Справа № 643/696/20
Провадження № 2/643/1914/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.04.2020 року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Горбунової Я.М., розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів,

ВСТАНОВИВ:

Харківська міська рада звернулась до суду із позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 256 428,60 грн.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.08.2019 р. № 177897784 право власності на нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 1810,4 кв.м. (частка 63/100) по АДРЕСА_1 з 14.04.2016 р. зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 14.04.2016 № 592; 37/100 частки зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2018 р. № 191.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.08.2019 р. № НВ-019 земельна ділянка по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :09:005:0092 зареєстрована як об`єкт цивільних прав 07.12.2017 р. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ 11.02); вид використання для обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2» (майстерня). Форма власності - комунальна.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.08.2019 р. № НВ-019, листа Відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 02.05.2018 р. № 1412/116-18 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 03.05.2018 р. № 3064/0/225-18 речові права відповідача на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не зареєстровані.

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку та з урахуванням ст. ст. 12, 50, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,4455 га з кадастровим номером :09:005:0092 по АДРЕСА_1 перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Відповідно до інформації ГУ ДФС у Харківській області від 11.05.2018 р. 10786/9/20-40-13-08-20 ОСОБА_1 не є платником земельного податку.

Тобто ОСОБА_1 , набувши право власності на об`єкт нерухомого майна, розташований на земельній ділянці комунальної форми власності, належним чином у встановленому законодавством порядку не оформив речового права на вказану земельну ділянку.

Розрахунок розміру безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :09:005:0092) від 18.06.2019 р. № 1006/0/45-19, виданий відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області.

Враховуючи вищенаведене, ОСОБА_1 у період з 01.02.2018 р. по 30.09.2019 р. не сплачував за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати, у зв`язку із чим Харківська міська рада звернулась до суду із зазначеним позовом.

Заяви, клопотання; інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувалися.

Відповідач надав відзив на позов, в якому зазначив, що період за який позивач бажає стягнути з відповідача грошові кошти зазначений як з 01.02.2018 року по 30.09.2019 року, а розрахунок розміру безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів у розмірі орендної плати здійснювався Харківською міською радою на підставі витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 18.06.2019 року №1006/0/45-19, виданий Відділом у м. Харкові ТУ Держгеокадастру у Харківській області. Тобто технічною документацією не охоплений період з 01.02.2018 року по 18.06.2019 року.

Стосовно Акту обстеження земельної ділянки, то його складено 19.08.2019 року, тобто, до цього моменту не існує документального підтвердження, розміру земельної ділянки, та не існує документального підтвердження, у який саме спосіб та у якій частині використовував відповідач земельну ділянку, і чи використовував її взагалі, бо як зазначено в правовстановлюючих документах, на нерухоме майно від 19.08.2019 р. № 177897784 право власності на нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 1810,4 кв. м. (частка 63/100) по АДРЕСА_1 з 14.04.2016 року зареєстроване за ОСОБА_1 на праві свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 14.04.2016 року № 592 а 37/100 частки зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі продажу від 31.01.2018 року 191.

Таким чином позивачем не доведено, чи використовував відповідач вищезазначену земельну ділянку, а якщо і використовував то яку саме її частину і в який період, бо як вже було вищезазначене, що власників у нежитлової будівлі два, це ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Стосовно прикладеного до позовної заяви розрахунку, відповідач зазначив, що цей документ, сам по собі не являється розрахунком, бо окрім коефіцієнтів не містить в собі саме розрахунку, тобто не містить формули за якою нараховувалася сума стягнення, немає можливості зрозуміти, яку саме площу і на які коефіцієнти ділили або множили, і якими нормативними актами встановлені або визначені такі формули

Стосовно оплати земельного податку, позивач зазначив, що відповідач ОСОБА_1 є платником єдиного податку, а таким чином він звільнений від сплати земельного податку за землі, що використовує у господарській діяльності (п.п. 4 п. 297.1 Г1КУ).

Дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно від 19.08.2019 р. № 177897784 право власності на нежитлову будівлю літ. «А-2» загальною площею 1810,4 кв.м. (частка 63/100) по АДРЕСА_1 з 14.04.2016 р. зареєстроване за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 14.04.2016 № 592; 37/100 частки зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі-продажу від 31.01.2018 р. № 191.

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.08.2019 р. № НВ-019 земельна ділянка по АДРЕСА_1 з кадастровим номером :09:005:0092 зареєстрована як об`єкт цивільних прав 07.12.2017 р. Категорія земель - землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення; цільове призначення - для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель і споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (код КВЦПЗ 11.02); вид використання для обслуговування нежитлової будівлі літ. «А-2» (майстерня). Форма власності - комунальна.

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.08.2019 р. № НВ-019, листа Відділу у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 02.05.2018 р. № 1412/116-18 та листа Департаменту земельних відносин Харківської міської ради від 03.05.2018 р. № 3064/0/225-18 речові права відповідача на земельну ділянку по АДРЕСА_1 не зареєстровані.

Враховуючи відсутність зареєстрованих за будь-якими юридичними або фізичними особами прав на земельну ділянку та з урахуванням ст. ст. 12, 50, 83 Земельного кодексу України земельна ділянка площею 0,4455 га з кадастровим номером :09:005:0092 по АДРЕСА_1 перебуває у власності територіальної громади міста Харкова в особі Харківської міської ради.

Департаментом територіального контролю Харківської міської ради 19.08.2019 р. проведено обстеження земельної ділянки та встановлено, що ОСОБА_2 з 31.01.2018 р. , а ОСОБА_1 з 14.04.2016 р. використовують земельну ділянку з кадастровим номером :09:005:0092 по АДРЕСА_1 площею 0,4455 га для експлуатації та обслуговування частки нежитлової будівлі літ. «А-2», право власності на яку зареєстровано за ними. Визначені за результатами геодезичної зйомки координати земельної ділянки оброблені та сформовані в електронному файлі для подальшого отримання розрахунковим методом із застосуванням програмних комплексів з нормативної грошової оцінки земель м.Харкова даних про нормативну грошову оцінку зазначеної земельної ділянки. За результатами обстеження складено акт обстеження земельної ділянки по АДРЕСА_1 від 19.08.2019 р., до якого додано ситуаційна схема розміщення земельної ділянки, графічний матеріал та фото.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки по АДРЕСА_1 (кадастровий номер :09:005:0092) від 18.06.2019 № 1006/0/45-19, виданого відділом у м. Харкові ГУ Держгеокадастру у Харківській області, та витягу Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 06.08.2019 р. №НВ-019, та кадастрового плану земельної ділянки, площа вказаної земельної ділянки складає 0,4455 га.

ОСОБА_1 у період з 01.02.2018 р. по 30.09.2019 р. не сплачував за користування земельною ділянкою по АДРЕСА_1 плату за землю у встановленому законодавчими актами розмірі, внаслідок чого зберіг за рахунок Харківської міської ради, як власника земельної ділянки, за вказаною адресою майно - грошові кошти у розмірі орендної плати.

Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що за період з 01.02.2018 р. по 31.12.2018 р. розмір безпідставно збережених ОСОБА_1 коштів за сплату орендної плати складає 141 035,73 грн., а за період з 01.01.2019 р. по 30.09.2019 р. 115 392,87 грн, а всього у розмірі 256 428,60 грн. Розрахунок зроблений на площу земельної ділянки, яка відповідає частці даного власника на об`єкт нерухомого майна.

Представлені позивачем розрахунки відповідачем не спростовані належними та допустимими доказами, тому заперечення відповідача в цій частині суд вважає необгрунтованими, та такими, що не спростовують висновків суду. Так само, суд вважає необгрунтованими заперечення відповідача в частині того, що відсутні підстави вважати, що відповідач використовував земельну ділянку та використовував її саме у розмірі, зазначеному у розрахунку, так як доказів зворотнього суду відповідачем не надано, а відповідно до доказів, на які суд посилався вище, встановлено, що право власності на об`єкт нерухомого майна зареєстрований за відповідачем з 14.04.2016 р.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 22 ЦК України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частина перша статті 1166 ЦК України встановлює, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 152 ЗК України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. А згідно з пунктом «д» частини першої статті 156 ЗК України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних приписів ЦК України та ЗК України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина перша статті 1166 ЦК України). Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкода заподіяна не з її вини (частина друга статті 1166 ЦК України).

Предметом регулювання глави 83 ЦК України є відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до частин першої та другої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала (Постанова Верховного Суду України від 2 березня 2016 року у справі № 6-3090цс15).

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень глави 83 ЦК України (Постанова Верховного Суду України від 2 жовтня 2013 року у справі № 6-88цс13).

За змістом приписів глав 82 і 83 ЦК України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна у набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності у деліктних зобов`язаннях. Натомість, для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача (частина друга статті 120 ЗК України). Набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці, є підставою припинення права користування земельною ділянкою у попереднього землекористувача (пункт «е» частини першої статті 141 ЗК України).

За змістом глави 15 ЗК України у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується через право постійного користування або право оренди.

Частина перша статті 93 ЗК України встановлює, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності. Землекористувачі також зобов`язані своєчасно сплачувати орендну плату (пункт «в» частини першої статті 96 ЗК України).

Право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права (стаття 125 ЗК України).

За змістом вказаних приписів виникнення права власності на будинок, будівлю, споруду не є підставою для виникнення права оренди земельної ділянки, на якій вони розміщені і яка не була відведена в оренду попередньому власнику. Право оренди земельної ділянки виникає на підставі відповідного договору з моменту державної реєстрації цього права. Проте, враховуючи приписи частини другої статті 120 ЗК України, не є правопорушенням відсутність у власника будинку, будівлі, споруди зареєстрованого права оренди на земельну ділянку, яка має іншого власника і на якій ці будинок, будівля, споруда розташовані.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Фактичний користувач земельної ділянки, який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

Таким чином, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 141, 258, 259, 264, 265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради безпідставно збережені кошти у розмірі орендної плати у сумі 256 425 (двісті п`ятдесят шість тисяч чотириста двадцять п`ять ) грн. 60 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Харківської міської ради судові витрати у розмірі 3846,43 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Харківська міська рада, код ЄДРПО 37999649, ідентифікаційний код 04059243, місцезнаходження: 61003, м. Харків, м-н Конституції, 7.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , серія і номер паспорта не відомі.

Суддя: Я.М.Горбунова