Єдиний унікальний номер 243/56/20
Номер провадження 22-ц/804/1636/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер 243/56/20

Номер провадження 22-ц/804/1636/20

29 січня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд в складі колегії:

судді-доповідача Гапонова А.В.

суддів Никифоряка Л.П., Новікової Г.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1

представник позивача: ОСОБА_2

відповідач: Акціонерне товариство «Українська залізниця»

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у м. Бахмут цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення заборгованості із заробітної плати, та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати,

- за апеляційною скаргою адвоката Лаврищева Віктора В`ячеславовича, який діє від імені ОСОБА_1

на заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2020 року, повний текст якого складено суддею Мінаєвим І.М. в м. Слов`янськ в приміщенні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області 20 лютого 2020 року, час ухвалення рішення суду не зазначено,

ВСТАНОВИВ:

ІСТОРІЯ СПРАВИ

27 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовною заявою до АТ Українська залізниця про стягнення заборгованості із заробітної плати, компенсації за невикористані дні відпустки, вихідної допомоги та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він працював на посаді начальника дистанції у виробничому підрозділі Іловайська дистанція колії структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця ПАТ Укрзалізниця. 17 липня 2017 р. ОСОБА_1 був звільнений у зв`язку зі скороченням штату, на підставі ч.1 ст. 40 КЗпП (наказ № 9223/ДНос) від 10.07.2017 р.).

На день звільнення відповідач мав перед ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі у сумі 32489,41 грн., до складу якої входить не сплачена позивачу компенсація за невикористані 10 днів відпустки та вихідна допомога.

На день звільнення відповідач не виплатив ОСОБА_1 вищезазначену заборгованість із заробітної плати.

З урахуванням викладеного, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача АТ Українська залізниця на його користь невиплачену заробітну плату за період з березня по липень 2017 р., до складу якої входить компенсація за невикористані дні відпустки та одноразова допомога.

Окрім того, з урахуванням індексів споживчих цін компенсація за втрату частини заробітної плати за період невиплати заборгованості становить 6934,73 грн., яку позивач також просить стягнути з відповідача.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ

Заочним рішенням Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до акціонерного товариства Українська залізниця про стягнення заборгованості із заробітної плати, та компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати задоволено частково, стягнуто з відповідача:

- нараховану, але не виплачену суму заробітної плати за березень 2017 року у сумі 7 581,13 грн., вихідну допомогу при звільненні у сумі 7581,13 грн. та компенсацію за невикористані 10 днів відпустки у сумі 3094,70 грн., а в загальній сумі 18 256 (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 96 коп., з яких підлягають утриманню податки і обов?язкові платежі;

-допущено негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць;

- стягнуто компенсацію втрати частини заробітної плати станом на грудень 2019 року (заробітна плата за березень 2017 р. та компенсація за невикористані дні відпустки і вихідна допомога у липні 2017 р.) у загальній сумі 3 171 (три тисячі сто сімдесят одна) грн. 28 коп., з яких не підлягають утриманню податки та обов`язкові платежі;

- в задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено;

- стягнуто судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. на користь держави.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВИМОГ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

24 лютого 2020 року не погодившись із вказаним рішенням року адвокатом Лаврищевим В.В., який діє від імені ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій він просить скасувати заочне рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні заборгованості по заробітній платі за квітень-липень 2017 року та компенсації за втрату частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати, за квітень-липень 2017 року та ухвалити нове рішення в частині позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі за квітень-липень 2017 року та компенсації за втрату частини заробітної плати, у зв`язку з порушенням термінів її виплати, за березень-липень 2017 року, яким

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що доводи суду про те, що заробітна плата за даними індивідуальних відомостей про застраховану особу ( форма ОК-5), що містить інформацію про страховий стаж, позивачу за період з квітня 2017 року по липень 2017 року не нараховувалась суперечить положенням Порядку формування та подання страхувальниками звіту щодо сум нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Зазначає, що висновок суду про те, що заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах не відповідає дійсності, оскільки режим простою на підприємстві у цей період відбувався не з вини працівника.

Доводи суду про те, що позивач не довів належними доказами нарахування йому заробітної плати за період з 1 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року також не відповідає дійсності, оскільки позивачем були надані до суду розрахункові листи (табуляграми), які він отримав у Виробничому підрозділі «Станція Іловайськ» Структурного підрозділу «Донецька дирекція залізничних перевезень» Регіональної філії «Донецька залізниця» АТ «Українська залізниця».

Як зазначає апелянт, розрахунки, зроблені судом першої інстанції суперечать чинному законодавству.

АРГУМЕНТИ ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Сторони не скористалися своїм правом на подання відзиву відповідно до вимог статті 360 ЦПК України.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Частиною 4 статті 19 ЦПК України передбачено, що спрощене провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 3 цієї статті розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на те, що дана справа є малозначною, ціна позову складає 39 424, 14 грн., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розгляд апеляційної скарги здійснюється без повідомлення сторін.

Відповідно до ч.4 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги в межах апеляційного оскарження, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити повністю, а рішення суду першої інстанції змінити з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено.

ОСОБА_1 відповідно наказу № 3311/лс від 28.03.2016 р. працював на посаді начальника дистанції у виробничому підрозділі Іловайська дистанція колії ДП Донецька залізниця, 17.07.2017 р. звільнений у зв`язку зі скороченням штату п.1 ст.40 КЗпП України (наказ № 9223/ДН-ос від 10.07.2017 р.), що вбачається з копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , виданої на ім?я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11-18). За відомостями цієї ж трудової книжки з 05.07.2016 р. державне підприємство Донецька залізниця реорганізовано шляхом злиття у регіональну філію Донецька залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця, а Іловайська дистанція колії державного підприємства Донецька залізниця реорганізоване у виробничий підрозділ Іловайська дистанція колії структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця (а.с.11-18).

Наказом в.о. начальника структурного підрозділу Донецька дирекція залізничних перевезень регіональної філії Донецька залізниця публічного акціонерного товариства Українська залізниця № 9223/Дн-ос від 10.07.2017 р. ОСОБА_1 звільнено 17 липня 2017 року на підставі п.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням штату з компенсацією за 10 днів відпустки та виплатою одноразової грошової допомоги у розмірі одного середньомісячного заробітку (а.с.21). Аналогічні відомості щодо дати та підстави звільнення внесені у трудову книжку ОСОБА_1 .

Відповідно до розрахунків заробітної плати Іловайськ СП ДДЗП філії Дон. Зал. ПАТ (ідентифікаційний код 40150216), ОСОБА_1 нараховані наступні суми:

- березень 2017 р. - 7581,13 грн. (оплата почасовиків 4006,43 грн., надбавка за вислугу 1001,61 грн., оплата простоїв 2434,41 грн., мат. доп. систем. хар. 138,68 грн.), з яких сума до виплати становить 6028,39 грн. (податок з доходів - 1364,60 грн., профспілковий внесок - 74,42 грн., інше - 113,72 грн.);

- квітень 2017 р. - 3780,79 грн. (оплата простоїв 5916,96 грн., мат. доп. систем. хар. 110,25 грн.), з яких сума до виплати становить 4792,74 грн. (утримано податок з доходів 1084,90 грн., профспілковий внесок 59,17 грн., інше 90,40 грн.);

- травень 2017 р. - 2691,40 грн. (оплата простоїв 2642,17 грн., мат. доп. систем. хар. 49,23 грн.), з яких сума до виплати становить 2140,16 грн. (утримано податок з доходів 484,45 грн., профспілковий внесок 26,42 грн., інше 40,37 грн.);

- червень 2017 р. - 1516,28 грн. (оплата простоїв 1488,54 грн., мат. доп. систем. хар. 27,74 грн.), з яких сума до виплати становить 1205,71 грн. (утримано податок з доходів 272,93 грн., профспілковий внесок 14,89 грн., інше 22,75 грн.);

- липень 2017 р. - 14673,39 грн. (комп. за нев. відп. 3384,54 грн., оплата простоїв 845,28 грн., мат. доп. систем. хар. 78,83 грн., вих. допомога 10364,74 грн.), з яких сума до виплати становить 11301,67 грн. (утримано податок з доходів 2641,21 грн., профспілковий внесок 42,30 грн., інше 64,63 грн., вартість не ОСОБА_3 . сп. 623,57 грн. (а.с.30-34).

Відповідно до Відомостей персоніфікованого обліку на ім`я ОСОБА_1 (ОК-5), наданих Слов`янським об`єднаним УПФУ, заробітна плата у регіональній філії Донецька залізниця АТ Українська залізниця (код юридичної особи 40150216) за січень 2017 р. становила 8989,23 грн., за лютий 2017 р. - 8654,93 грн., за березень 2017 р. - 7581,13 грн., за період з квітня 2017 р. по липень 2017 р. включно - 0,00 грн. (а.с.49).

Частково відмовляючи ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що заробітна плата у період з квітня 2017 по липень 2017 року позивачу не нараховувалась, проте, погодитися з такими висновками неможливо, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору. Згідно ст. 22 цього Закону суб`єкти організації оплати праці не мають права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами і колективними договорами.

Частиною 1 ст. 94 КЗпП України передбачено, заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Згідно ст. 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення.

Отже, законом передбачено, що при звільненні працівник одержує від підприємства, установи, організації всі суми, зокрема й заробітну плату, одержати яку він має право з урахуванням встановленого належним чином розміру заробітної плати.

Статтею 110 КЗпП України встановлено, що при кожній виплаті заробітної плати власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника про такі дані, що належать до періоду, за який провадиться оплата праці: загальна сума заробітної плати з розшифровкою за видами виплат; розміри і підстави відрахувань та утримань із заробітної плати; сума заробітної плати, що належить до виплати.

У ст. 30 Закону України «Про оплату праці» міститься аналогічна норма, доповнена зобов`язанням власника або уповноваженого ним органу забезпечити достовірний облік виконуваної працівником роботи і бухгалтерський облік витрат на оплату праці у встановленому порядку.

Проте, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позивач не довів належними та допустимими доказами нарахування йому заробітної плати за період з 1 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року. Тому підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по заробітній платі за період з 1 квітня 2017 року по 17 липня 2017 року відсутні. Проте, такий висновок суду не відповідає нормам діючого законодавства.

Частиною 3 ст. 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до частини 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 2 вказаної вище статті передбачено, що ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до частини 1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

За статтею 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Таким чином, розрахунки заробітної плати за оскаржуваний період, які було надано позивачем ОСОБА_1 суду є належними, допустимими та прийнятними доказами. Зазначені розрахунки не спростовані відповідачем.

Помилковість висновку суду першої інстанції про те, що заробітна плата виплачується працівникові за виконану роботу, а не за факт перебування у трудових відносинах підтверджується матеріалами справи та вимогами чинного законодавства.

За частиною 1 ст. 113 КЗпП України, час простою не з вини працівника оплачується з розрахунку не нижче від двох третин тарифної ставки встановленого працівникові розряду (окладу).

Наказом начальника дирекції ПАТ «Укрзалізниця» РФ «Донецька залізниця» СП «Донецька дирекція залізничних перевезень» ОСОБА_4 ПАТ від 17 березня 2017 року № 236/ДНД встановлено початок простою з 20 березня 2017 року по причинам, не залежних від працівників. Під час простою встановлено щоденний режим роботи з обов`язковою явкою на робоче місце всіх працівників, які повинні розписуватись в «Журналі обліку приходу-уходу працівників, які знаходяться на простої». (а.с. 19).

Згідно з індивідуальними відомостями про застраховану особу ОСОБА_1 (ОК-5), наданих Слов`янським об`єднаним УПФУ на виконання ухвали суду про витребування доказів, заробітна плата у регіональній філії Донецька залізниця АТ Українська залізниця (код юридичної особи 40150216) за січень 2017 р. становила 8989,23 грн., за лютий 2017 р. - 8654,93 грн., за березень 2017 р. - 7581,13 грн., за період з квітня 2017 р. по липень 2017 р. включно - 0,00 грн. (а.с.49).

Відповідно до розрахункових листів заробітної плати Іловайськ СП ДДЗП філії Дон. Зал. ПАТ (ідентифікаційний код 40150216), ОСОБА_1 нараховані наступні суми:

- березень 2017 р. - 7581,13 грн. (оплата почасовиків 4006,43 грн., надбавка за вислугу 1001,61 грн., оплата простоїв 2434,41 грн., мат. доп. систем. хар. 138,68 грн.), з яких сума до виплати становить 6028,39 грн. (податок з доходів - 1364,60 грн., профспілковий внесок - 74,42 грн., інше - 113,72 грн.);

- квітень 2017 р. - 3780,79 грн. (оплата простоїв 5916,96 грн., мат. доп. систем. хар. 110,25 грн.), з яких сума до виплати становить 4792,74 грн. (утримано податок з доходів 1084,90 грн., профспілковий внесок 59,17 грн., інше 90,40 грн.);

