Справа № 210/165/20
Провадження № 2/210/899/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
"24" квітня 2020 р. Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Літвіненко Н.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом виконуючого обов`язки керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Криворізької міської ради, в особі позивача: Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину (в порядку ст.ст.56, 57 ЦПК України),-
В.О. керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області Рижков О.В. звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР кошти, кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілої від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 7 270,51 грн.
В обґрунтування позовних вимог вказано наступне. У провадженні Дзержинського районного суду Дніпропетровської області перебував обвинувальний акт відносно ОСОБА_1 за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України за ознаками: порушення правил безпеки дорожнього руху особою, яка керує транспортним засобом, що спричинило потерпілому середньої тяжкості тілесне ушкодження.. Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2018, який 13.03.2018 набрав законної сили, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , визнано винним за ч. 1 ст. 286 КК України.
В результаті дорожньо-транспортного пригоди пасажир автомобіля «ФОРД СІЄРА» ОСОБА_2 травмований.
Відповідно до висновку СМЕ № 2283 від 12.12.2016 потерпілому ОСОБА_2 , заподіяні наступні тілесні ушкодження: закритий перелом лівої променевої кістки в типовому місці зі зміщенням, перелом шилоподібного відростка лівої ліктьової кістки без зміщення, закритий перелом 2 п`ясткової кістки з задовільним стоянням, відкритий перелом заснування 4 п`ясткової кістки лівої кістки, рвана рана лівої кисті, садна лівої гомілки, синці лівої стопи, які за своїм характером відносяться до ушкоджень середнього ступеня тяжкості, по ознаці тривалості розладу здоров`я (більше 21 доби).
Допущені водієм ОСОБА_1 , порушення вимог п. 12.1 Правил дорожнього руху України знаходились в прямому причинно-наслідковому зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної події та настанням суспільно-небезпечних наслідків.
З отриманими тілесними ушкодженнями потерпілий по вищевказаному кримінальному провадженню ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на лікуванні в полі травм відділенні КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» з 01.12.2016 по 14.12.2016 тобто 13 ліжко-днів та на його лікування витрачено 7 270,51 гривень.
Викладене свідчить, що потерпілий ОСОБА_2 проходив стаціонарне лікування у КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» внаслідок вчинення щодо нього ОСОБА_1 кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Таким чином, внаслідок протиправних дій ОСОБА_1 порушено законні інтереси держави в особі КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР», що виразилось у витрачанні закладом охорони здоров`я бюджетних коштів на лікування потерпілого ОСОБА_2 , якому кримінальним правопорушенням завдано тілесні ушкодження.
В судове засідання сторони не викликались.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Клопотання учасників провадження до суду про розгляд справи з викликом сторін до судового засідання не надходило.
У відповідності до вимог ст. 280-281 ЦПК України, з урахуванням особливостей, встановлених для розгляду справ в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, суд вважає за можливе вирішити справу в заочному порядку, з огляду на те, що відповідач повідомлявся про перебування в провадженні суду даної справи на поштову адресу за місцем реєстрації, однак у встановлений судом термін відзив на позовну заяву та/або клопотання про розгляд справи з викликом сторін не подав.
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 131 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
За ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушенню або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.
Згідно ч. 4 ст. 56 ЦПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному, прокурору України, його першому заступнику та заступникам, керівникам регіональних та місцевих прокуратур, їх першим заступникам та заступникам.
Комунальне підприємство «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» є установою охорони здоров`я населення.
Згідно з визначення, передбаченого п. 1 ч. 1 ст. 2 Бюджетного кодексу України, бюджет - план формування та використання фінансових ресурсів для забезпечення завдань і функцій, які здійснюються відповідно органами державної влади, органами влади Автономної Республіки Крим, органами місцевого самоврядування протягом бюджетного періоду.
Відповідно до пп. «а» п. 3 ч. 1 ст. 89 БК України до видатків, що здійснюються з бюджетів міст республіканського Автономної Республіки Крим та обласного значення, районних бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад належать, зокрема, видатки на охорону здоров`я, в т.ч. на амбулаторно-поліклінічну та стаціонарну допомогу (лікарні широкого профілю, спеціалізовані медико-санітарні частини, пологові будинки, поліклініки і амбулаторії, загальні стоматологічні поліклініки, дільничні лікарні).
Згідно ст. 18 Основ законодавства про охорону здоров`я фінансове забезпечення охорони здоров`я може здійснюватися за рахунок коштів Державного бюджету України та місцевих бюджетів, коштів юридичних та фізичних осіб, а також з інших джерел, не заборонених законом.
Кошти Державного бюджету України та місцевих бюджетів, призначені на охорону здоров`я, використовуються, зокрема, для забезпечення медичної допомоги населенню, фінансування державних цільових і місцевих програм охорони здоров`я та фундаментальних наукових досліджень у цій сфері.
Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства.
Згідно ст. 49 Конституції України охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм.
Відповідно ч. 2 ст. 61 Закону України «Про місцеве самоврядування» районні та обласні ради затверджують районні та обласні бюджети, які формуються з коштів державного бюджету для їх відповідного розподілу між територіальними громадами або для виконання спільних проектів та з коштів, залучених на договірних засадах з місцевих бюджетів для реалізації спільних соціально-економічних та культурних програм, контролюють їх виконання.
Згідно п. 1.2 статуту КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР», затвердженого рішенням Криворізької міської ради № 3582 від 27.02.2019 підприємство засноване на комунальній власності територіальної громади міста Кривого Рогу та перебуває в управлінні виконавчого комітету Криворізької міської ради.
Відповідно до п.5.3 вказаного Статуту підприємство є правонаступником усього майна, всіх прав та обов`язків комунального підприємства комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» Криворізької міської ради».
Згідно п. 5.3 розділу 5 Статуту джерелом формування майна КП «Криворізька МКЛ № 2» КМР» є бюджетні кошти. Тобто, КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» є бюджетним підприємством.
У даному випадку органом уповноваженим державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах виступає Криворізька міська рада та КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2»КМР, яка понесла відповідні витрати на лікування потерпілої особи від злочину.
Вироком Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08.02.2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України та призначено покарання. Вирок суду набрав законної сили 13.03.2018 року (а.с.24-25).

