Справа № 266/1002/20
Провадження№ 2/266/503/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

05 травня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області в складі головуючого судді Пантелєєва Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості в сумі 221 420 грн..

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в період з липня 2019 року по жовтень 2019 року згідно розписок отримали від неї грошові кошти на загальну суму 72150 грн. 00 коп., які зобов`язались повернути до 15.11.2019 року. Станом на 23.03.2020 року відповідачі своїх обов`язків в добровільному порядку не виконали, заборгованість не повернули, ухиляються від повернення грошових коштів. В зв`язку із порушенням права на своєчасне повернення грошових коштів звернулась до суду за захистом свого порушеного права. Своїми діями відповідачі спільно нанесли позивачу моральну шкоду, яка виразилась в душевних стражданнях, страху залишитись без коштів для задоволення своїх базових потреб, руйнуванні соціальних зв`язків, перебуванні в стані пригнічення, розмір якої оцінила в 25000 грн. 00 коп. Просила суд стягнути на її користь солідарно з відповідачів заборгованість в сумі 221 420 грн. 00 коп., яка складається з основної суми боргу в розмірі 72150 грн. 00 коп., 1% від простроченої суми за період з 23.07.2019 року по 23.02.2020 року в розмірі 126270 грн. 00 коп., моральної шкоди в сумі 25000 грн. 00 коп., стягнувши на користь держави з відповідачів судовий збір в сумі 1512 грн. 70 коп.

Ухвалою від 17 березня 2020 року відкрито спрощене провадження по справі.

Судове повідомлення, яке направлялося відповідачам ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , не вручено адресату та повернуто на адресу Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

Позивачу надіслана ухвалу про відкриття провадження у справі, що підтверджується матеріалами справи.

Клопотань від учасників процесу про розгляд справи у поряду загального позовного провадження не надходило.

Відзив від відповідачів до суду не надходив.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами ( ч.8 ст.178 ЦПК України).

Оскільки, відповідно до вимог ст.279 ЦПК України, справа в порядку спрощеного позовного провадження розглядається без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, то, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

У відповідності до п.3, п.4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

У зв`язку із тим, що відповідач своєчасно і належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на подачу відзиву на позовну заяву, тому суд, враховуючи згоду позивача, відповідно до положень частини першої статті 280 ЦПК України, вважає можливим провести заочний розгляд справи, вирішити справу за наявними в матеріалах доказами та ухвалити заочне рішення.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, суд приходить до такого висновку.

Розписками, складеними відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 підтверджено факт неодноразового отримання грошових коштів згідно вказаних розписок від позивача ОСОБА_1 та зобов`язання повернути грошові кошти позикодавцю в строк до 15.11.2019 року (а. с. 7-23)

З наданих суду матеріалів встановлено, що відповідачі, використовуючи різні обґрунтування, ухилялись від повернення заборгованості позикодавцю (а. с. 24-26)

ОСОБА_1 зверталась з заявою в відношенні відповідачів про вчинення ними кримінального правопорушення до Приморського ВП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області, з відповіді якого встановлено, що між нею та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 виникли цивільно - правові відносини (а. с. 5, 6)

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність (оперативне володіння) другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових кошт або таку кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно із ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Крім того, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом із тим, за змістом ст.ст. 524, 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виражене та виконане у грошовій одиниці України - гривні. Якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В своєму позові ОСОБА_1 зазначила, що відповідачі тривалий час ухилялись від виконання зобов`язань, погрожували їй з метою змусити відмовитись від повернення належних їй грошей.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 вказані обставини не спростували, відзив на позовну заяву від них не надійшов.

З наданого позивачем розрахунку вбачається, що загальна сума заборгованості станом на 23.02.2020 року становить 221 420 грн. 00 коп., яка складається з основної суми боргу в розмірі 72150 грн. 00 коп., 1% від простроченої суми за період з 23.07.2019 року по 23.02.2020 року в розмірі 126270 грн. 00 коп., моральної шкоди в сумі 25000 грн. 00 коп.

Вказаний розрахунок, зокрема, в частині розрахунку основних сум боргу, відсотків за користування позикою та інфляційних втрат, відповідає вимогам чинного законодавства, проведений вірно із урахуванням розміру відсотків, обумовлених договором, та відповідних офіційних індексів інфляції у спірний період.

Тому суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості та вважає суму заборгованості обґрунтованою та такою, що підлягає стягненню на користь позивача.

Також суд погоджується з сумою моральної шкоди, оскільки вона обґрунтована належним чином, враховуючи похилий вік позивача, яка дійсно тривалий час залишалась без належних їй коштів та постійно мала пригнічений стан.

Згідно ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь держави судовий збір в сумі 1512 грн. 70 коп.

Керуючись 524, 533, 625, 1046, 1047, 1048, 1049 ЦК України, 12, 13, 81, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) - задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), заборгованість в сумі 221 420 (двісті двадцять одну тисячу чотириста двадцять) гривень 00 коп.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 1512 (одна тисяча п`ятсот дванадцять) гривень 70 коп.

Рішення суду може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте Приморським районним судом м. Маріуполя Донецької області за письмовою заявою відповідача про перегляд заочного рішення, яка може бути подана до суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення його повного заочного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05.05.2020 року.

Суддя: Пантелєєв Д. Г.