Справа № 342/256/20
Провадження № 2/342/336/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

з участю: секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Раковецької сільської ради про визнання права власності на житловий будинок, надвірні будівлі та споруди в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , Раковецької сільської ради, в якому просить визнати за нею право власності на спадковий житловий будинок по АДРЕСА_1 , після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Щекіно Тульської області Російської Федерації померла матір позивача - ОСОБА_3 , останнім місцем реєстрації якої було АДРЕСА_1 . Головою господарства в АДРЕСА_1 числиться ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою за №117, виданою 06.02.2020 Раковецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Згідно виписки з по господарської книги та довідки за №155 від 19.02.2020, виданих виконавчим комітетом Раковецької сільської ради, в господарстві по АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 були зареєстровані: ОСОБА_3 , голова господарства (мати позивача), ОСОБА_4 (батько позивача), ОСОБА_5 , ОСОБА_2 (син позивача); господарство числиться як бувший колгоспний двір. Однак, за життя ОСОБА_3 не виготовила правовстановлюючого документу на даний житловий будинок і не отримала свідоцтво на право власності на нього. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача - ОСОБА_4 в с. Голощапово Щекінського району Тульської області Російської Федерації. В господарстві по АДРЕСА_1 на день смерті ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживав фактично ніхто, однак спадкодавець була зареєстрована в даному господарстві. 12 лютого 2018 року секретарем виконавчого комітету Раковецької сільської ради було засвідчено заповітне розпорядження ОСОБА_3 , згідно з яким вона на випадок смерті заповіла все своє майно: житловий будинок, присадибні та земельні ділянки, грошові заощадження своїй дочці - ОСОБА_5 (позивачу). 26 квітня 2018 року, у визначений законом термін, позивач звернулася з заявою до приватного нотаріуса Стефурак Н.Я. з приводу спадкування, та була відкрита спадкова справа. В даний час ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 , проте отримала відмову у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на даний житловий будинок, про що свідчить постанова нотаріуса від 14.02.2020. По цій причині, позивач вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою.

Сторони та їх представники в підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи без їх присутності.

Відповідачі: ОСОБА_2 та Раковецька сільська рада не заперечують проти позову.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.198 ЦПК України підстав для відкладення підготовчого засідання судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частина 3 ст. 200 ЦПК України визначає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Оскільки відповідач визнає позов, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити у підготовчому засіданні. Визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 9255 від 24.01.2020 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок та господарські будівлі по АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 не зареєстровано.

Згідно довідки № 117, виданої 06.02.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради, житловий будинок в АДРЕСА_1 числиться за ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10

Про те, що господарство по АДРЕСА_1 є бувшим колгоспним двором стверджено довідкою № 155, виданою 19.02.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 29.01.2020 встановлено, що житловий будинок, господарські будівлі та споруди споруджено в 1970 році. Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з надвірними спорудами по АДРЕСА_1 станом на 20.02.2020 становить 80400 грн.

Із довідки № 156, виданої 19.02.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради слідує, що за господарством в АДРЕСА_1 числиться земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,25 га.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради.

До часу набрання чинності Цивільним кодексом України (2003) та Законом України від 01.07.2004 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1. Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації права власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 в господарстві в АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова господарства - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10, чоловік ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_10, дочка ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_11., внук ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджено довідкою № 155, виданою 19.02.2020 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради.

Член колгоспного двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 в с. Голощапово Щокінського району Тульської області Російської Федерації, актовий запис № 312 від 12.02.2010, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 04.02.2014. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу), визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

Те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , стверджується копіями: повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 06.03.2013, запис № 170 від 01 листопада 1975 року; довідки про укладення шлюбу № 268 від 09.04.2007, з якої слідує, що позивач при реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 », запис за № 6 від 24.11.1998; свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_3 , виданого 15.06.2006, з якого вбачається, що позивачу після розірвання шлюбу з ОСОБА_8 присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », запис за № 213 від 15.06.2006; свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 17.11.2007, з якого слідує, що позивач при реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_7 » на «ОСОБА_9 », запис за № 686 від 17.11.2007.

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , з 01.11.1973 були подружжям, актовий запис № 107 від 01.11.1973, що стверджено копією повторного свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 23.08.2002.

На момент смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , разом з ним була зареєстрована його дружина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що доводиться випискою із по господарської книги № 2 за 2006-2010 роки (особовий рахунок 0123), виданою 19.03.2020 Раковецькою сільською радою.

Спадкоємцями першої черги за законом спадкодавця ОСОБА_4 є його дочка ОСОБА_1 (позивач) та його дружина ОСОБА_3 . Остання прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вступила в управління та володіння спадковим майном, однак документи про спадкування не оформила.

Повідомленням Городенківської районної державної нотаріальної контори №453/0116 від 10.04.2020 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59991469 від 10.04.2020 підтверджується, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не заводилася.

За заповітом, посвідченим 12 лютого 2018 року секретарем Раковецької сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , жителька АДРЕСА_1 : все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося в тому числі: житловий будинок з усіма господарськими спорудами та земельними ділянками, що належать до нього за адресою: АДРЕСА_1 , грошові заощадження; земельні ділянки (паї) за державними актами на її ім`я серії ІФ № 069405 , ІФ 069633, ІФ 070176 паї і взагалі все те, що на день смерті буде належати їй і на що вона за законом матиме право заповіла своїй дочці - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 ; заповіт зареєстровано в реєстрі за № 5. Проте, даний заповіт у Спадковому реєстрі (заповіти/спадкові договори) не зареєстрований, що стверджено копією інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 51721095, виданою 26.04.2018 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. у зв`язку з відкриттям спадкової справи.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 1247 ЦК України заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним (ч. 1 ст. 1257 ЦК України). У відповідності до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_9 в м.Щекіно Тульської області Російської Федерації, актовий запис про смерть № 296 від 27.02.2018, про що свідчить копія Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_8 , виданого 27.02.2018 Комітетом запису актів цивільного стану адміністрації муніципальної освіти Щекінського району Тульської області. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Спадкоємцемпершої черги за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_11 (позивач).

Копією довідки № 354, виданою 25.04.2018 виконавчим комітетом Раковецької сільської ради стверджено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 на час смерті була зареєстрована та проживала одна в АДРЕСА_1 .

Із копії спадкової справи № 59/2018, наданої суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. вбачається, що спадкоємець першої черги за законом позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , так як вона 26.04.2018 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за законом. Копією Витягу № 51721458 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 26.04.2018 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62339088 (номер у нотаріуса 59/2018), спадкодавець - ОСОБА_3 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Спадкоємців, які відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, мають обов`язкову частку в спадщині ОСОБА_3 , - судом не встановлено.

До складу спадщини ОСОБА_3 входить належна їй частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору та частина даного житлового господарства, успадкована нею після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак не оформила документи про спадкування.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 14.02.2020 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті її матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що правовстановлюючий документ на будинок відсутній, а подані ОСОБА_1 документи не підтверджують права власності померлої на зазначений житловий будинок.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Через відсутність у позивача правовстановлюючого документу про власність спадкодавця на житловий будинок по АДРЕСА_1 , вона не має можливості отримати в нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно. ОСОБА_1 , як спадкоємець за законом після смерті матері ОСОБА_3 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку, користується ним.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , судом не встановлено, позов визнається відповідачами, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220-1223, 1257, 1261, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст. ст. 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Фактичне місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_9 .

Зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_2 .

Місцезнаходження відповідача Раковецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області - вул. Галицька, 18 с. Раковець Городенківського району Івано-Франківської області, код 04355728.

Судове рішення складене 22.04.2020.

Суддя: Федів Л. М.