_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/272/20
УХВАЛА

06.05.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Гниличенко М.В.

при секретарі Шпак К.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Одеси цивільну справу за поданням головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Фішер В.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 до виконання зобов`язань за рішенням суду, суд -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 року головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Фішер В.В. звернувся до Київського районного суду м. Одеси з поданням про вирішення питання щодо тимчасового обмеження у праві виїзду за межі території України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на примусовому виконанні Другого Київського відділу державної виконавчої служби у місті Одеси Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває зведене виконавче провадження з примусового виконання виконавчих листів № 2/1521/505/12, виданих 31.01.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за договором іпотечного кредиту № 1093-н від 18.12.2006 року в загальній сумі 58691,24 доларів США, що еквівалентно 1577033,62 грн. та витрати по сплаті державного мита та витрат на ІТЗ судового процесу у розмірі 910 грн. та виконавчих листів № 509/117/13, виданих 09.12.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» заборгованості за кредитом у розмірі 10269,87 доларів США, що еквівалентно 276156,80 грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1069,96 грн. Загальна сума боргу складає 1855170,38 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.05.2020 року цивільну справу було розподілено судді Гниличенко М.В.

Із подання вбачається, що 13.04.2017 року головним державним виконавцем Київського відділу державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кіптіковим І.О. винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень з примусового виконання виконавчого листа № 2/1521/505/12, виданого 31.01.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» грошової суми 58691,24 доларів США, що еквівалентно 1577033,62 грн.; виконавчого листа № 2/1521/505/12, виданого 31.01.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» грошової суми у розмірі 910 грн.; виконавчого листа № 509/117/13, виданого 09.12.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» грошової суми у розмірі 10269,87 доларів США, що еквівалентно 276156,80 грн.; та витрати по сплаті судового збору у розмірі 1069,96 грн.; виконавчого листа № 509/117/13, виданого 09.12.2013 року Овідіопольським районним судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» грошової суми у розмірі 1069,96 грн.

В строк наданий державним виконавцем, рішення суду боржником не виконано.

Відповідно до повідомлення Державної фіскальної служби України платник податків з таким податковим номером чи за серією та номером паспорта на обліку в органах ДПС не перебуває.

Згідно повідомлень Пенсійного фонду України, боржник пенсію не отримує, інформація про місце працевлаштування відсутня.

Згідно повідомлення територіального сервісного центру № 5141 Міністерства внутрішніх справ України Регіональний сервісний центр в Одеській області від 26.10.2017 року, згідно бази даних АІС «Автомобіль» МВС України в Одеській області та Єдиного державного реєстру МВС України за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 транспортні засоби не зареєстровані.

Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі Філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на адресу Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) направлено клопотання щодо звернення державного виконавця до суду з відповідним поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області 06.07.2005 р., ІПН: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ).

На підставі вищевикладеного у поданні та зібраних у виконавчому провадженні документів, головний державний виконавець Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Фішер В.В. наполягає на задоволенні подання, оскільки станом на день звернення до суду боржник суму боргу на користь стягувача не сплатив, що вказує на ухилення боржника від виконання рішення суду.

Відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного/приватного/ виконавця.

Суд, дослідивши матеріали подання, приходить до наступного.

Статтею 441 ЦПК України передбачено, що тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом. Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно з ч. ч. 2, 4 ст. 6 Закону «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», громадянинові України, який має паспорт, у випадках, передбачених п. п. 1-9 ч.1 цієї статті, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон або у вказаних випадках паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено.

Таким чином, за наявності підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, до громадянина в залежності від наявності чи відсутності паспорта для виїзду за кордон застосовується: відмова у видачі паспорта; відмова у виїзді за кордон; тимчасове затримання чи вилучення паспорта для виїзду за кордон.

Слід зазначити, що наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Оскільки, відповідно до ч.4 ст.441 ЦПК України, подання розглядається судом негайно, без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб, за участю державного виконавця, то саме на останнього покладається тягар доказування.

Також слід зазначити, що законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим саме виконавець повинен довести суду чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі. (ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»).

Однак, у поданні взагалі відсутні докази того, що боржнику належним чином було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, а також відомості про отримання боржником повідомлення про відкриття виконавчого провадження, не надано копії сторінки реєстру поштових відправлень, не надано будь-яких доказів направлення боржнику викликів та неявки боржника до державного виконавця, які б свідчили про належне повідомлення боржника про наявність відкритого відносно нього виконавчого провадження та його ухилення від явки до виконавчої служби на протязі трьох років, починаючи з 2017 року, тобто з часу відкриття виконавчого провадження. Інших доказів про те, що боржнику відомо про відкрите відносно нього виконавче провадження державним виконавцем суду не надано.

Судом встановлено, що виконавчий лист видано 19 листопада 2012 року, адреса боржника вказана - АДРЕСА_2 . У поданні адреса боржника вказана АДРЕСА_1 . Однак, докази направлення державним виконавцем повідомлень-викликів за вказаними адресами взагалі відсутні, фактично з часу видачі виконавчого листа пройшов значний час, в період якого боржником могла бути змінена адреса реєстрації та проживання, відомості про останню адресу реєстрації на час виконання виконавчого листа можливо було витребувати з відділу адресного бюро. До речі, в матеріалах подання є відомості про наявність власності боржника, проте не було здійснено вихід державного виконавця за адресою вказаною у виконавчому листі або за місцем реєстрації, або за місцем фактичного проживання.

До матеріалів подання також не надано доказів наявності у боржника відкритих рахунків в банківських установах, відомості з Державної прикордонної служби України про намір здійснення перетину кордону боржником.

Крім того, державним виконавцем не зазначено і не надано жодного доказу на підтвердження того факту, що саме обмеження ОСОБА_1 у виїзді за межі України яким-небудь чином вплине на виконання боржником зобов`язань по сплаті боргу.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Подання державного або приватного виконавця повинно відповідати вимогам законодавства, зокрема факт ухилення боржника від виконання своїх обов`язків повинно бути обґрунтовано та проведено достатньо заходів примусового виконання рішень передбачених Законом України «Про виконавче провадження» у повній мірі з додаванням копій документів виконавчого провадження.

Право державного або приватного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон виникає лише у разі ухилення боржника від виконання, покладених на нього рішенням суду, зобов`язань, тобто наявність лише самого зобов`язання не наділяє державного або приватного виконавця правом на звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за кордон.

Окрім того, факт ухилення має підтверджуватись сукупністю доказів, які державний виконавець зазначає у поданні. З матеріалів, долучених до подання, не вбачається підстав для обмеження у праві виїзду ОСОБА_1 за межі України, оскільки подання обґрунтовується лише перебування останнього у статусі боржника.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

Враховуючи, що суду не надано доказів які б свідчили про навмисне ухилення боржником ОСОБА_1 від виконання покладених на нього обов`язків та намір вибути за межі України з цією метою, та не надано жодних доказів того, що державним виконавцем вичерпано весь передбачений законом перелік заходів щодо примусового виконання судового рішення або усі вони є безрезультатними, тому суд не вбачає підстав у задоволенні подання, у зв`язку з чим, подання є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.33 Конституції України, Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», Законом України «Про виконавче провадження», ст. 441 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання головного державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м.Одеса) Фішер Віти Валеріївни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Арцизьким РВ УМВС України в Одеській області 06.07.2005 р., ІПН: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань за рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м.Одеси шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено та підписано 06.05.2020 року.

Суддя Гниличенко М. В.