У зазначеному вироку суду зазначені обставини, що були встановлені під час розгляду справи, а саме те, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та через вину ОСОБА_1 потерпілому ОСОБА_2 були спричинені тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості.

Частиною 6 статті 82 ЦПК України встановлено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого.

Згідно п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» № 11 від 07.07.1995 року, судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року. Як передбачено цим Порядком, сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі, та щоденної вартості його лікування. Термін і обґрунтованість перебування потерпілого від злочину на стаціонарному лікуванні визначається на підставі даних лікувального закладу, де він перебував лікуванні. До справи має бути приєднана довідка - розрахунок бухгалтерії то закладу із записом про вартість одного ліжко-дня та загальну суму фактичних витрат на лікування потерпілого. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній.

З абзацу 2 пункту 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16 липня 1993 року, визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентарю та обладнання.

Так, потерпілий ОСОБА_2 перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні політравми КП «Криворізька міська клінічна лікарня №2» КМР» у період часу з 01.12.2016 року до 14.12.2016 року.

Відповідно до довідки-калькуляції КП «Криворізька міська клінічна лікарня № 2» КМР» №81 від 26.11.2019 року, на лікування потерпілого ОСОБА_2 протягом 13 ліжко-днів було витрачено бюджетні кошти у сумі 7 270 грн. 51 коп. із розрахунку, що фактичні витрати на 1 ліжко-день для лікування останнього у червні 2016 року склали 559,27 грн., разом за 13 днів 7 270 грн. 51 коп. (а.с.14,15).

Таким чином, враховуючи викладене, судом встановлено причино-наслідковий зв`язок між діями відповідача та наслідками травмування потерпілого від злочину, тому обов`язок по відшкодуванню витрат необхідно покласти на відповідача в повному обсязі, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, а також враховуючи, що позивача, на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнено від сплати судового збору, з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору у розмірі в сумі 2102 грн.

На підставі викладеного, керуючись Конституцією України, ст. 1206 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 19, 23, 27, 56, 77, 78, 82, 141, 263-265, 268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, Законом України «Про прокуратуру», суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги виконуючого обов`язки керівника Криворізької місцевої прокуратури №3 Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Криворізької міської ради, в особі позивача: Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради» до ОСОБА_1 про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від злочину (в порядку ст.ст.56, 57 ЦПК України) - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Комунального підприємства «Криворізька міська клінічна лікарня №2» Криворізької міської ради» (50056, м. Кривий Ріг, майдан 30-річчя Перемоги, 2, р/рUA3519756 в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» м. Кривий Ріг, МФО 305750 , ) кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в сумі 7 270,51 грн.(сім тисяч двісті сімдесят гривень 51 копійка).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 2102 (дві тисячі сто дві) грн.

Відповідачам, які не з`явилися в судове засідання, направляється копія заочного рішення в порядку, передбаченому статтею 272 ЦПК України. Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених законом строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Н. А. Літвіненко