Дата документу 22.04.2020 Справа № 333/3914/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 333/3914/19 Головуючий у 1 інстанції: Кулик В.Б.
провадження № 22-ц/807/1392/20 Суддя-доповідач: Маловічко С.В.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Маловічко С.В.

суддів: Гончар М.С.

Подліянової Г.С.

при секретарі: Бєловій А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2020 року про залишення без розгляду позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа: Комунарський районний у м. Запоріжжі відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , звернулася до Комунарського районного суду м. Запоріжжя з позовом до ОСОБА_3 про визнання батьківства, стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2020 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність в тій частині, що судом було залишено її позовну заяву без розгляду на підставі заяви, зміст якої вона розуміла інакше, ніж визначив суд. Підписуючи заяву на бланку про залишення її позову без розгляду, вона мала на увазі, що судом справа не буде розглядатись лише у судовому засіданні 19.02.2020р. Тому на цих підставах просить скасувати ухвалу та направити справу до місцевого суду для продовження розгляду.

Учасники справи до судового засідання апеляційного суду 22 квітня 2020р. не з`явились, але заяв про відкладення справи від них не надходило, тому апеляційний розгляд відбувся у їх відсутності на підставі ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної

скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Підставами для залишення позову без розгляду судом у цій справі стала наявність такої заяви, наданої позивачем ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи (а.с. 38).

Задовольняючи заяву про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що заяву подано до суду позивачем до початку розгляду справи по суті, і це не порушує нічиїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Колегія суддів погоджується з ухвалою суду першої інстанції, оскільки вона постановлена у відповідності із процесуальним законом.

Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасником справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

При цьому позивач розпоряджається наданими йому процесуальним кодексом процесуальними правами щодо долі поданої ним позовної зави на власний розсуд.

Згідно з вимогами статті 182 ЦПК України для реалізації своїх процесуальних прав позивач має право подавати письмові заяви та клопотання, в яких містяться вимоги щодо вирішення різних процесуальних питань.

У відповідності до вимог п. 5 частини 1 статті 257 ЦПК України заява про залишення без розгляду позовної заяви вирішується судом лише у разі, якщо вона подана до початку розгляду справи по суті.

За приписами ч.ч. 1, 3 ст. 217 ЦПК України у призначений для розгляду справи час головуючий відкриває судове засідання та оголошує, яка справа розглядатиметься. З оголошенням головуючим судового засідання відкритим розпочинається розгляд справи по суті.

Апеляційним судом встановлено, що у цій справа ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 20 серпня 2019р. за наслідками проведення підготовчого засідання у справі було призначено судову молекулярно-генетичну експертизу, на час проведення якої зупинено провадження у справі, а також закрито підготовче провадження.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 09 січня 2020р. провадження у справі було поновлено у зв`язку з неявкою сторін для відібрання біологічного матеріалу для проведення експертизи та справу призначено до розгляду на 19 лютого 2020р.

В день судового засідання через канцелярію суду надійшла заява ОСОБА_1 про залишення її позовної заяви без розгляду, але сама позивач у це засідання не з`явилась, як свідчить протокол судового засіданні, зауважень на який учасниками справи не подано, а також зміст апеляційної скарги.

Тому суд з урахуванням положень ст.ст. 13, 43, 49, 182, 217 та на підставі п. 5 ч. 1 статті 257 ЦПК України залишив її позовну заяву без розгляду.

Підписання цієї заяви нею особисто та подання її до суду не заперечує позивач ОСОБА_1 , а також не оспорює її зміст, але в скарзі зазначає, що такий текст містився в

наданому їй судом бланку, який було тільки підписано нею. А сам зміст вона витлумачила так, що розгляд справи буде перенесено у зв`язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання.

Однак колегія вважає, що заява ОСОБА_1 , надрукована комп`ютерним способом, не є бланком суду, який заповнюється учасником справи, оскільки заповнення бланку полягає у тому, що заявник власноручно заповнює визначені в ньому позиції у графах і строках, виконуючи текст письмово.

В тексті заяви не міститься прохання відкласти розгляд справи у судовому засіданні 19.02.2020р., що і було б бажанням не розглядати справу лише в цьому засіданні, а чітко зазначається про залишення позовної заяви у цивільній справі № 333/3914/19 без розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, заява ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду подана до початку розгляду справи по суті, оскільки такий розгляд судом не розпочинався.

Зазначене вказує на те, що у суду першої інстанції у даному випадку не було підстав для відмови у прийнятті заяви ОСОБА_1 про залишення її позову без розгляду та застосуванні її процесуальних наслідків, передбачених п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки це було особистим її волевиявлення та беззаперечним процесуальним правом позивача.

Зазначена процесуальна дія - це диспозитивне право позивача, яке не може бути обмежене судом у його реалізації. При цьому суд не перевіряє підстави подання такої заяви.

Крім того, колегія не приймає доводів про те, що ОСОБА_1 невірно розуміла зміст поданої нею заяви та процесуальні наслідки її подання, оскільки з матеріалів справи вбачається, що позивач мала адвоката Тульчевську І.В., а отже не була позбавлена правової допомоги та мала можливість проконсультуватись та узгодити цю процесуальну дію зі своїм адвокатом ( а.с. 19 - ордер).

Залишення заяви без розгляду на підставі заяви позивача - це форма закінчення справи без ухвалення рішення.

Між тим, таке ухвалене судове рішення, не є перешкоджанням в доступі до правосуддя в розумінні ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, так як позивачка не позбавлена можливості повторно звернутися до суду з такими вимогами.

Крім цього, відповідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 факт подання нею заяви відповідного змісту визнається. Так само, й не зазначено скаржницею щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права при застосуванні передбачених процесуальним законом наслідків такої заяви, тому не мається підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Доводи, наведені в апеляційній скарзі щодо помилкового тлумачення змісту поданої заяви, не є такими, що свідчать про порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.

Враховуючи викладене, колегією суддів перевірено доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 та визнано їх безпідставними, тому згідно з ч. 1 ст. 375 ЦПК України скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ (далі Закон № 540-ІХ).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» вказаного Закону № 540-ІХ під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів з метою запобігання поширення коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 384, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 ЦПК України, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів. витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

УхвалуКомунарського районного суду м. Запоріжжя від 19 лютого 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Постанова складена 30 квітня 2020 року.

Головуючий: Маловічко С.В.

Судді: Гончар М.С.

Подліянова Г.С.