ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4609/20 Справа № 198/268/18 Суддя у 1-й інстанції - Гайдар І. О. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року

у цивільній справі за поданням Юр`ївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа, стягувач - ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року подання начальника Юр`ївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Рєзніка О.С. задоволено. Тимчасово обмежено громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , у праві виїзду за межі України (без вилучення паспортного документа) до моменту виконання рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року у справі № 198/268/18.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просив скасувати ухвалу суду першої інстанції та прийняти рішення, яким повністю відмовити у задоволенні подання.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що суд має ухвалювати судові рішення іменем України, однак суддею постановлено оскаржувану ухвалу від свого імені, крім того без виклику начальника Юр`ївського РВ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління МЮ. Також зазначає, що він викликів державного виконавця не отримував, від виконання судового рішення не ухиляється.

Від стягувача ОСОБА_2 та начальника Юр`ївського РВ ДВС Рєзніка О.С. надійшли відзиви на апеляційну скаргу, в яких вони просять суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Судом встановлено, що на виконанні Юр`ївського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавче провадження 57458949 з виконання виконавчого листа № 198/268/18, виданого Юр`ївським районним судом Дніпропетровської області 17.10.2018 року, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу на загальну суму 1 553 690,73 грн, який в свою чергу утворився у зв`язку з невиконанням рішення Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 16.04.2015 року у справі № 198/39/15-ц про стягнення боргу за договором позики.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження направлено боржнику рекомендованою поштовою кореспонденцією разом з Викликом державного виконавця та роз`ясненням його прав та обов`язків під час здійснення примусового виконання, які ОСОБА_1 отримав особисто 30.10.2018 року, про що свідчить повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення. На виклик державного виконавця боржник не з`явився.

На адресу боржника державним виконавцем надсилались інші виклики для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являється, про причини неявки не повідомляє.

В ході примусового виконання державним виконавцем здійснені заходи з розшуку майна боржника та його доходів шляхом направлення запитів до відповідних установ та організацій (Пенсійний фонд України, Державна фіскальна служба України, Держспоживслужба).

Виконавцем встановлено, що за даними державних реєстрів належного ОСОБА_1 на праві власності нерухомого та рухомого майно не виявлено, боржник на обліку у Пенсійному фонді України не перебуває, пенсію не отримує, джерело отримання доходів відсутнє, інформації про місце роботи не знайдено, відомостей про відкриті у банківських установах рахунки не виявлено.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 10.09.2019 року ОСОБА_1 документувався паспортами для виїзду за межі України (дати видачі - 08.05.2013 року та 22.03.2018 року).

Для перевірки майнового стану боржника державним виконавцем здійснений вихід за адресою, що міститься у виконавчому документі та повідомлена стягувачем: АДРЕСА_1 . За результатами зі слів батька боржника встановлено, що ОСОБА_1 за вказаною адресою фактично не проживає.

Статтею 19 Закону України «Про виконавче провадження» на боржника покладено такі обов`язки: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення , своєчасно з`являтися на вимогу виконавця , надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, про зміну місця роботи.

Згідно наданих державним виконавцем матеріалів виконавчого провадження, ОСОБА_1 не вчинив жодних дій, спрямованих на виконання боргового зобов`язання, знаючи про відкрите виконавче провадження та будучи обізнаним про права та обов`язки, до державного виконавця не прибув, не надав своєчасно у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, про рахунки у банках чи інших фінансових установах та пояснень стосовно поважності причин невиконання рішення, які можливо ускладнюють або виключають виконання рішення, не повідомив про зміну місця проживання, при цьому державний виконавець зі свого боку вчинив передбачені законом дії, спрямовані на примусове виконання рішення суду.

З огляду на зазначене, суд першої інстанції обгрунтовано задовольнив подання про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не отримував викликів державного виконавця спростовуються повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення, яке свідчить про особисте отримання ОСОБА_1 30.10.2018 року постанови про відкриття виконавчого провадження та виклику для дачі пояснень (а.с.9). Крім того, скаржник з 21 серпня 2018 року не здійснював ніяких дій для погашення стягнутої з нього судовим рішенням суми на користь ОСОБА_2 . Доказів, які б спростовували ухилення скаржника від виконання рішення суду ним до апеляційної скарги не додано.

Посилання заявника в апеляційній скарзі на те, що судом не викликався до участі у справі начальник Юр`ївського РВ ДВС спростовуються наявною в матеріалах справи телефонограмою та заявою начальника Юр`ївського РВ ДВС Рєзніка О.С. про розгляд справи без участі представника Юр`ївського РВ ДВС.

Доводи апеляційної скарги про необхідність обов`язкової явки Рєзніка О.С. та розгляд подання в його присутності не можуть бути прийняті до уваги, оскільки згідно ч.4 ст.441 ЦПК України, ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця, проте обов`язковість його участі передбачена лише в ч.6 ст.441 ЦПК України при розгляді заяви про скасування тимчасового обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права також не можуть бути прийняті до уваги, оскільки не спростовують законність оскаржуваного судового рішення.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04)..

Таким чином, з огляду на значну суму наявної заборгованості за рішенням суду, яке з 2018 року не виконується боржником, та приймаючи до уваги обсяг вчинених виконавчих дій, судом обгрунтовано застосовано захід забезпечення виконання судового рішення, встановлений ст.441 ЦПК України.

Передбачених ст.376 ЦПК України підстав для скасування судового рішення колегією суддів не встановлено, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом судового рішення, розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області від 03 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова