роботи.

За ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради Української PCP від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ, ч.7, 8 ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Згідно зі ст.ст. 8, 11, 15 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Відповідно до статей 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Відповідно ст. ст. 141, 151 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки, щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків, щодо дитини; батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини.

Згідно до ч.ч.2, 3, 4 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Статтею 155 СК України, зокрема ч.ч.1 та 2, визначено, що здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно ст.153 та ч.ч. 2, 3 ст. 157 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (п.54).

У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) у справі «М. С. проти України» стверджується, що при визначенні найкращих інтересів дитини в кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, в найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку в безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі в міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що в усіх рішеннях стосовно дітей їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Аналіз наведених норм права, зокрема й практики Європейського суду з прав людини, дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.

Таким чином, будь-які органи насамперед мають виходити з інтересів самої дитини та балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини й обов`язком батьків діяти в її інтересах.

З урахуванням пояснень свідка ОСОБА_10 , матері відповідачки, що останні зимові канікули 2020 року дитина була у неї в селі, а сама відповідач повідомила суду під час дачі пояснень, що на час зимових канікул вона працювала, а син був в Чернівцях разом з бабусею, а також пояснень ОСОБА_1 , що відповідачка тривалий час не давала йому дитину у період зимових канікул, суд вважає за необхідне встановити чіткі дні, які батько має право проводити разом з сином у період зимових канікул, а саме на період навчання дитини у школі терміном на 7 днів починаючи з 05 січня щороку.

Збільшуючи на один день тривалість перебування батька з дитиною третьої п`ятниця щомісяця з 14:00 год. з ночівлею до 20:00 год. неділі, в той час, як рішенням органу опіки та піклування, воно обмежено 20:00 год. суботи, суд виходить з того, що не можуть бути порушені права дитини на спілкування з батьком в достатній для обох мірі, в тому числі і для відпочинку за межами області з ночівлею. При цьому суд враховує вік дитини 9 років та стать, а також, що хлопчик потребує батьківської любові, турботи, виховання, уваги, спілкування з батьком, а батько окрім зазначеного також повинен готувати сина до самостійного життя, і години та дні його спілкування з батьком, в тому числі ночівля, не можуть бути меншими ніж години та дні проведені дитиною в селі з матір`ю відповідачки, його бабусею.

Щодо періоду інших днів та годин, а також літніх канікул, то суд вважає, що в цій частині слід визначити години спілкування батька з дитиною так як визначено рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради (орган опіки та піклування) від 12.11.2019року №632/24 «Про надання висновку органу опіки та піклування щодо участі ОСОБА_1 у вихованні малолітнього ОСОБА_3 (делеговані повноваження)»: щовівторка та щочетверга з 14:00 год. до 20:00 год., перша субота та неділя щомісяця з 10:00 год. суботи з ночівлею до 20:00 год. неділі; четверта неділя щомісяця з 10:00 год. до 20:00год.; оздоровлення під час літніх канікул на 30 днів з 15 липня щороку.

В частині інших позовних вимог щодо визначення порядку участі у спілкуванні та вихованні дитини, то враховуючи вже конкретно визначені дні та години, немає необхідності більш детально конкретизувати погодинно інші канікулярні, святкові дні та родинні свята, а тому суд вважає за необхідне визначити порядок участі ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього ОСОБА_3 , в інші ніж зазначено вище дні порівну між батьками за їх домовленістю між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Статтями 6, 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З матеріалів справи вбачається, що на підтвердження укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Чорною С.О. договору про надання правової допомоги, був наданий ордер.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу до матеріалів справи додано належним чином засвідчені копії акту прийому-передачі виконаних робіт від 10 березня 2020 року та квитанції до прибуткового касового ордера. Загальний розмір витрат на оплату послуг адвоката за вказаний об`єм робіт складає 10 000 грн., які адвокат Чорна С.О. прийняла від ОСОБА_1 .. Надані документи відповідно до положень ст. 12, 81 ЦПК України є належними доказами на підтвердження витрат за надання професійної правничої допомоги адвоката Чорної С.О. у даній справі.

Крім того, позивачем ОСОБА_1 також здійснено витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1536 грн. 80 коп., що підтверджується квитанціями.

Враховуючи наведені вище положення закону, якими встановлено, що витрати, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги адвоката, несуть сторони, а також той факт, що позивач ОСОБА_1 належним чином документально підтвердив такі витрати, суд вважає, що наявні правові підстави для стягнення з відповідачки на користь позивача понесених ним витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 7000 грн. та витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1110 грн. 76 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 7, 18, 141, 150, 151, 155, 180-183, 192 СК України, ст.ст.4-6,76-81,95,141,247, 258-259,263-265, 273, 354-355 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 зареєстрованої у АДРЕСА_3.) - задовольнити частково.

Змінити спосіб стягнення аліментів які стягуються з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці №725/339/14-ц, яке було змінено рішенням Апеляційного суду Чернівецької області від 02.04.2014 року.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 зареєстрованої у АДРЕСА_3.) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн. (дві тисячі), але не менше 50% відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні та участі у вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначити ОСОБА_1 порядок участі у спілкуванні та вихованні сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері, наступним чином: щовівторка та щочетверга з 14:00 год. до 20:00 год., перша субота та неділя щомісяця з 10:00 год. суботи з ночівлею до 20:00 год. неділі; третя п`ятниця щомісяця з 14:00 год. з ночівлею до 20:00 год. неділі; четверта неділя щомісяця з 10:00 год. до 20:00год.; оздоровлення під час літніх канікул на 30 днів з 15 липня щороку, під час зимових канікул на 7 днів з 05 січня, в інші канікулярні, святкові дні, родинні свята порівну за домовленістю між батьками.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 зареєстрованої у АДРЕСА_3.) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) 7000 гривень - витрати на професійну правничу допомогу, та витрати зі сплати судового збору за подачу позовної заяви у розмірі 1110 грн. 76 коп..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлений 03.04.2020 року.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. Б. Войтун