Справа № 274/563/14-ц
Пр. № 4-с/0274/10/20
УХВАЛА

30.04.2020 року Суддя Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області Вдовиченко Т.М., розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця, -

В с т а н о в и в :

В провадженні судді Вдовиченко Т.М. перебуває цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця.

28.04.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про відвід судді Вдовиченко Т.М. у цивільній справі за вказаною вище скаргою. В обґрунтування відводу ОСОБА_1 посилається на те, що суддя Вдовиченко Т.М. відмовила у задоволенні клопотання заявниці про витребовування доказів, яка посилалася на те, що у неї виникли труднощі в їх отриманні, хоча до клопотання про витребовування доказів було додано копію заяви від 27.02.2020 року про направлення копій судового рішення та докази її надсилання до суду. Вказані документи свідчили про неможливість самостійного отримання доказів заявницею. Таким чином суддя Вдовиченко Т.М. не сприяла в реалізації прав сторін, передбачених ЦПК України, внаслідок чого не надала можливості заявниці довести обставини, які мають значення для справи.

Крім того суддя Вдовиченко Т.М. була головуючою у справі № 274/563/14-ц за позовом ПАТ КБ " ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості при вирішенні питання перегляду заочного рішення. Суддя відмовила у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, однак в подальшому заочне рішення було скасовано судом апеляційної інстанції, що на думку заявниці не сподобалось судді Вдовиченко Т.М.

Відповідно до ч. 8, 11 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши матеріли справи, оглянувши заяву про відвід судді, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» (заява №33949/02) від 09 листопада 2006 року, особиста безсторонність суду призюмується, поки не надано доказів протилежного (про що зазначено у рішенні у справі «Ветштайн проти Швецарії» (Wettstein v. Switzerland), пункт 43).

Згідно з частиною 4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відвід повинен бути вмотивований - з наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Для відведення судді необхідно обґрунтувати наявність обставин, які об`єктивно можуть вказувати на можливу упередженість. Обставини, які були покладені в основу заяви про відвід, повинні бути доведеними.

Між тим, заявлений відвід не містить належних даних, які б свідчили про наявність підстав для відводу судді, передбачених ст. 36 ЦПК України, заявлений відвід фактично зводиться до незгоди з порядком проведення розгляду справи та суб`єктивних, надуманих припущень заявниці ОСОБА_1 , тоді як рішення суду не може ґрунтуватись на припущення.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи № 274/563/14-ц, в провадженні Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області перебувала з 29.01.2014 року цивільна справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк " Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

03.04.2014 року Бердичівським міськрайонним судом Житомирської області в складі судді Зайцева А.В., секретар Косюченко О.В., винесено заочне рішення про задоволення позовних вимог.

03.12.2019 року постановою Житомирського апеляційного суду заочне рішення Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 03.04.2014 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. В постанові Житомирського апеляційного суду вказано, що головуючим у першій інстанції є суддя Зайцев А.В., а не суддя Вдовиченко Т.М., тому твердження заявниці ОСОБА_1 про те, що " судді не подобається, що ОСОБА_1 оскаржила заочне рішення суду і за наслідками розгляду її апеляційної скарги це рішення було скасовано апеляційним судом", є абсолютним припущенням заявниці, оскільки матеріалами справи № 274/563/14-ц встановлено, що заочне рішення від 03.04.2014 року було винесено під головуванням судді Зайцева А.В., а не судді Вдовиченко Т.М.

Щодо посилання заявниці на те, що суддя Вдовиченко Т.М. безпідставно відмовила в задоволенні клопотання про витребування доказів, оскільки у заявниці виникли труднощі в отриманні таких доказів, то дане твердження також спростовується матеріалами цивільної справи № 274/563/14-ц, з якої вбачається, що 13.03.2020 року на адресу Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області надійшла заява ОСОБА_1 про направлення копій судового рішення ( зазначено, що суддя який розглядав справу в 1 інстанції - Вдовиченко Т.М. ).

26.03.2020 року на адресу заявниці - АДРЕСА_1 , направлено копію постанови Житомирського апеляційного суду від 03.12.2019 року по справі № 274/563/14-ц, через судового розпорядника, однак як вбачається з доповідної записки судового розпорядника Поліщука І.П., ним було встановлено, що ОСОБА_1 не проживає за зазначеною адресою, тому копію витребуваних нею документів вручити неможливо.

10.04.2020 року представником заявниці ОСОБА_4 на ім"я судді Хуторної І.Ю. подано заяву про надсилання копій судового рішення, а саме : дві ухвали Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27.02.2020 року, просили надіслати їх на адресу : АДРЕСА_1 .

10.04.2020 року від представника заявниці ОСОБА_4 на ім"я судді Вдовиченко Т.М. надіслано заяву про надання інформації та надсилання копій судового рішення, згідно якої представник просив повідомити його про прийняте процесуальне рішення по заяві від 10.03.2020 року та надіслати ОСОБА_1 три належним чином засвідчені копії постанови Житомирського апеляційного суду від 03.12.2019 року, на адресу : АДРЕСА_1 .

15.04.2020 року за підписом голови суду О.С. Яковлєва на ім"я заявниці, за вказаною нею адресою було направлено копію ухвали від 27.02.2020 року, а також надано письмову відповідь, що 13.03.2020 року до суду надходила заява ОСОБА_1 про направлення копії постанови Житомирського апеляційного суду від 03.12.2019 року. 26.03.2020 року копії постанови направлено за адресою вказаною в заяві, але не вручено, оскільки ОСОБА_1 не проживає за зазначеною нею в заяві адресою.

Таким чином матеріали цивільної справи № 274/563/14-ц повністю спростовують твердження ОСОБА_1 про те, що в неї є труднощі з отриманням судових рішень, та в тому, що суддя Вдовиченко Т.М. необґрунтовано відмовила у задоволенні клопотання заявниці про витребовування доказів.

Таким чином, підстави для відводу судді Вдовиченко Т.М. відсутні.

Відповідно до ч.3 ст. 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

З огляду на те, що відповідно до ст.36 ЦПК України заявлений відвід є необґрунтованим, судове засідання по справі не призначено, оскільки 01.04.2020 року судом винесено ухвалу про залишення скарги ОСОБА_1 без руху, суддя вважає за необхідне передати заяву ОСОБА_1 про відвід судді до канцелярії Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для визначення в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України судді.

Провадження у справі не підлягає зупиненню, оскільки п. 7 ч. 1 ст. 252 ЦПК України виключено на підставі Закону № 460-IX від 15.01.2020.

Керуючись ст. ст. 36, 40,259-261,353 ЦПК України, -

У х в а л и в :

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вдовиченко Т.М. у цивільній справі за скаргою ОСОБА_1 на бездіяльність державного виконавця - визнати необґрунтованою.

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Вдовиченко Т.М. передати до канцелярії Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Вдовиченко Т.М.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Т.М. Вдовиченко