ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2020 року м. Чернівці

справа № 713/1952/19

провадження 22-ц/822/385/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Владичана А.І., Височанської Н.К.

секретар Герман Я.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Клим Володимир Григорович на заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 лютого 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

Позивачі звернулися в суд з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями.

Позовні вимоги обґрунтували слідуючими обставинами. Вони є власниками земельних ділянок: площею 0,6000 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 730585500:01:001:0445; площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:1115; площею 0,1200 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :01:001:1121, які розташовані в с. Черешенька.

На даних земельних ділянках поставили з пофарбованих металевих труб перетином 40 x 40 мм, висотою 1,40 м.у фундамент з монолітного залізобетону. Огорожа по периметру межуючих між собою трьох земельних ділянок: площею 0,6000 га, площею 0,2500 га та площею 0,1200 га. Периметр огорожі складає 422,43 м.п. По довжині огорожі 339,31 м.п.

Зазначені земельні ділянки є їх власністю і ніхто без їх дозволу не має права випасати там свою худобу. Але відповідач ОСОБА_3 , яка фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , але не оформила її належно, і яка проживає по сусідству з їх земельними ділянками, починаючи з 2017 року постійно виганяє свою корову на їх земельні ділянки, на зауваження не реагує, а навпаки вчиняє галас, ображає нецензурною лайкою та продовжує поводити себе неправомірно. З даного приводу неодноразово викликали поліцію та просили її не випасати свою худобу на їх земельних ділянках.

Відповідач своїми діями шкодить огорожі у вигляді пошкодження фарбового покриття металевих стовпів (32 м.кв) та частково шкодить бетонному фундаменту огорожі (31 м.кв), оскільки вона прив`язує корову до стовпів, а та постійно виривається і пошкоджує огорожу.

Позивачі неодноразово зверталися по факту незаконного випасання та пошкодження огорожі до Вижницької міської ради. 10.08.2018 року був складений акт обстеження їх земельних ділянок комісією в складі: старости ОСОБА_5 , інспектора Вижницького ВП Юзкова В.В., землевпорядника с. Черешенька Бойко М.В., депутата Вижницької міської ради Додяка М.М., активіста ОСОБА_6 , яким було встановлено, що на їх земельних ділянках, які огороджені, випасалася худоба і пошкоджено стовпи, якими огороджені земельні ділянки в кількості 83 штуки з 104, висотою 1,20 м і що дані збитки заподіяла ОСОБА_3 випасаючи на земельних ділянках худобу, незважаючи на існуючу огорожу.

Відповідач не відреагувала на зауваження комісії, а навпаки вела себе непристойно, агресивно та виражалася нецензурною лайкою.

Згідно довідки Вижницької міської ради в господарстві ОСОБА_3 , розташованому в АДРЕСА_1 , станом на 01.01.2019 року на утриманні знаходиться 1 корова, 1 теля, хоча худоба не занесена до Єдиного державного реєстру тварин, оскільки в даному селі такий реєстр не ведеться. Крім того у довідці зазначено, що з ОСОБА_3 неодноразово проводилися бесіди з приводу незаконного випасання худоби на їх земельних ділянках.

Та обставина, що ОСОБА_3 випасає худобу на їх земельних ділянках, підтверджується відеозаписом з відеокамери та фотографіями.

Згідно висновку будівельно-технічного дослідження №66/08-19 від 20.08.2019 року відновна вартість будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження огорожі (пошкодження фарбового покриття металевих стовпів та частково пошкодження бетонного фундаменту огорожі) виконаної по межі земельних ділянок 0,6000 га, 0,2500 га та 0,1200 га, що розташовані в с. Черешенька Вижницького району становить 6779,00 грн.

Добровільно відшкодувати заподіяну шкоду відповідач ОСОБА_3 категорично відмовляється.

Позивачі просили стягнути з ОСОБА_3 на їх користь майнову шкоду в розмірі 6779,00 грн., а саме відновну вартість будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження огорожі (пошкодження фарбованого покриття металевих стовпів та часткового пошкодження бетонного фундаменту огорожі) на їх земельних ділянках: площею 0,6000 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:0445; площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер : 01:001:1115; площею 0,1200 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :01:001:1121, що розташовані в с.Черешенька Вижницького району Чернівецької області, судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн. та за проведення судового інженерно-технічного дослідження в сумі 8000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 лютого 2020 року в позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Клим В.Г., до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої незаконними діями відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Клим В.Г. просять скасувати заочне рішення Вижницького районного суду від 4 лютого 2020 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в апеляційній скарзі посилаються на те, що при ухваленні оскаржуваного рішення, судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, допущено непровідність висновків, викладених у рішенні суді першої інстанції, обставинам справи, а також порушено норми процесуального та матеріального права.

Вважають, що ними було достатньо надано доказів, які підтверджують про те, що незаконними діями ОСОБА_3 їм була нанесена матеріальна шкода.

Вказують, що відповідачка ОСОБА_3 не спростувала доказів наданих ними щодо розміру завданої шкоди та причинного зв`язку між протиправною її поведінкою та шкодою.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено що позивачами заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача на їх користь майнової шкоди, а саме відновної вартості будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження огорожі (пошкодження фарбованого покриття металевих стовпів та часткового пошкодження бетонного фундаменту огорожі) на належних їм на праві приватної власності земельних ділянках.

ОСОБА_1 зверталася в старостат про те, що ОСОБА_3 випасає худобу на її земельній ділянці. При розгляді скарги були присутні працівники відділу сільського господарства Вижницької РДА та дільничний. Заявнику було надано письмову відповідь. У заявника є відеозапис, де зафіксовано випасання худоби.

Неодноразово з ОСОБА_3 було проведено бесіди в присутності старости, заявника, представника відділу сільського господарства Вижницької РДА.

Листом голови Вижницької міської ради Чепіля О.Г. №02-21/1413 від 10.09.2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомлено, що на розгляд їх заяви про систематичне нанесення шкоди на присадибній ділянці, неналежну поведінку їх сусідки ОСОБА_3 старостинським округом с. Черешенька була скликана комісія з розгляду та вирішення земельних спорів в складі: в.о. старости Шевчука М.О ОСОБА_7 , інспектора Вижницького ВП Юзкова В.В., спеціаліста відділу земельних ресурсів Бойко М.В., депутата Вижницької міської ради Додяка М.М., активіста с. Черешенька Чокана С.І. За розглядом було складено акт обстеження земельних ділянок ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Рекомендовано в подальшому на дії ОСОБА_3 звертатися у Вижницьке відділення поліції.

З висновку комісії Вижницької міської ради про розмір завданих збитків ОСОБА_3 , а саме худобою останньої під час незаконного випасання на земельних ділянках ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пошкодження бетонної огорожі та металевих стовпів (без номеру та дати) вбачається, що комісія Вижницької міської ради на підставі висновку судового експерта Маковейчука М.І. від 20.08.2019 року №66/08-19 будівельно технічного дослідження, згідно заяви ОСОБА_1 від 09.08.2019 року, склала висновок: відновна вартість будівельних робіт, проведення яких необхідне для усунення пошкодження огорожі (пошкодження фарбованого покриття металевих стовпів та частково пошкодження бетонного фундаменту огорожі) виконаної по межі земельних ділянок: перша ділянка площею 0,6000 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 730585500:01:001:0445; друга ділянка площею 0,2500 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:001:1115; третя ділянка площею 0,1200 га, для індивідуального садівництва, кадастровий номер :01: 001:1121, які розташовані за адресою: Чернівецька область, Вижницький район, с. Черешенька становить 6779,00 грн.;

З листа в.о. старости с.Черешенька Вижницької міської ради Шевчука М.О. №230 від 11.11.2019 року вбачається, що Єдиний державний реєстр тварин на території Вижницької ОТГ (с. Черешенька) не ведеться. Інформацію з Державного реєстру тварин можна отримати в Держпродспоживслужбі. Згідно перепису худоби та птиці в приватній власності на 01.01.2019 року в господарстві ОСОБА_3 числилося дві голови ВРХ.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 19.04.1993 року №284 затверджено «Порядок визначення та відшкодування збитків власникам землі і землекористувачам», пунктом 1 якого передбачено, що власникам землі та землекористувачам відшкодовуються збитки, заподіяні вилученням (викупом) та тимчасовим зайняттям земельних ділянок, встановленням обмежень щодо їх використання, погіршенням якості ґрунтового покриву та інших корисних властивостей земельних ділянок або приведенням їх у непридатний для використання стан та неодержанням доходів у зв`язку з тимчасовим невикористанням земельних ділянок.

Згідно із частиною другою статті 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 14 постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», розміри збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам вилученням (викупом) або тимчасовим зайняттям земельних ділянок у встановленому порядку, визначаються комісіями, створеними Київською та Севастопольською міськими, районними державними адміністраціями, виконавчими комітетами міських (міст обласного значення) рад відповідно до Порядку визначення та відшкодування збитків власникам землі та землекористувачам (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 19 квітня 1993 року № 284). У такому ж порядку визначаються збитки, заподіяні обмеженням прав власників землі та землекористувачів, погіршенням якості земель або приведенням їх у непридатний для використання за цільовим призначенням стан унаслідок негативного впливу, спричиненого діяльністю підприємств, установ, організацій та громадян.

Статтею 1166 ЦК України встановлено загальні підстави відшкодування шкоди у позадоговірних (деліктних) зобов`язаннях та передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Позадоговірна (деліктна) відповідальність, яка є видом цивільно-правової відповідальності, настає при існуванні складу правопорушення, що включає такі елементи, як: шкода, протиправна поведінка, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою, вина.

Таким чином, цивільне законодавство у деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Виходячи із визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності протиправності його поведінки, завданої шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також його вини у завданні шкоди позивачу.

Згідно ч.1 ст.180 ЦК України, тварини є особливим об`єктом цивільних прав. На них поширюється правовий режим речі, крім випадків, встановлених законом.

Статтею 322 ЦК України, визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 4 ст.12 Закону України «Про захист тварин від жорстокого поводження» закріплено, що шкода, заподіяна особі або майну фізичної особи, а також шкода, заподіяна майну юридичної особи твариною, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її утримує.

Оскільки даний спір стосується заподіяння шкоди тваринами, а саме великою рогатою худобою (коровою), врахуванню при його розгляді також підлягає і наступне.

Організаційні і правові засади ідентифікації та реєстрації тварин з метою одержання оперативної та надійної інформації про поголів`я тварин щодо статі, віку, породи та їх місцезнаходження для поліпшення управління і прогнозування ринків продукції тваринництва та контролю за епізоотичною ситуацією в Україні визначає Закон України «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин».

У пунктах 3, 5 та 7 ст.3 Закону України «Про ідентифікацію та реєстрацію тварин» визначено, що:

ідентифікаційні документи - документи встановленого зразка, що видаються на тварину (паспорт великої рогатої худоби);

ідентифікація - процес ототожнення тварини шляхом присвоєння їй ідентифікаційного номера з використанням візуальних, електронних та змішаних засобів залежно від виду тварини з подальшим внесенням ідентифікаційного номера до Єдиного державного реєстру тварин;

реєстрація - внесення до Єдиного державного реєстру тварин даних про ідентифіковану тварину, її власника/утримувача, господарство, переміщення, забій, утилізацію, загибель, падіж.

Згідно зі ст.4 Закону об`єктом ідентифікації та реєстрації є сільськогосподарські тварини - велика рогата худоба, коні, свині, вівці, кози.

