Р І Ш Е Н Н Я№ 127/23973/19

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 р.Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Венгрин О.О.,

секретар - Коренюк М.В.,

за участі представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів, мотивуючи його тим, що 03.05.2017 р. та 26.09.2017 р. без укладення відповідного договору, безпідставно вона поповнила картковий рахунок НОМЕР_1 відповідача ОСОБА_3 на суми 20351,76 грн та 9195,98 грн відповідно. Вважає, що відповідач без належних правових підстав отримав кошти в загальному розмірі 29547,74 грн. На її письмову вимогу від 29.06.2019 р. про повернення грошей відповідач не реагує. Просить стягнути з ОСОБА_3 на її користь безпідставно отримані кошти в розмірі 29547,74 грн. (а.с. 2-4)

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, пояснив, що, дійсно, між сторонами існували в 2017 р. договірні відносини щодо виготовлення відповідачем позивачу паркету. За виконану роботу позивач розрахувалась повністю. А гроші в загальному розмірі 29547,74 грн 03.05.2017 р. та 26.09.2017 р. були безпідставно перераховані позивачем відповідачу. В квитанціях про переказ коштів в призначенні платежу зазначено, що це поповнення карткового рахунку, а не плата за виготовлення паркету. Просить позов задоволити, подав відповідь на відзив. (а.с. 95-98)

Відповідач ОСОБА_3 позов не визнав, пояснив, що в березні 2017 р. до нього звернулась ОСОБА_1 щодо виготовлення паркетної дошки. За домовленістю загальна вартість замовлення була 59750,00 грн. Письмового договору вони не укладали, була усна домовленість. Кошти, які позивач перераховувала на його картковий рахунок, є платою за сировину, матеріали і його роботу з виготовлення паркету. Зазначені кошти в книзі обліку доходів і витрат він не відображав. Наявність договірних відносин з позивачем підтверджується скаргою ОСОБА_1 , яка була подана в Головне управління Держспоживслужби в Сумській області щодо виготовлення паркету неналежної якості. Паркет був якісний, його пошкодження виникло через недотримання позивачем умов користування. Просить відмовити в задоволенні позову, подав відзив на позов, заперечення. (а.с. 38-42, 101-103)

Вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Судом встановлено, що 03.05.2017 р. позивач ОСОБА_1 переказала на картковий рахунок відповідача ОСОБА_3 20351,76 грн, призначення платежа: поповнення карти/рахунку НОМЕР_1 , що підтверджується дублікатом квитанції №BASS_ від 03.05.2017 р. (а.с. 5)

26.09.2017 р. позивач ОСОБА_1 переказала на картковий рахунок відповідача ОСОБА_3 9195,98 грн, призначення платежа: поповнення карти/рахунку НОМЕР_2 , що підтверджується дублікатом квитанції №BASS_ від 26.09.2017 р. (а.с. 6)

На а.с. 7 - копія вимоги ОСОБА_1 від 29.06.2019 р. про повернення безпідставно отриманих коштів в загальному розмірі 29547,74 грн, направлена ОСОБА_3 .

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відповідач ОСОБА_3 є фізичною особою-підприємцем, вид діяльності: код КВЕД 16.29 - Виробництво інших виробів з деревини; виготовлення виробів з корка, соломки та рослинних матеріалів для плетіння, код КВЕД 90.01 - театральна та концертна діяльність, код КВЕД 46.73 - оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням. (а.с. 31) Копії свідоцтва платника єдиного внеску, свідоцтва про державну реєстрацію ФОП ОСОБА_3 - на а.с. 45-46.

На а.с. 60-62 - копія накладної №28 від 28.03.2017 р. на отримання ОСОБА_3 паркету штучного «Ясень натуральний» 42 кв.м на суму 14000,00 грн, копії товарних чеків від 21.04.2017 р. на придбання 46 кв.м паркету на суму 17000,00 грн та від 11.05.2017 р. на придбання 16 штук фанери на суму 3920,00 грн.

