СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/2690/20

пр. № 2/759/3006/20

27 квітня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання

у с т а н о в и в :

Позивач у лютому 2020 р. звернулася до суду із вказаним позовом, посидаючись на те, що в період шлюбних відносин з відповідачем, у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після розірвання шлюбу діти залишились проживати з позивачем. Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.02.2013 відповідача зобов`язали сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2013 і до досягнення дітьми повноліття. На даний час донька є повнолітньою, але продовжує навчання в Київському державному коледжі туризму та готельного господарства, де навчається з 01.09.2017. Потреби дітей збільшились, вони ростуть, навчаються, відвідують гуртки, донька ОСОБА_3 має проблеми зі здоров`ям. Відповідач працює неофіційно, має заробіток, інших дітей у нього не має, а тому зобов`язаний утримувати дітей. З огляду на викладене, позивач просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , що продовжує навчання в твердій грошовій сумі 2 500, 00 грн. щомісячно, до досягнення донькою 23-х років, на утримання сина ОСОБА_4 просить збільшити розмір аліментів, визначений рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.02.2013, та стягувати на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 2 500, 00 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 18.02.2020 відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 26-27).

20.03.2020 відповідач подав відзив на позовну заяву, зазначив, що він працює в приватному підприємстві «СВ», де отримує заробітну плату, з якої відраховуються аліменти згідно рішення суду на утримання дітей. На даний час аліменти стягуються на утримання неповнолітнього сина. Повнолітня донька на даний час навчається в коледжі, отримує стипендію, вона не є студентом вищого навчального закладу денної форми навчання, а тому чинним законодавством не передбачено обов`язку утримувати її, позовна вимога про стягнення аліментів на доньку є необгрунтованою. Відповідач крім сплати аліментів додатково надає кошти дітям, купує одяг. На утриманні відповідача є мати інвалід ІІ групи, яку утримує. Крім того, особисто має проблеми зі здоров`ям. А тому просить у задоволенні позовних вимог відмовити.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 19.06.2012 розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 06.06.1998 у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з філією державного Центру розвитку сім`ї, актовий запис №370 (а.с. 7-8).

У період перебування у шлюбних відносинах, у сторін народилась донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 10-11).

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 14.02.2013 стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23.01.2013 р. і до досягнення дітьми повноліття (а.с 9).

Відповідно до довідки державного виконавця, станом на 12.10.2018 відсутня заборгованість зі сплати аліментів у ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки №85 від 10.02.2020 ОСОБА_3 є студенткою 3-го курсу денної форми навчання, спеціальності «облік і оподаткування» закладу вищої освіти «Київський державний коледж туризму та готельного господарства», освітньо-кваліфікаційний рівень «молодший спеціаліст». Оплата за навчання здійснюється за рахунок державного (регіонального) бюджету (а.с. 19).

Відповідно до довідки з місця роботи відповідача, він з 14.02.2011 працює на посаді інженера-електрика в ПП «СВ», за період 2019 р. його заробітна плата склала 51 628,79 грн., при цьому, щомісячна заробітна плата становила 4 300,00 грн., з яких відраховувались аліменти. За період січень, лютий 2020 р. заробітна плата відповідача складає 4 800,00 грн., з яких сплачені аліменти - 1200, 00 грн. щомісяця.

Щодо вимог про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання, суд керується наступним.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).

Посилаючись на підставу стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка навчається, позивач посилається на те, що донька навчається в коледжі, відвідує гуртки та має проблеми зі здоров`ям.

Враховуючи наведені положення норм закону, суд не знаходить підстав для задоволення даної вимоги. Позивачем не доведено підстав того, що донька потребує матеріальної допомоги, в тому числі, відсутні посилання на те, що нею здійснюються витрати на придбання підручників, вартість проїзду до навчального закладу, тощо, відповідних доказів суду надано не було.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що навчання доньки проводиться за рахунок державного бюджету, кошти за навчання позивач не сплачує. Посилання на відвідування гуртків, наявність проблем зі здоров`ям є предметом розгляду позовних вимог щодо додаткового утримання на дитину, з наданням належних доказів, а не вимог про стягнення аліментів на дитину, що продовжує навчання.

З огляду на викладене, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо вимог про збільшення аліментів на утримання неповнолітнього сина.

Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У ч. 1 ст. 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Таким чином, підставою для збільшення розміру стягнутих аліментів, є перелік обставин, за яких суд може винести рішення.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводи позивача про необхідність зміни розміру аліментів не заслуговують на увагу суду, оскільки позивачем не надано жодного доказу про зміну матеріального стану - у відповідача в бік покращення, а у позивача - в бік погіршення.

Судом встановлено, що відповідач сплачував аліменти на утримання двох дітей, доньки ОСОБА_3 до досягнення її повноліття та сина ОСОБА_4 , на утримання якого продовжує сплачувати аліменти, заборгованість по сплаті аліментів у відповідача відсутня.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивачем відповідно до ст. 81 ЦПК України не доведено ті обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то судовий збір за розгляд справи підлягає компенсації за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 141, 180, 192, 199 Сімейного Кодексу України, ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. ст. 13, 81, 258, 258, 265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛ И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на неповнолітню дитину та стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.М. Шум