Справа № 522/6655/20
Провадження № 2/522/4472/20
У Х В А Л А

28 квітня 2020 року суддя Приморського районного суду міста Одеси Чернявська Л.М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів,

встановив:

24.04.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів в розмірі 26640 долларів США, що еквівалентно 721933,34 гривень (за офіційним курсом НБУ 27,0996 гривень за 1 долар США станом на 08.04.2020 року).

Так, статтями 174-177 ЦПК України встановлені вимоги до заяв по суті справи, які подаються учасниками справи до суду.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» та ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, в порядку за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством справляється судовий збір.

Проте, позивачем до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору.

Згідно до п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за звернення до суду з майновими вимогами складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, 1 відсоток ціни позову, але не менше 840,80 грн. та не більше 10510 грн.

Позивачці необхідно сплатити судовий збір в розмірі 7219,33 грн..

Одночасно позивачка подала клопотання про звільнення від сплати судового збору, у якому просить звільнити її від сплати судового збору, оскільки у неї скрутне матеріальне становище. До клопотання додані копії податкових декларацій ОСОБА_1 та ії чоловіка ОСОБА_3 , згідно відомостей яких у них відсутні доходи за звітній період.

Розглянувши клопотання про звільнення від сплати судового збору та матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України «Про судовий збір».

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що вказана позовна заява належить до об`єктів справляння судового збору відповідно до ч. 2 ст. 4 Закон України «Про судовий збір», а особа, яка звернулася з нею до суду, не належить до суб`єктів, яким згідно з нормами ст. 5 Закон України «Про судовий збір» встановлені пільги щодо його сплати.

Відповідно до статті 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, або звільнити від їх сплати.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте, вказаною нормою Закону передбачено право суду, а не обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, єдиною підставою, з урахуванням якої суд може звільнити від сплати судового збору є майновий стан сторони. Жодної іншої підстави для постановлення судом ухвали про звільнення від сплати судового збору ні Закон України «Про судовий збір», ні ЦПК України не передбачають.

Водночас, визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Якщо залежно від рівня майнового стану сторона позбавлена можливості сплатити судовий збір, то такі обставини є підставою для відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони від сплати.

Крім цього, в п. 29 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» роз`яснено, що відповідно до статті 8 Закону №3674-VI та статті 82ЦПК єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно зі статтею 10 ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

При цьому, згідно із положеннями частини другої статті 12 ЦПК України усі учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а тому суд не надає привілеї тим чи іншим особам зі сплати судового збору. Надання такого привілею порушить принцип рівності сторін.

Доказів на підтвердження скрутного майнового стану позивачкою не надано, а сам факт того, що вона не отримала дохід за звітний період, не є підставою для звільнення від сплати судового збору чи зменшення розміру судового збору.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необґрунтованість клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору.

Таким чином, за подачу даного позову позивачу слід сплатити судовий збір у визначеному законом розмірі.

У зв`язку з наведеним, в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору слід відмовити.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за подання позову.

З урахуванням викладеного, з`ясовано, що позивачкою не наданий документ, який підтверджує сплату судового збору.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На підставі вищевикладеного, у зв`язку з тим, що позовна заява не відповідає вимогам чинного законодавства, тому вважаю необхідним позовну заяву залишити без руху та надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви щодо сплату судового збору, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 136, 260, 261 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про судовий збір», суддя

постановив:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків в позовній заяві щодо сплати судового збору, який не перевищує десять днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Л. М. Чернявська

"28" квітня 2020 р.