Білоцерківський міськрайонний суд Київської області
Справа № 357/9784/18
У Х В А Л А

іменем України

"30" квітня 2020 р. Білоцерківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді- Орєхова О. І.

за участю секретаря судового засідання - Сокур О.В.,

розглянувши питання про самовідвід головуючого судді Орєхова О.І. у цивільній справі за позовною заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк», який є правонаступником акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

В С Т А Н О В И В:

В серпні 2018 року акціонерне товариство «Укрсоцбанк» звернулось до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовною заявою до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 серпня 2018 року матеріали вищевказаної цивільної справи були передані на розгляд головуючому судді Орєхову О.І. ( а. с. 1 том 1 ).

Ухвалою суду від 29 грудня 2018 року провадження у вищезазначеній справі було закрито ( а. с. 112-115 том 1 ).

Постановою Київського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року апеляційна скарга акціонерного товариства «Укрсоцбанк» задоволена, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 29 грудня 2018 року скасована ( а. с. 166-169 том 1 ).

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 вересня 2019 року касаційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, а постанова Київського апеляційного суду від 02 квітня 2019 року залишена без змін ( а. с. 211-213 том 1 ).

Після повернення матеріалів вищевказаної цивільної справи з Верховного Суду, протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду ( а. с. 218 том 2 ), справа передана судді Орєхову О.І. для продовження розгляду.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 ЦПК України суддя підлягає відводу ( самовідводу ) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 37 ЦПК України передбачено, що суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанції, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі.

Враховуючи зазначене, головуючий суддя по даній справі ОСОБА_2 позбавлений можливості подальшого розгляду даної цивільної справи та підлягає відводу ( самовідводу ).

Такий висновок відповідає правовим позиціям, висловленим у рішеннях ЄСПЛ, який констатує в аналогічних випадках порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Крім того, в рішенні ЄСПЛ "Мироненко і Мартенко проти України", зокрема у п. 66, зазначено, що згідно з усталеною практикою ЄСПЛ наявність безсторонності має визначатися, для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції, за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. За суб`єктивним критерієм оцінюється особисте переконання та поведінка конкретного судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., зокрема, рішення у справах "Фей проти Австрії" та "Веттштайн проти Швейцарії"). У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (див. рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства").

До того ж, пунктом 1 частини 3 статті 376 ЦПК України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто неповноважним складом суду.

Згідно зі ст. 15 Кодексу суддівської етики, неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід ( самовідвід ) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Частиною 2 статті 40 ЦПК України зазначено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 9 статті 40 ЦПК України питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Частиною 1 статті 41 ЦПК України передбачено, що у разі задоволення заяви про відвід судді, який розглядає справу одноособово, справа розглядається в тому самому суді іншим суддею, який визначається у порядку, встановленому статтею 33 цього Кодексу.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 36, 37, 39, 40, 41, 353, 376 ЦПК України, ст. 15 Кодексу суддівської етики, п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Заявити самовідвід від розгляду цивільної справи за позовною заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк», який є правонаступником акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відвести суддю Орєхова Олега Івановича від розгляду цивільної справи № 357/9784/18 за позовною заявою акціонерного товариства «Альфа-Банк», який є правонаступником акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Матеріали цивільної справи № 357/9784/18 передати до канцелярії Білоцерківського міськрайонного суду Київської області для здійснення повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями у порядку, встановленому статтею 33 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення, та оскарженню не підлягає.

СуддяО. І. Орєхов