14.05.2018 р. ОСОБА_1 звернулась зі скаргою в Головне управління Держспоживслужби в Сумській області на ФОП ОСОБА_3 , з якої вбачається, що 12.03.2017 р. між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 було укладено усний договір про виготовлення та установку художнього паркету 38 кв.м з ясеня, ціна договору - 53800,00 грн. 01.12.2017 р. було доставлено та змонтовано паркет в квартирі ОСОБА_1 , в лютому-березні виявились недоліки в паркеті. Зі скарги вбачається, що ОСОБА_1 сплатила за роботу ФОП ОСОБА_3 53800,00 грн, а саме 22.03.2017 р. - 20100,00 грн, 03.05.2017 р. - 20250,00 грн, 14.09.2017 р. - 4450,00 грн, 01.12.2017 р. - 9000,00 грн (на руки за установку паркету).(а.с. 66-68)

На а.с. 99 - копія дублікату квитанції №P24A198152490A64314 від 22.03.2017 р. про переказ ОСОБА_1 20100,50 грн ОСОБА_3 (призначення платежу - за паркет 36 кв.м по АДРЕСА_1 ).

Переказ ОСОБА_1 коштів ОСОБА_3 підтверджується банківською випискою по рахунку ОСОБА_3 за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2017 р., згідно якої 22.03.2017 р. ОСОБА_1 перерахувала ОСОБА_3 20100,50 грн (призначення платежу - за паркет 36 кв.м по АДРЕСА_1 ), 03.05.2017 р. ОСОБА_1 поповнила готівкою в терміналі самообслуговування рахунок ОСОБА_3 на суму 20351,76 грн, 26.09.2017 р. ОСОБА_1 поповнила готівкою в терміналі самообслуговування рахунок ОСОБА_3 на суму 9195,98 грн. (а.с. 51-59)

Згідно ст. 1212 ч. 1 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В постанові Верховного Суду від 22.04.2019 р. (справа №753/20514/16-ц ) зазначено, що аналіз статті 1212 ЦК України і цього інституту цивільного законодавства вказує на те, що правова природа інституту безпідставного отримання чи збереження майна (предмет регулювання) це відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна i які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок iншої особи, в) вiдсутнiсть правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адмiнiстративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України). Під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто, вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Чинний договір чи інший правочин є достатньою та належною правовою підставою набуття майна (отримання грошових коштів). Зазначена норма закону застосовується лише у тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору щодо набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Відповідно до ст. 639 ч. 1 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно ст. 638 ч. 2 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Відповідно ст. 640 ч. 1 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Судом встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в 2017 р. було укладено усний договір про надання послуг щодо виготовлення та установки паркету, що було підтверджено сторонами в судовом засіданні, інформацією, зафіксованою у переписці сторін в мережі Інтернет (а.с. 69-74, 75-84) та скаргою ОСОБА_1 від 09.05.2018 р. в Головне управління Держспоживслужби в Сумській області, в якій зазначено, що між ОСОБА_1 та ФОП ОСОБА_3 22.03.2017 р. було укладено усний договір про виготовлення та установку художнього паркету, вартість паркету і установки становила для неї 53800 грн. Паркет було доставлено і змонтовано у квартирі Зелюкіної 01.12.2017 р. (а.с. 66-68). З виписки з рахунку відповідача вбачається, що протягом 2017 р. позивач йому на рахунок перерахувала кошти в сумах: 22.03.2017 р. - 20100,50 грн (призначення платежу - за паркет 36 кв.м по АДРЕСА_1 ), 03.05.2017 р. - поповнення рахунку на суму 20351,76 грн, 26.09.2017 р. - поповнення рахунку на суму 9195,98 грн. Інших коштів в цей період позивач ОСОБА_1 відповідачу ОСОБА_3 не перераховувала (доказів протилежного суду не надано).

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що у відповідача ОСОБА_3 була достатня та належна правова підстава набуття майна - отримання спірних коштів від позивача ОСОБА_1 (виконання позивачем умов договору - оплата виконаного відповідачем замовлення з виготовлення паркету).

Наявність договірного характеру правовідносин між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виключає можливість застосування ст. 1212 ЦК України, тому потрібно відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 29547,74 грн.

Керуючись ст.ст. 638-640, 1212 ЦК України,

ст.ст. 13, 77-79, 89, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення безпідставно отриманих коштів в розмірі 29547,74 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня складення повного рішення до Вінницького апеляційного суду (який продовжується на строк дії карантину відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України).

Згідно вимог ст. 265 ч. 5 п. 4 ЦПК України:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , АДРЕСА_3 .

Повне рішення виготовлено 27.04.2020 р.

Суддя О.О.Венгрин