ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 686/1834/20
Провадження № 22-ц/4820/916/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 квітня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Купельського А.В. (суддя-доповідач),

Янчук Т.О., Ярмолюка О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2020 року (суддя Демінська А.А.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 , звертаючись до суду з вказаним позовом, зазначала, що перебуває з 3 травня 2014 року з відповідачем в зареєстрованому шлюбі.

Від даного шлюбу у них народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач ухиляється від утримання дитини, матеріальної допомоги добровільно не надає.

У зв`язку з цим позивач просила суд стягувати на її користь з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 3000 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви і до повноліття дитини.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі 1500 грн. щомісячно, починаючи з 21.01.2020 року і до досягнення дитиною повноліття, врахувавши у сплачені ОСОБА_2 за цей період аліменти суму 866,70 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Не погоджуючись з цим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Вважає вказане рішення незаконним та необґрунтованим, прийнятим з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права.

Посилається на те, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази про дохід відповідача та жодних обставин про матеріальний стан встановлено не було.

Крім того, позивач не працює, що не дає їй можливості в повній мірі забезпечити утримання малолітньої дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги від чоловіка, що є його обов`язком відповідно до вимог сімейного законодавства.

В апеляційній скарзі зазначено, що стягнення аліментів у розмірі 1500 грн. не відповідає мінімальним потребам забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини, є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина об`єктивно потребує більших витрат на розвиток, освіту, лікування.

Окрім того, відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність у нього можливості сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. на дитину щомісячно.

Апелянт повідомляє, що станом на 17 березня 2020 року вона несе витрати на утримання доньки, а саме: витрати на лікування, харчування, освітні послуги, взуття, одяг, тоді як відповідач має достатній матеріальний стан та можливість забезпечити своїй дитині більш високий рівень виховання, навчання, утримання та медичного обслуговування, який необхідний для гармонійного розвитку дитини, забезпечити належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Більше того, платник аліментів у новому шлюбі не перебуває, є фізично здоровою особою працездатного віку, не позбавлений можливості працевлаштуватись.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити в повному об`ємі, рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2020 року залишити без змін.

Зазначає, що позивач, як і відповідач, є особою працездатного віку, може працювати та заробляти гроші. Крім того, відповідач є безробітним, що підтверджується індивідуальними відомостями про застраховану особу з Пенсійного фонду.

Щодо посилання апелянта, що вона потребує матеріальної допомоги від відповідача, ОСОБА_2 вказує на те, що на сьогодні він не є її чоловіком, будь-яких обов`язків утримувати позивача не має.

Відповідач зазначає, що товарні чеки та квитанції, додані до апеляційної скарги, становлять лише 1257 грн., а не 5000 грн., які йдуть на утримання дитини щомісяця, і як про це зазначає позивач. Твердження апелянта про витрати у розмірі 5000 грн. нічим не підтверджені.

Рішення суду першої інстанції в частині задоволення позову не оскаржується, тому судом апеляційної інстанції згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України не переглядається.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, і це підтверджується матеріалами справи, що сторони є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні, що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини (а. с. 4), довідкою №Б-03-5233 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданою 21.01.2020 Відділом реєстрації місця проживання Управління з питань реєстрації Хмельницької міської ради (а. с. 2).

Відповідач також бере участь в утриманні дитини, однак несистематично. Зокрема, він в листопаді - грудні 2019 року переказував позивачу кошти на тримання дитини на загальну суму 312 євро, що підтверджується платіжними документами № від 26.11.2019, №726963061 від 11.11.2019 і позивачем визнається.

Крім того, після подання даної позовної заяви ОСОБА_2 поніс витрати на дитину на загальну суму 866,70 грн., що підтверджується чеком № КВМ00000156 магазину «Мевіс» від 26.01.2020 про купівлю сукні вартістю 417 грн. та чеком на переказ платежу в сумі 449,70 грн. АТ «Укрпошта» від 12.02.2020 №462627 за садочок і позивачем не оспорюється.

Сторони офіційно не працевлаштовані, їх стан здоров`я добрий, на їх утриманні інших осіб немає, що ними не оспорюється.

Відмовляючи у задоволенні частини позову суд врахував розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до шести років та виходив з того, що позивач доказів понесення витрат на дитину у розмірі щонайменш 5000 грн. на місяць не надала, а відповідач цієї обставини не визнав.

З таким висновком погоджується Хмельницький апеляційний суд.

Так, відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Таким чином, сторони в рівній мірі зобов`язані утримувати свою доньку до досягнення нею повноліття. Отже, несистематичне надання такого утримання батьком порушує її права, які представляє як її законний представник - позивач.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Згідно абз. 2 ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковий мінімум для дитини віком до шести років на даний час становить 1779 грн., тобто 1/2 від нього становить 889,50 грн.

Посилання апелянта, що суд першої інстанції неправильно оцінив докази про дохід відповідача та жодних обставин про матеріальний стан встановлено не було, є безпідставним. Судом цю обставину оцінено у відповідності до ст. 89 ЦПК України. ОСОБА_1 доказів про доходи відповідача не надала.

Доводи апеляційної скарги, що стягнення аліментів у розмірі 1500 грн. не відповідає мінімальним потребам забезпечення належного рівня життя та розвитку дитини, є недостатнім, оскільки в силу свого віку дитина об`єктивно потребує більших витрат на розвиток, освіту, лікування, не може слугувати підставою для задоволення позову в повному обсязі. Як було зазначено вище, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Це означає, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, а також предмет та підстави позову, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Обґрунтовуючи позовні вимоги та бажаючи стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 3000 грн. щомісяця, позивач мала б довести, що такий самий розмір вона витрачає щомісяця на утримання своєї дитини і що відповідач отримує доходи, з яких суд може стягнути відповідну суму коштів. Однак, як вірно зазначено у рішенні місцевого суду, з висновком якого погоджується апеляційний суд, позивач доказів отримання відповідачем доходів, при яких він може сплачувати аліменти в зазначеному нею розмірі та понесення протягом року витрат на дитину у розмірі щонайменше 5000 грн. на місяць, не надала, а відповідач цієї обставини не визнав. Крім того, матеріали справи містять докази переказів відповідачем на рахунок відповідача коштів (а. с. 14, 17, 18).

Безпідставним є посилання апелянта на те, що відповідачем не доведено належними та допустимими доказами відсутність у нього можливості сплачувати аліменти у розмірі 3000 грн. на дитину щомісячно. Так, за положеннями ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. В іншому разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суду належить постановити рішення у справі на користь протилежної сторони, розтлумачивши на її користь усі припущення, що не були доведені позивачем під час розгляду справи. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі: проте, доведення підстав позову покладається на позивача, якщо правило про протилежне не міститься у певному законодавчому приписі.

Аргументи апеляційної скарги про те, що станом на 17 березня 2020 року вона несе витрати на утримання доньки, а саме: витрати на лікування, харчування, освітні послуги, взуття, одяг, тоді як відповідач має достатній матеріальний стан та можливість забезпечити своїй дитині більш високий рівень виховання, навчання, утримання та медичного обслуговування тощо, висновків, викладених у рішенні, не спростовують. Додані до апеляційної скарги фіскальні та товарні чеки про оплату харчування та послуг у дошкільному закладі за березень 2020 року, а також покупку сувеніру, взуття, книжки тощо у лютому 2020 року, не складають у сумі 3000 грн. витрат на утримання дитини на місяць зі сторони позивача.

Доводи апеляційної скарги про те, що платник аліментів у новому шлюбі не перебуває, є фізично здоровою особою працездатного віку, не позбавлений можливості працевлаштуватись, апеляційний суд до уваги не бере з підстав, викладених вище, у зв`язку з недоведеністю вимог в цій частині. Водночас, судом першої інстанції частково задоволено позов ОСОБА_1 , присудивши стягувати з відповідача щомісяця у твердій грошовій сумі 1500 грн. аліментів на утримання дитини. За наявності належних достатніх доказів позивач матиме можливість звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів.

Твердження апелянта про те, що позивач не працює, що не дає їй можливості в повній мірі забезпечити утримання малолітньої дитини, а тому вона потребує матеріальної допомоги від чоловіка, що є його обов`язком відповідно до вимог сімейного законодавства, не може бути підставою для задоволення позову в повному обсязі. У позовній заяві ОСОБА_1 лише просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їхньої доньки.

Місцевим судом встановлено обставини, якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, встановлено характер спірних правовідносин, досліджено докази та пояснення сторін. Судом застосована правова норма, що підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Порушення норм процесуального права апеляційним судом не встановлено.

Аргументи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про обґрунтованість позову в оскаржуваній частині рішення та фактично зводяться до переоцінки доказів і є незгодою апелянта з висновками суду першої інстанції по їх оцінці.

Доводи апеляційної скарги, ретельно досліджені судом, висновків суду не спростовують і не дають підстав вважати, що судом допущені порушення матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення спору.

Оскільки судове рішення правильне, обґрунтоване, відповідає обставинам справи, постановлене з дотриманням вимог процесуального права, апеляційний суд не вбачає підстав для його скасування.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, Хмельницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 18 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Повне судове рішення складено 30 квітня 2020 року.

Судді А.В. Купельський

Т.О. Янчук

О.І. Ярмолюк