г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/2386/19
Номер провадження 2-о/213/13/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренко О.М.

секретар судового засідання - Шрам В.А.,

брали участь - заявник ОСОБА_1 , представник заявника - адвокат Зеленкіна Н.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області, про встановлення факту спільного проживання з чоловіком за певною адресою та перебування на його утриманні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною заявою, та просить встановити факт її проживання разом з годувальником ОСОБА_2 за однією адресою: АДРЕСА_1 до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , та перебування на його утриманні.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на те, що знаходилася з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі з 31 березня 2006 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . Коли чоловік помер, вона звернулася до відділу з питань призначення та перерахунків пенсії № 10 управління застосування пенсійного законодавства Головного управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області з приводу переведення її з пенсії за віком на пенсію за втратою годувальника, але 23.03.2019 отримала відмову в зв`язку з відсутністю довідки про реєстрацію місця її проживання разом з годувальником за однією адресою.

Зазначила, що в квартирі по АДРЕСА_2 вона тільки зареєстрована, мешкає в ній син з сім`єю, який є власником цього житла, а вона з 2003 року, перебуваючи з початку з ОСОБА_2 у фактичних шлюбних відносинах, а потім, з 2006 року - у зареєстрованому шлюбі, проживає за адресою АДРЕСА_1 . Чоловік тяжко хворів, потребував сторонньої допомоги, яку вона, як член сім`ї, йому надавала. За життя чоловіка вони мали спільний бюджет - у вигляді її пенсії у розмірі 1976 грн. та його - у розмірі 8686 грн. Разом зі смертю чоловіка вона втратила годувальника, оскільки саме його пенсія була основним постійним джерелом існування. Тому вона звернулася до суду, оскільки вважає, що не має іншої можливості отримати документ на підтвердження того, що проживала разом з померлим чоловіком за однією адресою та знаходилася на його утриманні.

Ухвалою від 19.11.2019 відкрито провадження у справі та призначено її до судового розгляду в порядку окремого провадження.

20 січня 2020 року справу прийнято в провадження суддею Нестеренком О.М.

Ухвалою суду від 12 лютого 2020 року із УПФУ витребувано інформацію про розмір пенсії, яку отримував померлий ОСОБА_2 .

Представник заінтересованої особи - Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно, в установленому законом порядку, надав клопотання про розгляд справи без його участі, будь - яких пояснень по суті заявлених вимог не надав /а.с.54, 95, 102/.

Заявниця та її представник в судовому засіданні 12.02.2020 заявлені вимоги підтримали з підстав, зазначених в заяві.

Допитані в судовому засіданні 12.02.2020 свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 пояснили, що вони були знайомі з сім`єю ОСОБА_5 , мешкають з ними в одному будинку, бували у них вдома, підтвердили, що ОСОБА_1 з 2003 року мешкала разом з померлим ОСОБА_2 , належна йому квартира АДРЕСА_3 була їх постійним місцем проживання. ОСОБА_6 отримував більшу пенсію, ніж ОСОБА_7 , але він хворів, а вона його завжди підтримувала, хоч і працювала певний час, до 2010 року.

Після оголошеної судом перерви, в наступне судове засідання учасники справи не з`явилися, просили розгляд справи проводити без їх участі.

Вислухавши заявницю, її представника, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані заявником та витребувані судом докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

За змістом ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Згідно з п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з 31.03.2006 знаходилась у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с.40/.

Згідно з наданими заявницею довідками, вона разом з сином та його дружиною зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , а померлий ОСОБА_2 був власником житла за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації за вказаною адресою з 22.03.2019 /а.с.44,45/.

Актами, складеними за участю мешканців зазначених вище будинків, засвідченими начальником дільниці № 3 та № 4 ТОВ «СІТІ-СЕРВІС-КР», підтверджується, що ОСОБА_1 не проживала і не проживає за адресою АДРЕСА_2 , а з 2003 року проживала за адресою: АДРЕСА_1 з чоловіком ОСОБА_2 , і продовжує мешкати на цей час /а.с.46,47/.

Суд встановив, що факт відсутності реєстрації заявника разом з чоловіком за однією адресою став перешкодою в оформленні заявницею пенсії у зв`язку з втратою годувальника. Разом з тим, встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з 31.03.2006 року по день смерті ОСОБА_2 , тобто по ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходилась у зареєстрованому шлюбі, і весь цей час проживала з ним за однією адресою в кв. АДРЕСА_3 .

Ці обставини підтверджені відповідними довідками, актами та поясненнями, які дали в судовому засіданні свідки.

Встановлення вказаного факту для заявниці має юридичне значення, оскільки від нього залежить виникнення у неї права на отримання пенсії після смерті чоловіка, а тому суд вважає, що заява в частині встановлення факту проживання за однією адресою з померлим чоловіком підлягає задоволенню.

Згідно свідоцтва про смерть від 22.03.2019, виданого Металургійним районним у місті Кривому Розі відділом ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер /а.с.41/.

Листом від 23.04.2019 за вих. № 668/03-10/27 начальника відділу з питань призначення та перерахунків пенсії № 10 управління застосування пенсійного законодавства ГУПФ України в Дніпропетровській області ОСОБА_1 було відмовлено в перерахунку пенсії за віком на пенсію за втратою годувальника, у зв`язку з відсутністю довідки про реєстрацію місця її проживання (разом з годувальником за однією адресою) - /а.с.42/.

При вирішенні питання щодо встановлення факту перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка, суд приймає до уваги положення п.8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», яким передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

Відповідно до п.2.6 розділу II Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1, при призначенні до пенсій надбавок, допомоги, додаткової пенсії, компенсації та підвищень надається, зокрема, довідка про перебування на утриманні заявника непрацездатних членів сім`ї.

Згідно з п.2.11 цього Порядку, за документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки житлово - експлуатаційних або інших організацій з місця проживання (реєстрації), або довідки органів місцевого самоврядування, або довідки про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), видані згідно з вимогами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

Умови призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника передбачені ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», згідно з якою пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону - незалежно від тривалості страхового стажу.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони:

1) були на повному утриманні померлого годувальника;

2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, за змістом наведених норм, факт визнання членів сім`ї померлого такими, що перебували на його утриманні, залежить від факту отримання ними допомоги, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

Наданими заявницею документами підтверджено, що вона народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 /а.с.39/. Із копії трудової книжки ОСОБА_1 слідує, що заявниця не працює з 13.12.2009 року, звільнена на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням /а.с.87/.

Згідно з довідкою, виданою органом пенсійного фонду 07.06.2019, ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Управлінні ПФУ ГУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію за віком у наступному розмірі: грудень 2018 року - 1704,72 грн., січень-лютий 2019 року - по 1876,92 грн., з березня по травень 2019 року - по 1976,92 грн., тобто середній розмір пенсії заявника за шість місяців склав 1898,22 грн. /а.с.43/. Отже, на день смерті чоловіка ОСОБА_1 була не працездатною, отримувала пенсію у розмірі 1976,92 грн.

Померлий чоловік заявниці - ОСОБА_2 , 1949 року народження, був особою пенсійного віку, знаходився на обліку в Металургійному відділі обслуговування громадян і отримував пенсію за віком, розмір якої за інформацією УПФУ ГУ в Дніпропетровській області від 06.03.2020, з січня по березень 2018 року складав 7503,95 грн., з квітня по листопад 2018 - по 7511,45 грн., з грудня 2018 року по лютий 2019 року - по 7533,95 грн., у березні 2019 року - 8687,48 грн., тобто середній розмір пенсії померлого чоловіка заявника за 15 місяців складав 7592,85 грн. /а.с.83, 96/.

Аналіз вищевказаних документів дає суду підстави вважати встановленими такі обставини: заявник у справі - ОСОБА_1 на час смерті чоловіка ОСОБА_2 досягла пенсійного віку, передбаченого ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», про що надано суду відповідні докази, отже була непрацездатною, що являється необхідною умовою для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, знаходилась з ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі, постійно проживала з ним за однією адресою, вела спільне господарство, що також підтвердили свідки, і, оскільки пенсія ОСОБА_1 в період з грудня 2018 року по березень 2019 року була значно меншою за пенсію чоловіка - ОСОБА_2 , суд вважає, що заявницею доведено, що дохід її чоловіка до його смерті був постійним і основним джерелом засобів до її існування.

Таким чином, факт перебування ОСОБА_1 на повному утриманні чоловіка ОСОБА_2 та одержання нею від померлого годувальника допомоги, що була для неї постійним і основним джерелом засобів до існування, знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим суд вважає за можливе позовну вимогу про перебування заявниці на утриманні померлого чоловіка також задовольнити.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню в повному обсязі. При цьому суд вважає за необхідне уточнити початок періоду проживання заявниці з померлим чоловіком за однією адресою, а саме з дня реєстрації шлюбу - 31 березня 2006 року , та початок періоду перебування її на утриманні чоловіка - з 13 грудня 2009 року (дата останнього запису про звільнення в трудовій книжці заявниці).

Встановлення юридичного факту проживання заявниці ОСОБА_1 за однією адресою з померлим чоловіком та факту її перебування на утримання останнього, по день його смерті, має для заявника юридичне значення, оскільки надасть їй змогу реалізувати право на отримання пенсії по втраті годувальника.

Керуючись ст.ст.26, 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із змінами і доповненнями, ст.ст.4, 10-13, 81, 228-229, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заявлені ОСОБА_1 вимоги задовольнити.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , разом з чоловіком ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , за однією адресою: АДРЕСА_1 , з 31 березня 2006 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , на утриманні ОСОБА_2 з 13 грудня 2009 року по день смерті чоловіка ОСОБА_2 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_4 ;

Представник заявника: адвокат Зеленкіна Наталія Григорівна - АДРЕСА_5 ;

Заінтересована особа: Головне управління Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області - 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, .

Вступну та резолютивну частину рішення виготовлено 22 квітня 2020 року.

Повний текст складено 27 квітня 2020 року.

Суддя О.М. Нестеренко