22-ц/804/1873/20
237/6877/19

Головуючий у 1-й інстанції Ліпчанський С.М.
Суддя-доповідач: Ткаченко Т.Б.
У Х В А Л А
29 квітня 2020 року Донецький апеляційний суд в складі судді Ткаченко Т.Б., перевіривши апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, на ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 10 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку відшкодування боргового зобов`язання та визнання права власності на земельну ділянку,
Ухвалою Мар`їнського районного суду Донецької області від 10 січня 2020року затверджено мирову угоду, укладену міжМозговою Т ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в редакції поданій до суду, а саме:
с. Новомихайлівка 03.01.2020 року
Особа 1 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Мар`їнським РВ УМВС України в Донецькій області 02.11.2005 року, РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 , надалі - Позивач,
Особа 2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Вугледарським МВ ГУМВС України в Донецькій області 21.03.2002 року, РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 , надалі - Відповідач, а надалі іменовані Сторони,
У свою чергу Позивач ОСОБА_1 відмовляється від своїх позовних вимог до відповідача ОСОБА_2 на умовах викладених в цій мировій угоді.
Просимо суд визнати дану мирову угоду і закрити провадження у справі № 237/6877/19 провадження 2/237/1827/19.
Дана мирова угода складена у трьох екземплярах, по одному для кожної із Сторін, та примірник для Мар`їнського районного суду Донецької області. Мирова угода набуває законної сили після її визнання Мар`їнським районним судом Донецької області.
Провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку відшкодування боргового зобов`язання та визнання права власності на земельну ділянку закрито.
Не погоджуючись з даною ухвалою заступник прокурора Донецької області в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області,подав апеляційну скаргу, яка разом із матеріалами справи надійшла до апеляційного суду. В апеляційний скарзі скаржник просить скасувати ухвалу суду та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. До апеляційної скарги додано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.
Між тим, апеляційне провадження у даній справі не може бути відкрито згідно з вимогами ч.2 ст.357 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.
Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Згідно із частиною 1 статті 56 ЦПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду із заявами про захист прав, свобод та інтересів інших осіб або державних чи суспільних інтересів та брати участь у цих справах.
Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно статті 1 Закону України «Про прокуратуру» прокуратура України становить єдину систему, яка в порядку, передбаченому цим Законом, здійснює встановлені Конституцією України функції з метою захисту прав і свобод людини, загальних інтересів суспільства та держави.
У випадках, визначених Законом, на прокуратуру покладається функція з представництва інтересів громадянина або держави в суді (пункт 2 частини 1 статті 2 Закону).
Тлумачення пункту 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України, якою на органи прокуратури покладено функцію представництва інтересів держави, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом. Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (пункт 3 частини 2 статті 129 Конституції України).
У пункті 3 частини 1 статті 131-1 Конституції України міститься відсилання до окремого закону, яким мають бути визначені виключні випадки та порядок представництва прокурором інтересів держави в суді, таким є Закон України «Про прокуратуру».
У частині 3 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною 4 цієї статті.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини 4 статті 23 Закону України «Про прокуратуру» наявність підстав для представництва має бути обґрунтована у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу.
З апеляційної скарги вбачається, що скаржником до апеляційної скарги додано, в тому числі, копію повідомлення про вжиття прокурором заходів представницького характеру від 09.04.2020 року № 05/2-148вих-20, адресоване Головному управлінню Держгеокадастру у Донецькій області. Однак, відомостей про направлення та отримання даного повідомлення Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області, а також надання відповіді щодо неможливості самостійно здійснити захист інтересів держави скаржником до апеляційної скарги не додано.
Відсутність відомостей про направлення та отримання даного повідомлення Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області позбавляє можливості суд апеляційної інстанції дійти висновку про дотримання прокурором при поданні апеляційної скарги процедури доведення необхідності звернення до суду з даною апеляційною скаргою, оскільки відповідно до Положення про Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області, затвердженого наказом Державної служби України з питань геодезії, картографії та кадастру від 16.11.2016 року № 308 (в редакції наказу № 53 від 20.02.2020 року) воно здійснює державний нагляд у сфері землеустрою та має право звертатись до суду.
Крім того, до апеляційної скарги не додано підтвердження повноважень заступника прокурора Донецької області на підписання апеляційної скарги.
Таким чином, апеляційна скарга відповідно до положень частини 2 статті 357 ЦПК України підлягає залишенню без руху з наданням встановленого законом строку для надання апеляційному суду: 1) відомостей про направлення та отримання вищевказаного повідомлення про вжиття прокурором заходів представницького характеру Головним управлінням Держгеокадастру у Донецькій області; 2) підтвердження повноважень заступника прокурора Донецької області на підписання апеляційної скарги.
Керуючись статтями 185, 356, 357 ЦПК України, апеляційний суд,
Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області в інтересах держави, в особі Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області, на ухвалу Мар`їнського районного суду Донецької області від 10 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу в порядку відшкодування боргового зобов`язання та визнання права власності на земельну ділянку, залишити без руху та надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.
Якщо відповідно до ухвали суду у встановлений строк скаржник виконає зазначені вимогиапеляційна скарга вважатиметься поданою в день її первісного подання. Інакше, буде вирішуватись питання про визнання скарги неподаною і повернення її скаржнику.
Суддя Донецького апеляційного суду Т.Б.Ткаченко