УХВАЛА

29 квітня 2020 року

м. Київ

справа №283/326/19

провадження № 61-6909ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу Малинської районної державної адміністрації на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року у в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Малинської районної державної адміністрації Житомирської області, третя особа Малинське управління Державної казначейської служби України в Житомирській області про стягнення матеріальної та моральної шкоди ,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 25 680,00 грн матеріальної шкоди, 15 000,00 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, судові витрати, а саме 406,33 грн судового збору, 1322,15 грн витрат на професійну правову допомогу та 1205,28 грн витрат на проведення експертизи, а всього 2933,76 грн.

Постановою Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року рішення Малинського районного суду Житомирської області від 16 січня 2020 року в частині стягнення моральної шкоди та судових витрат змінено.

Збільшено стягнутий із Малинської районної державної адміністрації Житомирської області на користь ОСОБА_1 розмір на відшкодування моральної шкоди з 15 000 грн. до 50 000 грн. та судових витрат, а саме : судового збору за подання позовної заяви з 406,33 грн. до 756,46грн; витрат на професійну правову допомогу- з 1322,15грн. до 2461,40грн.; витрат на проведення експертизи - з 1205,28 грн. до 2243,84грн.

В решті рішення суду залишено без змін.

10 квітня 2020 року Малинської районної державної адміністрації подало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року в частині позовних вимог про стягнення моральної шкоди, в якій просить рішення суду апеляційної інстанції скасувати та залишити в силі рішення суду першої інстанції у відповідній частині.

Вивчивши касаційну скаргу, суд дійшов висновку, що вона не може бути прийнята до розгляду та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Для касаційних скарг, поданих після 08 лютого 2020 року, законодавцем встановлений новий порядок подання та підстави звернення особи з касаційною скаргою до суду.

Право на касаційне оскарження та підстави касаційного оскарження судових рішень визначені положеннями статті 389 ЦПК України.

Цивільний процесуальний закон містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги, за умови дотримання яких касаційна скарга може бути прийнята судом до розгляду (стаття 392 ЦПК України).

Зокрема, відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У даній справі скаржник оскаржує в касаційному порядку судове рішення, право на касаційне оскарження якого передбачене пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, в касаційній скарзі скаржник зазначає, що при ухваленні оскаржуваного судового рішення суд апеляційної інстанції допустив порушення норм процесуального права в частині оцінки доказів.

Однак, касаційна скарга не містить підстави касаційного оскарження, які цивільний процесуальний закон вимагає зазначати, та їх відповідне обґрунтування.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки неоформлена відповідно до вимог, встановлених процесуальним законодавством для касаційної скарги.

З метою усунення даного недоліку, а також з метою недопущення подвійного тлумачення змісту касаційної скарги, необхідно надати до суду уточнену касаційну скаргу, в якій згрупувати, систематизувати та чітко зазначити підстави касаційного оскарження судових рішень у відповідності до визначеного статтею 389 ЦПК України переліку підстав для касаційного оскарження судових рішень та їх відповідне мотивування. Тобто, заявнику слід чітко зазначити конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті 389 ЦПК України, який (які) відповідно до змісту касаційної скарги є підставою (підставами) для подачі даної касаційної скарги та відповідне його мотивування.

Суд касаційної інстанції роз`яснює скаржнику положення статті 400 ЦПК України, відповідно до якої переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими

За правилами частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються, зокрема, підстава (підстави) відкриття касаційного провадження.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що зазначення скаржником підстав для касаційного оскарження є обов`язковою умовою щодо оформлення касаційної скарги, яка необхідна для подальшого вирішення питання про відкриття касаційного провадження та для подальшого розгляду касаційної скарги.

Окрім того, відповідно до акту від 14 квітня 2020 року № 541, складеного канцелярією Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, під час розкриття конверту було виявлено відсутність додатків до касаційної скарги, а саме копія квитанції про сплату судового збору та копії касаційної скарги в трьох екземплярах.

Таким чином, матеріали справи не містять документів про сплату судового збору або даних про наявність пільг щодо його сплати.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

За правилами статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Зі змісту касаційної скарги вбачається, що постанова суду апеляційної інстанції оскаржується в частині стягнення моральної шкоди у розмірі 50 000 грн.

Таким чином, судовий збір за подання касаційної скарги складає (50 000 *1%*200%) 1000 грн, який підлягає сплаті скаржником.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату.

Також, відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Скаржнику необхідно надати копії касаційної скарги у кількості екземплярів відповідно до кількості учасників справи.

За таких обставин, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки неоформлена відповідно до вимог, встановлених процесуальним законодавством для касаційної скарги.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу Малинської районної державної адміністрації на постанову Житомирського апеляційного суду від 11 березня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш