Ухвала

Іменем України

16 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 757/15097/18-ц

провадження № 61-6610ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Лайтс Компані»,

третя особа - Компанія Глоунер Трейд ЛП»,

розглянув касаційну скаргу представника Компанії «Глоунер Трейд ЛП» - Огулькової Анни Миколаївни на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у складі судді Шахової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2019 року представником Компанії «Глоунер Трейд ЛП» - Огульковою А. М. подано апеляційну скаргу на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року апеляційну скаргу Компанії «Глоунер Трейд ЛП» залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання ухвали, а саме: подання заяви про поновлення строку з зазначенням причин поважності пропуску строку та доказів на їх підтвердження та надання копій апеляційної скарги та доданих письмових матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою.

У квітні 2020 року представник Компанії «Глоунер Трейд ЛП» - Огулькова А. М. звернулась до Верховного Суду з касаційною скаргою на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з положеннями частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Відповідно до частини шостої статті 394 ЦПК України ухвала про відмову у відкритті касаційного провадження повинна містити мотиви, з яких суд дійшов висновку про відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Із матеріалів касаційної скарги, змісту оскаржуваної ухвали вбачається, що скарга є необґрунтованою, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності зазначеного судового рішення.

Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини першої та другої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 354 ЦПК України, учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, зокрема, на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно частини третьої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у апеляційній скарзі, визнані неповажними.

Відповідно до частини четвертої статті 357 ЦПК України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Звертаючись із апеляційною скаргою 07 лютого 2020 року на ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 25 квітня 2019 року представник Компанії «Глоунер Трейд ЛП» - Огулькова А. М. просила поновити строк на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що про оскаржувану ухвалу дізналася 29 січня 2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи.

Залишаючи апеляційну скаргу без руху суд апеляційної інстанції визнав наведені вище підстави неповажними, з огляду на наявні в матеріалах справи: клопотання від 17 липня 2019 року подане представником Компанії «Глоунер Трейд ЛП» - Лисенком С. М. в якому зазначено, що у зв`язку зі вступом в справу компанії, просить відкласти судове засідання та надати матеріали справи для ознайомлення, розписка помічника представника Компанії «Глоунер Трейд ЛП» - Огулькової А. М. Охріменка О. О про ознайомлення з матеріалами справи 18 вересня 2019 року. Також, суд дійшов висновку, що зі змісту клопотання, поданого представником Компанії «Глоунер Трейд ЛП» - Огульковою А.М. від 17 грудня 2019 року вбачається, що на дату звернення з таким клопотанням вона була обізнана з наявною протокольною ухвалою суду від 25 квітня 2019 року про заміну відповідача.

Тобто зазначені обставини свідчать про об`єктивну можливість заявника звернутися до суду апеляційної інстанції із апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції у межах процесуальних строків, визначених законом.

Постановляючи ухвалу про відмову у відкритті апеляційного провадження апеляційний суд обґрунтовано керувався тим, що скаржником не наведено інших поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, ніж ті, що були визнані ухвалою від 21 лютого 2020 року неповажними.

Згідно з частиною першою статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною першою статті статтею 126 ЦПК право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Доступ до суду як елемент права на справедливий судовий розгляд не є абсолютним і може підлягати певним обмеженням у випадку, коли такий доступ особи до суду обмежується законом і не суперечить пункту першому статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод; якщо воно не завдає шкоди самій суті права і переслідує легітимну мету за умови забезпечення розумної пропорційності між використаними засобами і метою, яка має бути досягнута.

Виходячи із зазначених критеріїв, Європейський суд з прав людини визнає легітимними обмеженнями встановленні державами - членів Ради Європи вимоги щодо строків оскарження судових рішень (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Нешев проти Болгарії» від 28 жовтня 2004 року).

При цьому складовою правової визначеності є передбачуваність застосування норм процесуального законодавства. Європейський суд з прав людини зазначає, що сторони судового провадження повинні мати право очікувати застосування до їхньої справи чинних норм процесуального законодавства (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Дія 97» проти України» від 21 жовтня 2010 року).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі № 3236/03 «Пономарьов проти України» зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Доводи заявника про те, що ухвала суду першої інстанції про заміну сторони у справі постановлена з порушенням норм статті 51 ЦПК України зводяться до суб`єктивного тлумачення заявником згаданої норми.

Є суперечливими доводи про те, що датою вручення оскаржуваної ухвали суду першої інстанції слід вважати 29 січня 2020 року - тобто момент повторного ознайомлення Огулькової А. М. з матеріалами справи, оскільки заявник в касаційній скарзі також зазначає, що в судовому засіданні 17 грудня 2019 року суддя суду першої інстанції повідомив представника заявника про судове рішення про заміну сторони у справі.

Для цілей перевірки дотримання особою, яка бере участь у справі, процесуальних строків, визначених законом, суди мають керуватися нормами процесуального права та враховувати фактичні обставини справи. Посилання особи на свою необізнаність не може розцінюватися як безумовний факт підтвердження або спростування таких обставин.

Отже, зазначені у касаційній скарзі доводи щодо порушення норм процесуального права судом апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження, правильне застосування норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, що свідчить про необґрунтованість скарги та відсутність підстав для відкриття касаційного провадження.

Таким чином, оскаржуване судове рішення апеляційного суду є законним та обґрунтованим, постановленим із додержанням норм матеріального та процесуального права, підстави для його скасування відсутні.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394, частинами четвертою, шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Компанії «Глоунер Трейд ЛП» про витребування майна з чужого незаконного володіння, припинення права власності, скасування запису та визнання права власності на майно, за касаційною скаргою представника Компанії «Глоунер Трейд ЛП» - Огулькової Анни Миколаївни на ухвалу Київського апеляційного суду від 11 березня 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик