провадження № 2/325/161/2020
справа №325/478/2020
28 квітня 2020 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі
головуючого судді Діденка Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С.,
розглянувши в судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Леоновець Альона Олегівна, до Приазовського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту,
Заяв та клопотань по суті справи від учасників процесу до суду не надходило.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від його представника ОСОБА_6 електронною поштою надійшла заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, не заперечує проти заочного вирішення справи.
Відповідач Приазовський РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), який належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання уповноваженого представника не направив, відзив на позовну заяву або заяву про розгляд справи без участі відповідача не надав. Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, відповідач вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи за відсутності відповідача і за наявними у справі доказами.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяви представника позивача про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню на наступних підставах.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, відповідно до яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 81 ЦПК України).
Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» від 03.06.2016 року надані роз`яснення, що спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. Пунктом 2 зазначеної постанови передбачено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).
Відповідно до правовідносин у даній справі, суд керується такими нормами права.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти користуватися і розпоряджатися своєю власністю ніхто не може протиправно позбавити право власності.
Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Згідно зі ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
В силу ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.
Відповідно до положень ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.
Проаналізовані документи свідчать, що арешт на земельні ділянки був накладений в рамках виконавчих проваджень, в яких боржником виступав не позивач ОСОБА_1 , а інші особи: ОСОБА_3 та ОСОБА_5 . Крім того, відповідно до правовстановлюючих документів і даних ДЗК, на момент накладення такого арешту власником земельних ділянок вже був саме позивач, а не боржники за виконавчими провадженнями.
Як свідчить лист відповідача від 24.03.2020 року, на даний час виконавчих проваджень, в рамках яких накладався арешт на майно позивача, немає, і всі виконавчі провадження завершені у 2012 році знищені у зв`язку із закінченням терміну їх зберігання.
Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавцем був помилково накладений арешт на земельні ділянки позивача, і на даний час відсутні будь-які правові підстави для обмеження позивача у розпорядженні належним йому майном. Протилежне відповідачем у справі не доведено.
Враховуючи зазначене, зокрема те, що позивач є законним володільцем арештованого майна, на даний час відсутні документи, на підставі яких було б можливо зняти арешт в позасудовому порядку, і позивач не може належним чином розпоряджатись земельними ділянками, а тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 12, 241-246, 258, 263-265, 280-284 ЦПК, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 317, 319, 321, 391 ЦК України, суд -
позов ОСОБА_1 в особі представника - адвоката Леоновець Альони Олегівни, до Приазовського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про зняття арешту - задовольнити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України процесуальний строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Рішення складено і підписано 28 квітня 2020 року.

Суддя Є.В. Діденко