Ухвала

27 квітня 2020 року

місто Київ

справа № 727/6172/16-ц

провадження № 61-5433ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Погрібного С. О. (суддя-доповідач), Олійник А. С., Ступак О. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1

на рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 04 жовтня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

третя особа - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради,

про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом зобов`язання виселення,

ВСТАНОВИВ:

І. ІСТОРІЯ СПРАВИ

Стислий виклад позиції позивача

У серпні 2016 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом про усунення перешкод в користуванні власним майном - житловим будинком з належними до нього надвірними будівлями та спорудами, який розташований на АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виселитися із зазначеного житлового будинку.

Стислий виклад змісту рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівців від 04 жовтня 2019 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року, позов задоволено. Усунуто ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перешкоди у користуванні власністю, житловим будинком з належними до нього надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 виселитися із зазначеного житлового будинку.

Суд першої інстанції встановив, що відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 проживають у зазначеному житловому будинку без відповідної реєстрації. Оскільки попередній власник, членами сім`ї якого є відповідачі, відчужив зазначене нерухоме майно на користь родича позивачів, суд першої інстанції зробив висновок, що вони без достатньої правової підстави займають це житло, відмовляються добровільно залишити будинок, чим чинять перешкоди законним власникам у користуванні цим майном.

Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що законом не передбачено перехід прав та обов`язків попереднього власника до нового власника в частині збереження права користування житлом (житлового сервітуту) членів сім`ї колишнього власника, а тому зміна власника будинку АДРЕСА_1 є юридичним фактом, що зумовлює втрату відповідачами права користування таким приміщенням.

ІІ. ВИМОГИ та АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

ОСОБА_1 20 березня 2020 року звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Визначення заявником підстав касаційного оскарження

Ухвалою Верховного Суду від 27 березня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.

У квітні 2020 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків касаційної скарги, подано виправлену касаційну скаргу, в якій зазначено підставу подання касаційної скарги.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Пунктами 1-4 частини другої статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у випадках, врегульованих процесуальним законом.

Вивчивши зміст касаційної скарги, Верховний Суд встановив, що касаційна скарга містить визначення підстав касаційного оскарження відповідно до вимог статті 389 ЦПК України.

Заявником як підстави касаційного оскарження наведених судових рішень визначено, що:

- оскаржувані судові рішення ухвалені з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права;

- суди першої та апеляційної інстанцій не взяли до уваги письмові докази, доводи відповідачів і покази свідків, що ОСОБА_1 із дня народження проживає у спірному житловому будинку, тобто вселення не було самовільним;

- судами першої та апеляційної інстанцій порушено положення статей 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року;

- судами першої та апеляційної інстанцій ухвалено рішення без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених, зокрема у постановах Верховного Суду від 23 вересня 2019 року у справі № 329/398/18 (провадження № 61-6362св19), від 15 січня 2020 року у справі № 754/613/18 (провадження № 61-1634св19).

ІІІ. ЗАГАЛЬНІ ВИСНОВКИ ЩОДО ВІДКРИТТЯ КАСАЦІЙНОГО ПРОВАДЖЕННЯ

Оскільки вимоги ухвали суду виконані, касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, а наведені підстави касаційного оскарження відповідають положенням статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження.

Судом не встановлено наявності достатніх й обґрунтованих підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги, а так само відмови у відкритті касаційного провадження.

IV. ВИРІШЕННЯ ПИТАННЯ ЩОДО ЗУПИНЕННЯ ВИКОНАННЯ СУДОВОГО РІШЕННЯ

До касаційної скарги заявником подано клопотання про зупинення дії та виконання оскаржуваних рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

Клопотання обґрунтовувалося тим, що спірний будинок є єдиним житловим приміщенням для відповідачів. Також, зазначає, що у зв`язку із запровадженням на території України карантину дошкільні та навчальні заклади зачиненні, а тому малолітні, неповнолітні члени сім`ї заявника, на період дії карантину перебувають дома.

Згідно з частиною восьмою статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами, зокрема, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути надано копію такої постанови. Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Враховуючи те, що оскаржуваними рішеннями вирішено питання про виселення із житлового приміщення заявника та членів його сім`ї, зокрема, малолітніх, неповнолітніх дітей, Верховний Суд вважає наявними підстави для зупинення виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 04 жовтня 2019 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року.

Вимоги клопотання про зупинення дії оскаржуваних судових рішень, заявлені одночасно із вимогами про зупинення виконання судових рішень суперечать нормам процесуального права, оскільки відповідно до положень частини восьмої статті 394 ЦПК України суд касаційної інстанції вирішує питання про зупинення виконання рішення або зупинення його дії.

Системний аналіз зазначеної норми свідчить, що суд касаційної інстанції може розглянути питання щодо одного заходу зупинення оскаржуваного рішення, а саме виконання або його дію. Одночасний розгляд судом двох заходів зупинення рішення положеннями процесуального права не передбачено.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина третя статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

Керуючись статтями 389, 392, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі.

Витребувати із Шевченківського районного суду м. Чернівців цивільну справу № 727/6172/16-ц за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа - Служба у справах дітей Чернівецької міської ради, про усунення перешкод в користуванні житловим будинком шляхом зобов`язання виселення.

Клопотання про зупинення виконання рішень задовольнити частково.

Зупинити виконання рішення Шевченківського районного суду м. Чернівців від 04 жовтня 2019 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року.

У задоволенні клопотання про зупинення дії Шевченківського районного суду м. Чернівців від 04 жовтня 2019 року та постанови Чернівецького апеляційного суду від 18 лютого 2020 року відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 28 травня 2020 року.

Провести попередній розгляд справи колегією у складі трьох суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Погрібний

А. С. Олійник

О. В. Ступак