У статті 5 Закону зазначено, що юридичні та фізичні особи, що провадять діяльність з розведення та утримання тварин, зобов`язані: подавати для реєстрації дані про ідентифікованих тварин, господарства їх розведення та утримання, переміщення, забій, утилізацію, загибель, падіж тварин; ідентифікувати усіх тварин у господарстві; вести облік усіх тварин у господарстві, в тому числі щодо їх народження, ідентифікаційних номерів, усіх переміщень тварин між господарствами, а також про забій, утилізацію та падіж тварин; зберігати відомості про тварину протягом трьох років після її смерті (забій, падіж, утилізація) або переміщення її з господарства; здійснювати переміщення тварин з ідентифікаційними документами.

Наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України №642 від 04.12.2017 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13.02.2018 року за №166/31618 затверджено Порядок ідентифікації та реєстрації великої рогатої худоби, яким запроваджено обов`язкову ідентифікацію та реєстрацію великої рогатої худоби.

Згідно пункту 1 Порядку він встановлює вимоги до здійснення ідентифікації, реєстрації та переміщення великої рогатої худоби.

У пункті 2 визначено, що цей Порядок є обов`язковим для всіх юридичних і фізичних осіб, що займаються розведенням та утриманням великої рогатої худоби, здійснюють її продаж, забій, утилізацію, надають послуги зі штучного осіменіння та організовують виставки за участю великої рогатої худоби.

А у пункті 3 Порядку закріплює, що ідентифікації та реєстрації підлягає вся велика рогата худоба, яка перебуває, розводиться або утримується на території України.

Згідно пункту 6 Розділу ІV Порядку юридичні та фізичні особи зобов`язані: подавати дані Адміністратору Реєстру тварин про всі переміщення тварин, надходження нових тварин до господарства, а також забій, утилізацію, падіж тварин протягом п`яти робочих днів з дати таких дій або подій; надавати інформацію про походження, ідентифікацію, пункт призначення (переміщення) тварини, власником або утримувачем якої він є, протягом десяти робочих днів з дати отримання запиту від Адміністратора Реєстру тварин.

У пунктах 1-3 Розділу V Порядку після ідентифікації тварини шляхом прикріплення бирок власник/утримувач або працівник Адміністратора Реєстру тварин заповнює реєстраційну картку великої рогатої худоби.

Датою реєстрації тварини в Реєстрі тварин вважається дата внесення інформації про тварину до Реєстру тварин.

Оформлений паспорт тварини працівник Адміністратора Реєстру тварин передає власнику/утримувачу або уповноваженій ним особі.

Суд першої інстанції вірно дійшов висновку, що позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повинні були подати докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, а відповідач ОСОБА_3 повинна довести відсутність протиправності її поведінки, завданої шкоди, причинного зв`язку між протиправною поведінкою та шкодою, а також її вини у завданні шкоди позивачам.

Частиною 3 статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом третім вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України).

Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами,; висновками експертів; показаннями свідків (ч.ч.1,2 ст.76 ЦПК України).

Як було зазначено, належним документом ідентифікації корови, є реєстраційне свідоцтво, яке відповідно до наведених положень законодавства є доказом, який дозволяє визначити її власника.

Всупереч зазначеним нормам, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що корова, якою заподіяні збитки позивачам належить відповідачу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Також в матеріалах справи відсутні відомості щодо реєстрації корів в Реєстрі тварин.

За огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки належними та допустимими доказами не доведено, що власником корови, якою заподіяні збитки позивачам, є саме відповідач ОСОБА_3 .

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться фактично до непогодження з рішенням суду з посиланням на обставини та докази зазначені в позові, які були предметом розгляду судом першої інстанції та належним чином досліджені.

З огляду на викладені обставини, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , в інтересах яких діє адвокат Клим Володимир Григорович залишити без задоволення.

Заочне рішення Вижницького районного суду Чернівецької області від 4 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови. Дата складання повного тексту постанови 24 квітня 2020 року.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді: Н.К Височанська

А.І. Владичан