Провадження № 2/359/1025/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
«13» квітня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:
головуючого судді - Муранової-Лесів І.В.
при секретарі - Степаненко А.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Борисполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
04.11.2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з даним позовом, у якому просила визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_1 НОМЕР_1 АДРЕСА_2 .( а.с. 1-3).
Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що їй на праві приватної власності належить кімната 184, яка становить 296/1000часток у блоку гуртожитку по АДРЕСА_2 . Зазначає, що в кімнаті крім неї також зареєстрований відповідач, який не є членом її сім`ї, так як їхній шлюб було розірвано 03.02.2015 року, та який не проживає в кімнаті з 2017 року, тобто понад один рік. Вказує, що реєстрація відповідача створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.
Ухвалою судді від 20 листопада 2019 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання(а.с.22).
Ухвалою судді від 21 січня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті( а.с.33).
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Проте, на електронну адресу суду 10.04.2020 року надійшло клопотання від представника позивача ОСОБА_1 -адвоката Гарбузової Т.А. з проханням розглянути справу за відсутності позивача, позовні вимоги підтримують у повному обсязі, та не заперечують щодо заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України та за зареєстрованим місцем проживання, відзиву на позовну заяву, а також заяву про розгляд справи за його відсутністю до суду не направив.
Відповідно до вимог ст.ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач та представник позивача не заперечують.
Суд, дослідивши клопотання та письмові матеріали справи, дійшов висновку,тщо позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який 03 лютого 2015 року було розірвано та складено відповідний актовий запис №11, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданим 03 лютого 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Бориспільського міськрайонного управління юстиції у Київській області( а.с. 14).
Ухвалою Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 05 лютого 2018 року у справі № 359/1945/17, затверджена мирова угода, укладена між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відповідно до якої: ОСОБА_1 сплатила ОСОБА_2 грошову компенсації в розмірі 141438 грн., еквівалентну 4900 доларів США; право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку в кімнаті № НОМЕР_3 , яка становить 296/1000 часток у блоку гуртожитку по АДРЕСА_2 , припинилось; ОСОБА_1 набула право власності на цю частку та є власницею всієї кімнати № НОМЕР_3 , яка становить 296/1000 часток у блоку гуртожитку по АДРЕСА_2 (а.с.9,10).
Як встановлено, позивачем ОСОБА_1 зареєстровано право власності на кімнату АДРЕСА_3 , що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, номер витягу 116783738 від 13.03.2018 р.(а.с.12).
З акту обстеження житлових і матеріально-побутових умов, складеного депутатом Бориспільської міської ради Адамовським Ю.О. від 21.08.2019 р.(а.с.13), у присутності сусідів: ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , вбачається, що ОСОБА_2 , 1987 р.н., зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 , але не проживає з 2017 року.
Наведені встановлені судом фактичні обставини дають суду підстави дійти висновку, що відповідач відсутній за зареєстрованим місцем проживання більше одного року та будь-якої участі в утриманні житла не приймає.
Докази, які б спростовували вищенаведені висновки суду, відповідачем надано не було.
Згідно ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується та розпоряджається майном на власний розсуд.
За змістом ч.1 та ч.2 ст.321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ч.1 ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За змістом ч.2ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
За змістом ч.2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом.
Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.
За змістом ч.1 ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, а також відповідно до змісту ч. 2 вказаної статті, обрати способи захисту цивільних прав та інтересів, в тому числі припинення правовідношення та припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення . Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Так, за змістом ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Суд також враховує, що відповідно до ст.10 Закону Правила здійснення реєстрації місця проживання, форми необхідних для цього документів, порядок передачі органами реєстрації інформації до Єдиного державного демографічного реєстру встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до п.26 Правил реєстрації місця проживання, затверджених Постановою Кабінету міністрів України від 2 березня 2016 року №207, зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про зняття з реєстрації місця проживання особи, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований в належному позивачу житловому приміщенні, тривалий час більше одного року, без поважних причин не проживає за місцем реєстрації, втратив право користування житловим приміщенням в кімнаті АДРЕСА_3 .
У зв`язку з цим, позовні вимоги суд вважає обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.
У відповідності до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача, підлягають стягненню понесені витрати по оплаті судового збору у розмірі 768 гривень 40 копійок (а.с.4).
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2,12,13,81,82,89,141,258,259,263-265,266,280-284 ЦПК України, суд
Позов задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області, 12.02.2004 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ), таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме: кімнатою АДРЕСА_3 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , паспорт НОМЕР_5 , виданий Березанським МВ ГУ МВС України в Київській області, 12.02.2004 року, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ), на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ) судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 гривень 40 копійок (сімсот шістдесят вісім гривень сорок копійок).
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Заочне рішення може бути переглянуте Бориспільським міськрайонним судом Київської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
На рішення суду позивачем може бути подана апеляційна скарга Київському апеляційному суду через Бориспільський міськрайонний суд протягом тридцяти днів,який обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2020 року.
Суддя І.В.Муранова-Лесів