Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2020 Справа №607/6454/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи в певний час,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час посилаючись на те, що його дід ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець міста Донецька, проживав в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 - помер. При цьому, Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР 20.03.2020 року видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 . Проте, дане свідоцтво, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», є недійсним на території України. На звернення заявника у Тернопільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про проведення державної реєстрації смерті його діда, було відмовлено. Встановлення даного факту ОСОБА_1 необхідно для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України з метою оформлення своїх спадкових прав.

Заявник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подавши клопотання у якому просить подану заяву розглянути у його відсутності.

Представник Тернопільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції в судове засідання не з`явився.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_1 (Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 , видане 14.05.1987 р. Ленінським відділом ЗАГС м.Донецька та його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Як вбачається із свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого Куйбишівським бюро ЗАГС міста Донецька 24.11.1964 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 та його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_5 .

Таким чином, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 є дідом заявника ОСОБА_1 .

27 серпня 2004 року ОСОБА_2 оформив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Сьомої Донецької державної нотаріальної контори Трофіменко Л.Р., згідно якого все належне йому майно, де б воно не знаходилося, та з чого б воно не складалося, все, що буде належати йому на день смерті, і на що за законом матиме право, в тому числі і на належну йому частину квартири АДРЕСА_2 заповів ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних частках кожному.

Як вбачається із паспорту громадянина України, серії НОМЕР_4 , виданого Пролетарським РВД МУ УМВС України в Донецькій області 12.05.2003 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 з 04 червня 2003 року.

Згідно довідки №611700317 від 17 листопада 2014 року про взяття на облік особи, переміщеної з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 перемістився з тимчасово окупованої території в АДРЕСА_4 .

Як вбачається із паспорту громадянина України серії НОМЕР_5 , виданого Кіровським РВД МУ УМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 на час смерті проживав у АДРЕСА_1 .

Як вбачається із лікарського свідоцтва про смерть №36 від 19 березня 2020 р., виданого лікувальним закладом ДНР, 18 березня 2020 року помер ОСОБА_2 у АДРЕСА_1 .

При цьому, 20 березня 2020 Кіровським відділом ЗАГС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції ДНР видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 78 років.

Проте, дане зазначене свідоцтво про смерть та лікарське свідоцтво про смерть, відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 р. №1207-VII, є недійсним на території України.

Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч.1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»).

Заявник ОСОБА_1 звернувся до Тернопільського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції із заявою про проведення державної реєстрації смерті його діда ОСОБА_2 , проте йому було відмовлено та роз`яснено, що представлене ним свідоцтво про смерть, видане відділом ЗАГС міста Донецька 20 березня 2020 року, не є підставою для державної реєстрації смерті, оскільки підставою для підтвердження факту смерті є документ встановленої форми про смерть, виданий закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою, якого заявником до відділу не пред`явлено (інформація викладена у відмові від 07.04.2020 року №856/24.16.1-07.6.)

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Надане заявником свідоцтво про смерть, а також лікарське свідоцтво про смерть, видане органами ДНР, суперечить законодавству України, а тому не є підставою для реєстрації смерті за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Як зазначив заявник, встановлення факту смерті свого діда ОСОБА_2 необхідне йому для оформлення документів, пов`язаних із смертю діда, з метою оформлення своїх спадкових прав.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Факт смерті ОСОБА_2 не зареєстрований в органах державної реєстрації актів цивільного стану Міністерства юстиції України, таким чином суд вважає, що слід встановити факт смерті особи в певний час, а саме факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецька, Донецької області, який помер в місті Донецьку, Донецька область, Україна.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 234, 256, 259 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Тернопільський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про встановлення факту смерті особи в певний час задовольнити.

Встановити факт смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Донецька Донецької області, який помер в м. Донецьку, Донецька область, Україна.

Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів (ч.2 ст.319 ЦПК України).

Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. (ч.4 ст.317 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Строки апеляційного оскарження обчислюються після закінчення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) (п.3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Головуючий суддяВ. В. Ромазан