Дата документу 29.04.2020
Справа № 334/721/20
Провадження № 2/334/2133/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Добрєва М.В.,при секретарі Череп М.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, в обґрунтування якого зазначила, що їй на праві приватної власності належить 11/25частини житлового будинку АДРЕСА_1 ., на підставі договору дарування , посвідченого 19.06.2008 р. приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Солдатенко А.М. Інші 14/25 частин вищезазначеного будинку належить третій особі- ОСОБА_4 . За вказаною адресою зареєстровані відповідачі її донька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та онук ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією домової книги.

Однак, за місцем реєстрації відповідачі не проживають з 2012 року , у зв`язку з виїздом за межі країни, що підтверджується актом , складеним 28.01.2020 року.

У зв`язку з реєстрацією відповідачів в належному позивачці будинку, остання повинна сплачувати комунальні послуги та інші платежі, що складають додаткові матеріальні витрати та порушує її право на володіння та розпорядження своєю власністю, оформлення субсидії.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, подала заяву, в якій просив розгляд справи проводити без її участі, на задоволенні позовних вимог наполягає та не заперечує проти ухвалення заочного рішення.

Третя особа в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи була повідомлена належним чином. З запереченнями чи заявою про розгляд справи без її участі до суду не зверталась.

Відповідачі відзив на позов не подали, в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи повідомлялись своєчасно, належним чином, згідно вимог ЦПК України. Причини неявки суду не повідомили, заяви про розгляд справи за їх відсутності суду не надали, у зв`язку з чим, відповідно до ст.ст. 280-283 ЦПК України зі згоди позивача, суд ухвалює заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Приписами статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною 1 статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, не залежно від волі інших осіб.

Положеннями ст. 317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник майна має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

За правилами статті 150 Житлового кодексу України, власник має право використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Аналогічні приписи містить і стаття 383 ЦК України.

Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

За приписами статті 41 Конституції України та статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже власник майна, здійснює право своєю волею, а тому може вчиняти щодо майна будь-які дії. Власник вправі розпоряджатися належним йому майном в абсолютний спосіб, за своєю волею, яка обмежується тільки законом, оскільки суб`єктивне право власності є абсолютним.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, яке належить йому на праві власності.

В судовому засіданні встановлено, що на підставі Договіра дарування від 19.06.2008 року , посвідченого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Солдатенко А.М. за № 51 ОСОБА_1 належить 11/25 частин житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.4)

Інші 14/25 частин будинку належить третій особі: ОСОБА_4 .

Згідно долученої до матеріалів справи копії Домової книги та Акту квартального комітету Дніпровського району м. Запоріжжя від 28.01.2020 року, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем реєстрації не проживають с 2012 року по теперішній час.(а.с.7,8)

Згідно пояснень позивача, реєстрація останніх за вказаною адресою чинить ОСОБА_1 перешкоди у розпорядженні належним їй майном, у зв`язку з чим остання не може оформити державну допомогу субсидію.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично більше року не проживають у вказаному позивачці будинку, житловим приміщенням якого не користуються, особистих речей за вказаною адресою не мають, не сплачують комунальні послуги, а в добровільному порядку знятись з реєстрації він не бажають, оскільки знаходяться за межами країни, тому в силу ст.. 406 ЦК України втратили право користування цим приміщенням, а зняття їх з реєстрації місця проживання за приписами статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», на теперішній час, можливо здійснити лише на підставі судового рішення, про позбавлення їх права користування житловим приміщенням.

На підставі викладеного суд дійшов висновку, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 12, 27, 76-81, 258-259, 280, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 перешкоди в користуванні власністю, шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими , що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та на подання апеляційної скарги на рішення суду, відповідно до п. 3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, продовжуються на строк дії карантину, що встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року.

Суддя: Добрєв М. В.