07.04.2020 Єдиний унікальний номер 205/7669/14-ц
Єдиний унікальний номер судової справи:205/7669/2014
Номер провадження: 4с/205/18/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Мовчан Д.В.

при секретарі Волкобоєвої А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , на дії заступника начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астапової Ольги Володимирівни,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі скаржник) звернулася до суду зі скаргою на дії заступника начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астапової Ольги Володимирівни.

В обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на те, що 02.03.2020 року під час спроби зняти з власного рахунку, який відкрито у АТ АБ «Радабанк», коштів дізналася, що на всі рахунки, відкриті на ім`я ОСОБА_1 заступником начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астаповою Ольгою Володимирівною накладено арешт. Того ж дня, скаржник звернулася до Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), і 03.03.2020 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження дізналася про те, що 23.09.2016 року державним виконавцем Баглійського ВДВС м. Дніпродзержинську ГТУЮ було відкрито виконавче провадження № 52342321 на підставі виконавчого листа (дубліката), виданого на виконання рішення Ленінського районного суд м. Дніпропетровська щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за Договором позики у розмірі 3 700 доларів США 00 центів, суму боргу із врахуванням індексу інфляції в сумі 55 144 грн. 33 коп. та 3% від простроченої суми заборгованості у сумі 1 472 грн. 35 коп.

Далі скаржник зазначає, що в матеріалах виконавчого провадження № 52342321 відсутні будь які докази направлення постанови про відкриття провадження на її адресу, а 17.02.2020 року заступником начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астаповою ОСОБА_3 було винесено постанову про арешт коштів боржника ОСОБА_1 по виконавчому провадженню № 52342321.

Крім цього, скаржник зазначає, що про існування виконавчого провадження № 52342321, постанови про відкриття виконавчого провадження та постанови про арешт коштів боржника, вона дізналася тільки після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження. Крім того, у реєстрі боржників відсутня інформація щодо існування ВП № 52342321.

У зв`язку з вищевикладеним, скаржник вимушена звернутися до суду та просити суд визнати дії заступника начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астапової Ольги Володимирівни протиправними та скасувати постанову про накладення арешту на кошти боржника № 52342321 від 17.02.2020 року.

Заступник начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астапова Ольга Володимирівна подала відзив на скаргу, в якому просила відмовити в повному обсязі в задоволені вказаної скарги. В обґрунтування своїх заперечень посилалася на ті обставини, що скаржником не надано належних та допустимих доказів та не доведено ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог, а отже, підстави для задоволення скарги відсутні, а дії державного виконавця направлені на виконання вимог виконавчого документу проведені у повній відповідності з вимогами чинного законодавства, зокрема Закону України «Про виконавче провадження».

Представник скаржника надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій письмовій заяві просить скаргу задовольнити в повному обсязі.

Заступник начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астапова Ольга Володимирівна в судове засідання не з`явилася, надала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. У такій письмовій заяві вимоги скарги не визнала та просить у задоволені відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги скаржника, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Судом встановлено, що рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014 року по цивільній справі № 205/7669/14-ц було вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за Договором позики у розмірі 3 700 доларів США 00 центів, суму боргу із врахуванням індексу інфляції в сумі 55 144 грн. 33 коп. та 3% від простроченої суми заборгованості у сумі 1 472 грн. 35 коп. Вказане рішення набуло чинності у встановленому законом порядку.

Матеріалами справи підтверджено, що ухвалою суду від 31.08.2016 року було задоволено заяву ОСОБА_2 про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення до виконання.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вищевказаної ухвали суду від 31.08.2016 року ОСОБА_2 отримано виконавчий лист (дублікат) та направлено для його подальшого примусового виконання до Баглійського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області.

Судом також встановлено, що постановою державного виконавця Баглійського відділу державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 23.09.2016 року відкрито виконавче провадження № 52342321 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суми боргу за Договором позики у розмірі 3 700 доларів США 00 центів, суму боргу із врахуванням індексу інфляції в сумі 55 144 грн. 33 коп. та 3% від простроченої суми заборгованості у сумі 1 472 грн. 35 коп.

Суд відхиляє доводи сторони скаржника щодо того, що така постанова не надсилалась на адресу боржника, і будь які докази направлення такої постанови про відкриття провадження на її адресу відсутні.

Так, матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що вищевказана постанова була надіслана ОСОБА_1 рекомендованою кореспонденцією, що підтверджується копією реєстру рекомендованих листів ПАТ «Укрпошта». Окрім цього, згідно інформації з офіційного веб-сайту ПАТ «Укрпошта» постанова про відкриття виконавчого провадження боржником не була отримана на ПАТ «Укрпошта» з невідомих причин, та була повернута на адресу відправника з відміткою на конверті «за закінченням терміну зберігання», що також підтверджується наданими копіями конверту, адресованому ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , та чеками, що свідчать про прийняття такого відправлення від відправника на ПАТ «Укрпошта».

Відповідно до ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Тож судом встановлено, що державним виконавцем було виконано вимоги, встановлені ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» та доведено належними доказами, що ОСОБА_1 надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі, а отже, в розумінні вказаних вимог закону, боржник в даному випадку вважається належним чином повідомлений про наявність такого виконавчого провадження.

Згідно ч.1ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Пунктом 21 ч. 2 цієї ж статті встановлено, що виконавець зобов`язаний отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Судом встановлено, що внаслідок введення районних у містах відділів державної виконавчої служби до складу відповідних міжрегіональних управлінь юстиції з їх подальшим перейменуванням та збереженням статусу юридичних осіб Баглійський відділ державної виконавчої служби м. Дніпродзержинська Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській було перейменовано у Південний відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Судом також встановлено, що назване виконавче провадження з виконання рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05.12.2014 року по цивільній справі № 205/7669/14-ц передано та перебуває на час розгляду скарги саме у Південному відділі державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Згідно з пунктом 6 частини третьої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Матеріалами справи підтверджено, що постановою заступника начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астапової Ольги Володимирівни від 17.02.2020 року було накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках відкритих у АТ АБ «Радабанк», та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Оскаржуючи постанову про накладення арешту на кошти боржника № 52342321 від 17.02.2020 року стороною боржника не було доведено порушення державного виконавця положень Закону України «Про виконавче провадження», які б могли бути підставою для її скасування. Також така сторона не довела порушення державним виконавцем її прав як боржника у виконавчому провадженні. Зокрема, із змісту скарги вбачається, що як на підставу для задоволення скарги така сторона посилалася лише на те, що вона не була обізнана про хід виконавчих дій, і що державний виконавець позбавив боржника можливості добровільно виконати рішення суду.

Разом з тим, вказані обставини на думку суду не є підставою для визнання незаконними та скасування постанови про накладення арешту на кошти боржника № 52342321 від 17.02.2020 року. Так, звертаючись до суду із вказаною скаргою, боржник вже була достеменно обізнана про вимоги за виконавчим документом, і мала час для добровільного виконання рішення суду, навіть після відкриття виконавчого провадження. Стосовно не обізнаності про хід виконавчих дій, то суд вважає, що вказане виконавче провадження було відкрито державним виконавцем у 2016 році. Матеріалами виконавчого провадження підтверджено, що протягом 2016-2020 років на адресу боржника державним виконавцем надсилалась відповідна кореспонденція (копії постанов, виклики тощо), яка фактично не була отримана. У зв`язку з цим, суд вимушений розцінити систематичні дії боржника, які виразились у відмовах в отриманні кореспонденції від органу виконавчої служби, як такі, що направлені на ухилення боржника від виконання судового рішення, та направлених на створення перешкод у виконанні рішення.

Суд звертає увагу, що право на суд, захищене пунктом 1 статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національні правові системи Договірних держав допускали, щоб остаточні та обов`язкові судові рішення залишалися без виконання на шкоду одній зі сторін. Ефективний доступі до суду включає в себе право на виконання судового рішення без зайвих затримок. Тому необґрунтована тривала затримка виконання обов`язкового рішення може суперечити Конвенції. Саме на державу покладається обов`язок забезпечення того, щоб остаточні рішення, постановлені проти її органів або організацій чи підприємств, якими вона володіє або які вона контролює, були виконані відповідно до вищезазначених вимог Конвенції. Держава відповідає за виконання остаточних рішень, якщо органи влади контролюють обставини, що блокують або перешкоджають їхньому повному та своєчасному виконанню (рішення Європейського суду з прав людини у справі Савіцький проти України, nо.38773/05, від 26.07.2012 року).

Пункт 1 статті 6 Конвенції, inter alia (серед іншого), захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній зі сторін. Відповідно виконанню судового рішення не можна перешкоджати, відмовляти у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату.

Таким чином, суд, ознайомившись з усіма доводами заявника, приходить до переконливого висновку, що дії державного виконавця були правомірними та відповідають Закону.

У відповідності до вимог ст.451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу, якою визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника) у разі встановлення обґрунтованості скарги, або суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено.

За встановлених судом обставин, в задоволенні скарги ОСОБА_1 , на дії заступника начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астапової Ольги Володимирівни, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 18, 21, 28, 71 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст. ст. 450, 451 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні скарги ОСОБА_1 , на дії заступника начальника Південного відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Астапової Ольги Володимирівни, - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя: Д.В. Мовчан

.