- травень 2017 р. - 2691,40 грн. (оплата простоїв 2642,17 грн., мат. доп. систем. хар. 49,23 грн.), з яких сума до виплати становить 2140,16 грн. (утримано податок з доходів 484,45 грн., профспілковий внесок 26,42 грн., інше 40,37 грн.);

- червень 2017 р. - 1516,28 грн. (оплата простоїв 1488,54 грн., мат. доп. систем. хар. 27,74 грн.), з яких сума до виплати становить 1205,71 грн. (утримано податок з доходів 272,93 грн., профспілковий внесок 14,89 грн., інше 22,75 грн.);

- липень 2017 р. - 14673,39 грн. (комп. за нев. відп. 3384,54 грн., оплата простоїв 845,28 грн., мат. доп. систем. хар. 78,83 грн., вих. допомога 10364,74 грн.), з яких сума до виплати становить 11301,67 грн. (утримано податок з доходів 2641,21 грн., профспілковий внесок 42,30 грн., інше 64,63 грн., вартість не ОСОБА_3 . сп. 623,57 грн. (а.с.30-34).

Згідно із вказаними розрахунковими листами, нараховано заробітну плату з урахуванням днів простою (а.с.30-34).

Факт простою підтверджено відповідним наказом структурного підрозділу відповідача від 17 березня 2017 року та наданими позивачем розрахунковими рахунками, з яких вбачається, що нарахування заробітної плати проводилося з урахуванням простою.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висновку про те, що право позивача на отримання заробітної плати було порушено відповідачем, і підлягає захисту судом шляхом стягнення заборгованості по заробітній платі за період: березень-липень 2017 року в сумі 32 489, 41 грн.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення компенсації, то відповідно до Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, який затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. № 159, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення).

Сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Оскільки судом першої інстанції при наведенні розрахунку компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати не було прийнято до уваги заробітну плату за квітень-липень 2017 року, апеляційний суд вважає можливим прийняти наданий позивачем розрахунок компенсації, наведений позивачем у позовній заяві та стягнути з відповідача компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, тобто за період березень - липень 2017 р., у загальному розмірі 6 934, 73 грн.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний із належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результа-тами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Отже, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд дійшов до висновку, що судом першої інстанції не в повному обсязі встановлені обставини, які мають значення по справі, що призвело до невірного стягнення суми заборгованості по заробітній платі з березня 2017 року по липень 2017 року та невірного визначення загальної суми заборгованості яка підлягає стягненню, а тому рішення суду підлягає зміні.

Таким чином, за результатами розгляду апеляційної скарги, апеляційну скаргу треба задовольнити частково, а оскаржуване рішення слід змінити в частині суми стягнутої заробітної плати та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати.

В іншій частині ухвалене судом рішення відповідає вимогам ст. 263 ЦПК України, підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Лаврищева Віктора В`ячеславовича, який діє від імені ОСОБА_1 задовольнити.

Заочне рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2020 року в частині стягнення з акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену суму заробітної плати за березень 2017 року у сумі 7581,13 грн., вихідну допомогу при звільненні у сумі 7581,13 грн. та компенсацію за невикористані 10 днів відпустки у сумі 3094,70 грн., а в загальній сумі 18 256 (вісімнадцять тисяч двісті п`ятдесят шість) грн. 96 коп., з яких підлягають утриманню податки і обов?язкові платежі змінити та викласти у наступній редакції.

Стягнути з акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену суму заробітної плати за період з 01 березня 2017 року по 17 липня 2017 року у сумі 32 489, 41 гривень (тридцять дві тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) гривень сорок одна копійка, з яких підлягають утриманню податки і обов`язкові платежі.

В частині стягнення з акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини заробітної плати станом на грудень 2019 року (заробітна плата за березень 2017 р. та компенсація за невикористані дні відпустки і вихідна допомога у липні 2017 р.) у загальній сумі 3171 (три тисячі сто сімдесят одна) грн. 28 коп, з яких не підлягають утриманню податки та обов`язкові платежі, змінити та викласти у наступній редакції.

Стягнути з акціонерного товариства Українська залізниця на користь ОСОБА_1 компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати 6 934, 73 (шість тисяч дев`ятсот тридцять чотири) гривні 73 копійки без утримання податку та інших обов`язкових платежів. без утримання податку та інших обов`язкових платежів.

В іншій частині рішення Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 20 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач: А.В. Гапонов

Судді: Л.П. Никифоряк

Г.В. Новікова