Ухвала

Іменем України

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 203/2946/19

провадження № 61-6644ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, треті особи на стороні відповідача: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада України, Прем`єр-міністр України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Красногвардійського районного суду міста Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року у задоволенні клопотань позивача про оголошення перерви (зупинення провадження, перенесення розгляду справи) у справі та направлення звернення до Уповноваженого з прав людини для отримання висновку у справах про дискримінацію за наявності ознак дискримінації в розумінні пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні» відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 19 лютого 2020 року про зупинення провадження та направлення звернення для отримання висновку - повернуто скаржнику.

06 квітня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року у вказаній вище справі.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про поновлення строку на касаційне оскарження посилаючись на те, що копію оскаржуваної ухвали не отримував, а дізнався із Державного реєстру судових рішень 08 березня 2020 року.

Разом з тим, 02 квітня 2020 року набув чинності Закон України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)». Відповідно до підпункту 3 пункту 12 цього Закону у Цивільному процесуальному кодексі України (Відомості Верховної Ради України, 2017 р., № 48, ст. 436): розділ ХІІ «Прикінцеві положення» доповнено пунктом 3 такого змісту: «3. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 02 квітня 2020 р. № 255 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211» установлено з 12 березня 2020 р. до 24 квітня 2020 р. на всій території України карантин.

У зв`язку з вищезазначеним, оскільки, ОСОБА_1 подав касаційну скаргу 06 квітня 2020 року (під час дії карантину), а тому строк подання касаційної скарги не пропущено.

Верховний Суд, дослідивши подану касаційну скаргу та додані до неї матеріали, зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами для касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку вичерпний перелік ухвал суду першої інстанції.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Цей припис згідно з позицією абзацу п`ятого підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Оскаржувана ОСОБА_1 ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання про оголошення перерви (зупинення провадження, перенесення розгляду справи) не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення по суті спору й окремо від цього рішення, тобто, оскарження такої ухвали у апеляційному порядку можливе разом з рішенням по суті спору.

Судом апеляційної інстанції також було встановлено, що 19 лютого 2020 року судом першої інстанції під час розгляду справи не постановлювалася ухвала про зупинення чи відмову у зупиненні провадження у справі.

Встановивши, що апеляційна скарга подана на ухвалу про відмову у задоволенні клопотання про оголошення перерви (зупинення провадження, перенесення розгляду справи), яка не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, суд апеляційної інстанції дійшов обґрунтованого висновку про її повернення заявнику.

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення, тому колегія суддів вважає, що касаційна скарга є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 04 березня 2020 року у справі за позовом за позовом ОСОБА_1 до Держави України в особі Державної казначейської служби України, треті особи на стороні відповідача: Уповноважений Верховної Ради України з прав людини, Верховна Рада України, Прем`єр-міністр України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська