Справа № 638/137/20
Номер провадження 2/638/1655/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретарки судового засідання Корнієнко К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

установив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася 09.01.2020 р. до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою (дата поштового відправлення 30.12.2019 р.), в якій просить суд відкрити провадження у справі. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис в книзі реєстрації шлюбів № 2153 від 09.09.2014 р. Не надавати подружжю строк на примирення. Залишити позивачці її прізвище ОСОБА_1.

16.03.2020 р. через канцелярію Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла заява про усунення недоліків разом із уточненою позовною заявою та копією позовної заяви для відповідача з перекладом на англійську мову, в якій позивач просить суд відкрити провадження у справі. Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис в книзі реєстрації шлюбів № 2153 від 09.09.2014 р. Не надавати подружжю строк на примирення. Залишити позивачці її прізвище ОСОБА_1 . Сплачений судовий збір залишити за рахунок позивача.

В обґрунтування поданого позову ОСОБА_1 зазначає, що з 09.09.2014 р. вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільних дітей у них немає, шлюбні відносини між ними фактично припинені з 01 липня 2019 року, шлюб розпався через несумісність характерів і поглядів на життя, вони з чоловіком зовсім різні люди, втратили почуття любові один до одного, подальше збереження шлюбу неможливе, оскільки у них відсутнє порозуміння, мають різні погляди на життєво важливі питання і сімейне життя.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином. Від позивача ОСОБА_1 25.03.2020 р. надійшла заява, в якій вона просить позов розглядати за її відсутності і винести рішення про розірвання шлюбу.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Надав суду заяву, в якій не заперечує проти розірвання шлюбу, просить задовольнити позовні вимоги позивача та розірвати шлюб між ними, а справу розглянути за його відсутності.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, дійшов висновку про таке.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрували шлюб 09 вересня 2014 року, про що 09 вересня 2014 року складено відповідний актовий запис № 2153. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2, дружини - ОСОБА_1. Місце державної реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві. Орган державної реєстрації актів цивільного стану, що видав свідоцтво: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 09.09.2014 р., серія НОМЕР_1 .

За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т. ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини - інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 21.12.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 09.09.2014 р.

Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що сторони однією сім?єю не проживають, позивач не бажає зберегти шлюб, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, в розумінні ч. 1 ст. 24 СК України ніхто не може примушувати жінку та чоловіка до шлюбу, а ст. 56 СК України передбачає право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини, спільне господарство сторони не ведуть, мають різні інтереси та погляди, втратили почуття любові та поваги один до одного, сімейно - шлюбні стосунки сторін розпалися, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам як позивача, так і відповідача по справі, тому шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов ОСОБА_1 задоволенню.

За ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, тому суд вважає можливим повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За ч. 1 ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Позивач ОСОБА_1 не змінювала своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу.

На підставі ст. ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113 СК України, керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 23, 76, 81, 141, 142, 258, 259, 263, 264 ЦПК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 09 вересня 2014 року між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис за № 2153 - розірвати.

Зобов`язати управління Державної казначейської служби України у Шевченківському районі м. Харкова (, що розташоване за адресою: 61166, Харківська область, м. Харків, вул. Бакуліна, буд. 18) повернути позивачу ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянці України, адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову квитанцією від 12.02.2020 р. № 2509, а саме: 420,40 грн. (чотириста двадцять грн. 40 коп.)

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до ч. 3 розділу XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID - 19), строки, визначені в тому числі статтею 354 цього Кодексу, щодо апеляційного оскарження, продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий: