Справа № 206/121/20
Провадження № 2/206/372/20
17 квітня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська
головуючий суддя Маштак К.С.
секретаря судового засідання Гергіль Ю.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, -
І. Стислий виклад позиції позивача.
ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.
11.01.2020 представником позивача подано дану позовну заяву. Разом з позовною заявою подано заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.
29.01.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду по суті на 27.02.2020.
18.03.2020 судом було витребувано спадкову справу після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У судові засідання призначені 27.02.2020, 16.03.2020 та 17.04.2020 відповідачі, повідомлені про дату та час судового засідання, не з`явились, в зв`язку із чим, за наявності підстав, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи.
Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.
17.04.2020 складено вступну та резолютивну частини рішення.
ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 ,підписала заяву № б/н від 07.05.2009, згідно якої отримала кредит у розмірі 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок (а.с. 12).
Згідно копії свідоцтва про смерть від 02.10.2013 виданого Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 23, 60, 67, 72).
07.08.2014 Восьмою Дніпропетровською державною конторою було отримано претензію кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України направлену ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» , про сплату заборгованості спадкодавця в розмірі 9828,33 грн., згідно якої зазначено, що між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № б/н від 12.02.2008 (а.с. 66, 71).
17 січня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адресу Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора від 26.12.2018 в порядку, передбаченому статтею 1281 ЦК України, яка долучена до матеріалів спадкової справи, про сплату заборгованості спадкодавця в розмірі 9828,33 грн., згідно якої зазначено, що між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № б/н від 12.02.2008 (а.с. 24-25, 113).
Відповідно до копії листа завідуючої Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 26.01.2019, Н.С. Хорошманенко повідомила, що нотаріальна контора отримала претензію, долучила її до спадкової справи № 65/2014 та те що спадкоємці письмово ознайомлені з претензією кредитора (а.с. 26, 121).
30 вересня 2019 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на адресу відповідачів було направлено листи-претензії, згідно змісту яких між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було укладено кредитний договір № б/н від 12.02.2008, станом на дату смерті останньої заборгованість позичальника складає 9828,33 грн., відповідачам було запропоновано звернутися до відділення банку для сплати заборгованості (а.с. 27-32).
Згідно розрахунку заборгованості за договором № б/н від 07.05.2009, станом на 13.08.2019 заборгованість складає 9828,33 грн. (а.с. 7-11).
Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 36613303 від 13.02.2014, яку надано у зв`язку із відкриттям спадкової справи, за параметрами « ОСОБА_2 » інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 63).
Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 36613311 від 13.02.2014, яку надано у зв`язку із відкриттям спадкової справи, за параметрами « ОСОБА_2 » інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 64).
Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 36613502 від 13.02.2014, 13.02.2014 було заведено спадкову справу №557300155, спадкодавцем зазначено ОСОБА_2 (а.с. 65).
Спадкоємцями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було подано заяву від 09.03.2017 до Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , а саме спадкового майна, яке складається з квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 77).
Згідно копій свідоцтв про народження та копії свідоцтва про одруження ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є дітьми померлої ОСОБА_2 (а.с. 86-90).
Відповідно до копії відповіді на запит Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур ДМР № 291/02-14 від 24.02.2017, склад сім`ї на день смерті ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) нараховує 8 осіб, а саме: сини ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та онуки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 (а.с. 91).
Згідно копії договору купівлі-продажу квартири від 05.08.2010, копії інформаційної довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів № 114980856 від 09.03.2017, копії витягу з Державного реєстру правочинів № 8852006 від 05.08.2010, копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майн № 27410557 від 22.09.2010 та копії технічного паспорту на квартиру АДРЕСА_2 № 20445861, копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 82027115 від 09.03.2017, ОСОБА_2 була власницею квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с. 92-98, 102).
Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 47009515 від 09.03.2017, яку надано у зв`язку з підготовкою до видачі свідоцтва про право на спадщину, за параметрами « ОСОБА_2 » наявна інформація щодо спадкової справи № 55730155 заведеної 13.02.2014 у Восьмій дніпровській державній нотаріальній конторі (а.с. 99).
Відповідно до копії інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 47009588 від 09.03.2017, яку надано у зв`язку з підготовкою до видачі свідоцтва про право на спадщину, за параметрами « ОСОБА_2 » інформація у Спадковому реєстрі відсутня (а.с. 100).
Згідно копії витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна № 51659485 від 09.03.2017, інформація щодо усіх типів обтяжень щодо боржників: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відсутня (а.с. 103).
Відповідно до копій свідоцтв про право на спадщину за законом від 09.03.2017 та копій Витягів про реєстрацію у спадковому реєстрі від 09.03.2017, відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , отримали свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з кв. АДРЕСА_2 , яка належала померлій ОСОБА_2 , по ј частці кожному (а.с. 105-107, 108-111).
Завідувач Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. повідомляла спадкоємців ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_9 щодо отримання Восьмою дніпровською нотаріальною конторою претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про те, що між Банком та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , було укладено кредитний договір № б/н від 12.08.2008 та про те, що станом на 26.12.2018 за кредитним договором залишився борг у розмірі 9828,33 грн., який відповідно до претензії не погашено (а.с. 120).
ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного представником позивача, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до положень ст.ст. 509, 526, 530 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію, у тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов`язку. Зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається в письмовій формі.
За змістом ст. ст. 610, 611, 612, 623, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі і відшкодування збитків та моральної шкоди.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
В той же час, згідно ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.
Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.
Частинами 1, 3 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 1281 ЦК України у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Отже, встановлені статтею 1281 ЦК України строки це строки, у межах яких кредитор (Банк), здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
При цьому, стаття 1281 ЦК України не встановлює певного порядку пред`явлення вимог кредиторів. Пред`являння вимог може відбуватися як безпосередньо спадкоємцю, так і через нотаріуса.
При цьому, на відміну від пред`явлення вимоги безпосередньо до спадкоємців, кредитор, скеровуючи претензію до нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один із спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі.
Зазначена правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.04.2018 у справі № 14-53цс18.
В той же час, претензія кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України від 16.07.2014 ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про сплату заборгованості спадкодавця в розмірі 9828,33 грн., сума якої відповідає розрахункам зазначеним у доданому у якості доказів розрахунку заборгованості, згідно якої між ОСОБА_2 та ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» укладено кредитний договір № б/н від 12.02.2008, була отримана Восьмою Дніпропетровською державною конторою лише 07.08.2014, що з огляду на обізнаність позивача про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 з 29.01.2014 свідчить про прострочення останнім шестимісячного терміну для пред`явлення своєї вимоги спадкоємцям та відповідно позбавлення останнього права вимоги, окрім цього, враховуючи посилання позивача у даній претензії на кредитний договір № б/н 12.02.2008, суд приходить до висновку, що звернення з претензією кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України від 16.07.2014 було здійснено у зв`язку із невиконанням своїх зобов`язань ОСОБА_2 за іншим кредитним договором.
Аналогічні відомості містяться і в інших наявних в матеріалах справах документах, а саме: копії претензії кредитора в порядку ст. 1281 ЦК України від 26.12.2018, копіях листів-претензій від 12.09.2019 до відповідачів та копії листа завідувача Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорошманенко Н.С. до спадкоємців ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_9 від 26.01.2019, кожен з яких містить посилання на укладений між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір № б/н від 12.08.2008 та не містить жодних зазначень стосовно зобов`язання спадкоємців задовольнити вимогу кредитора за кредитним договором № б/н укладеним між ОСОБА_2 та АТ КБ «ПРИВАТБАНК» від 07.05.2009.
У відповідності до положень ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
В той же час, судом встановлено, що спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 є четверо осіб, її дітей, а саме: відповідач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_2 , а також ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , проте жодних клопотань від представника позивача, щодо залучення співвідповідачами у справу ОСОБА_3 та ОСОБА_9 до суду не надходило.
Згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.
Окрім цього, згідно ч. 1 ст. 51 ЦПК України, суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача.
Відповідно до ч. 1 та п. 5 ч. 2 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.
Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Частинами 1, 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Статтею 80 ЦПК України передбачено, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
В той же час, суд звертає увагу, що представником позивача не було подано у якості доказів та під час розгляду справи не було заявлено жодного клопотання спрямованого на витребування доказів для з`ясування кола спадкоємців після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 та з метою з`ясування оціночної вартості майна для подальшого визначити межі відповідальності спадкоємця в межах вартості квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , така бездіяльність представника відповідача під час судового розгляду сприймається, як недобросовісна поведінка останнього.
Таким чином, порушуючи питання про стягнення із спадкоємця заборгованості за кредитом, позивач в порушення вимог ст. 1282 ЦК України будь-яких обґрунтувань та доказів щодо наявності та вартості спадкового майна не надає. Відсутність відомостей щодо наявності та вартості майна, отриманого у спадщину, визначеного його ринковою вартістю на час відкриття спадщини та звернення з позовом до суду, в свою чергу, позбавляє суд можливості задовольнити позовні вимоги.
Вказаний висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду України, викладеного в постанові від 06.06.2018 року по цивільній справі №533/370/16-ц.
Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновуєтьсяна диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.
Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні докази, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов є таким, що не підлягає задоволенню повністю.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 15, 16, 509, 526, 530, 610, 611, 612, 623, 1050, 1054-1055, 1220, 1268-1282 ЦК України, ст.ст. 2, 4, 11, 13, 43, 44, 51, 81, 263, 264, 265, 280-284 ЦПК України,
В задоволенні позову АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу кредитором спадкодавцявідмовити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Повне судове рішення складено 22.04.2020.
Головуючий суддя: К.С. Маштак