Справа № 490/2007/20
н/п 2/490/2669/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
У Х В А Л А

13 квітня 2020 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Черенкова Н.П., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві про зняття арешту з нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, в якому просила зняти арешт від 22.04.2009 року, накладений в межах виконавчого провадження №24690066 на підставі постанови б/н від 30.01.2009 року (реєстраційний номер обтяження 8659893) на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яке відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та свідоцтва про право на спадщину за законом належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що в межах виконавчого провадження №24690066 накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 . 30.12.2013 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі п. 2 ст. 47 ЗУ "Про виконавче провадження", однак державним виконавцем не вирішено питання щодо зняття арешту із вказаного вище нерухомого майна.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобовязані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Статтею 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: 1) наказного провадження; 2) позовного провадження (загального або спрощеного); 3) окремого провадження.

Згідно із ч. 1 ст. 20 КАС України, місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: 1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності; 2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб; 3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію; 4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті.

Відповідно до ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 27.03.2020 року справі №817/928/17 дійшов наступного висновку.

Відповідно до статті 30 Закону України «Про виконавче провадження» держаний виконавець провадить виконавчі дії з виконання рішення до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме:

закінчення виконавчого провадження - згідно ізстаттею 49 цього Закону;

повернення виконавчого документа стягувачу - згідно ізстаттею 47 цього Закону;

повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадовій особі), який його видав згідно із статтю 48 цього Закону.

Отже, як закінчення виконавчого провадження, так і повернення виконавчих документів з різних підстав, законодавцем визначено як стадію завершення виконавчого провадження, за яким ніякі інші дії державного виконавця не проводяться.

Відповідно до пункту 3.17 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 2 квітня 2012 року №512/5 в редакції чинній на момент прийняття державним виконавцем оскаржуваної постанови, у постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державний виконавець зазначає підставу для цього з посиланням на відповідну норму Закону, результати виконання, а також наслідки завершення відповідного виконавчого провадження (зняття арешту тощо).

Також ВС наголошує, що згідно з приписами статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження, у разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або до іншого органу, який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту.

На підставі вищевикладеного, незняття відповідачем арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві є протиправною бездіяльністю органу державної виконавчої служби і порушене право позивача підлягає захисту шляхом зобов`язання відповідача зняти арешт з нерухомого майна позивача.

Враховуючи, що вимоги позивача пов`язані із зняттям арешту з майна боржника у виконавчому провадженні при поверненні виконавчого документа стягувачеві, за такого, на таку категорію справ поширюється юрисдикція адміністративних судів у відповідності до положень ст.ст. 19, 20 КАС України, і відповідний позов має розглядатись за правилами Кодексу адміністративного судочинства України, а не в порядку цивільного судочинства за правилами Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до п.1 ч.1. ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Таким чином, у відкритті провадження у справі слід відмовити та роз`яснити позивачу право звернутися з відповідним позовом до адміністративного суду в порядку передбаченому КАС України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.186, 259-261 ЦПК України, суддя,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві про зняття арешту з нерухомого майна.

Повернути позивачу судовий збір у сумі 840,80 грн., сплачений 17.03.2020 року у АТ "Універсал Банк" за квитанцією №Е3РА-В86Х- НОМЕР_1 -5 НОМЕР_2 .

Роз`яснити позивачу право звернутися з відповідним позовом до адміністративного суду в порядку передбаченому КАС України.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва шляхом подачі апеляційної скарги в 15-денний строк з дня проголошення ухвали.

Суддя Н.П. Черенкова