Справа № 309/134/20
Провадження № 2/309/672/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 квітня 2020 року м. Хуст
Хустський районний суд Закарпатської області
в складі: головуючого-судді Орос Я.В.
за участю секретаря: Соймик Н.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення відсотків та індексу інфляції за користування грошима
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не зявився, надіславши на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності.
В судове засідання відповідач не зявився повторно , про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом розміщення відповідного оголошення на офіційному сайті Хустського районного суду, причини неявки суду невідомі, відзиву на позовну заяву не надіслав
У відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив постановити заочне рішення на підставі наявних в матеріалах справи доказів
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Відповідно до ч. 4ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Рішенням Хустського районного суду від 4 липня 2016 р., яке залишене без змін ухвалою апеляційного суду Закарпатської області від 23 лютого 2017 р. задоволено позов ОСОБА_1 про стягнення боргу з ОСОБА_2 80000,00 (вісімдесят тисяч) грн. та відсотків за користування грошима 31975,28 грн. (а.с7-9).

Відповідно до ч.1ст.509ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно ч. 2ст.509ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановленихстаттею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2ст.11ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти.

Положеннями статті 611 ЦК Українипередбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 2статті 625ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, устатті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто, приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань.

Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3% річних не визнаються неустойкою у розумінніположеньстатті 549 ЦК України

Отже нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від ухвалення рішення суду про присудження суми боргу, відкриття виконавчого провадження чи його зупинення.

Згідно розрахунку, наданого представником позивача, інфляційні втрати складають суму 22080 грн. 03 коп., яка складається: за період із 01.01.2017 року по 31.12.2017 року - 10960,00 грн. (80000,00 грн. х 13,7%). За період із 01.01.2018 року по 31.12.2018 року - 7840,00 грн. (80000,00 грн. х 9,8 % ). За період із 01.01.2019 року по 31.12.2019 року - 3280,00 грн. (80000,00 грн. х 4,1 %).

Згідно розрахунку, 3 відсотка річних складають суму 7200 грн. за період із 21.01.2017 року по 20.01.2020 року (80000,00 грн. х 3% річних х 3 роки).

Таким чином, розрахунок інфляційних втрат та трьох відсотків річних було виконано позивачем правильно, тобто з суми основної заборгованості і здійснено відповідно до умов чинного законодавства. Так, стягненню підлягають інфляційні втрати за весь час прострочення та 3 % річних від простроченої суми, оскільки боржник зобов`язаний відшкодувати інфляційні втрати від знецінення неповернутих коштів.

В силуст. 599 ЦК Українизобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Оскільки відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, тому враховуючи правовий висновок Верховного суду, викладений в постанові від 16 травня 2018 року (справа № 686/21962/15-ц, провадження № 14-16цс18),суд вважає за необхідне застосувати до спірних правовідносин норму статті 625 ЦК Українита задовольнити позовні вимоги

Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати в сумі 840, 80 гривень сплаченого судового збору.

Керуючись ст.ст. 12,13, 81,141, 258,259, 263-265, 354 ЦПК України, ст. ст. 526, 625,1046, 1047,1049 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 борг у розмірі 29280,00 (двадцять дев`ять тисяч двісті вісімдесят ) грн., який складається із 3% річних за три роки (із 01.01.2017р. по 31.12.2019р.) -- 7200.00 грн., індекс інфляції за період із 01.01.2017 року по 31.12.2019 року 22080,00 грн.;

Стягнути з ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 мешканця АДРЕСА_2 840 грн.80 коп. сплаченого судового збору .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а для осіб, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, в цей же строк з дня його отримання через Хустський районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 29 квітня 2020 р.

Суддя Хустського

районного суду: Орос Я.В.