ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/6514/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" грудня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Колесник О.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Залозної Дар`ї Петрівни про забезпечення позову-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , в особі представника адвоката Залозної Д.П. звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна. Ухвалою суду від 27.10.2020 р. в даній справі було частково задоволено заяву про забезпечення позову- накладено арешт на майно, яке належить на праві власності відповідачу - ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме: - п`ятикімнатну квартиру, загальною площею 147,8 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 293, 8 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; - земельну ділянку, площею 0,15 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :00:002:1890; - земельну ділянку, площею 0,1114 га., що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , кадастровий номер :02:002:1891; - паркувальне місце позиція 12, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_3 ; - квартиру, загальною площею 170,5 кв.м., розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; - машиномісце № НОМЕР_2 , розташоване в підземній автостоянці по АДРЕСА_5 ; - двокімнатну квартиру, загальною площею 101, 90 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 ; - двокімнатну квартиру, загальною площею 103, 5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 .

03.12.2020 року представник позивача ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладання арешту на рухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме:автомобіль TOYOTA CAМRY, 2362 куб.см. 2003 р.в., № куз. НОМЕР_3 , номерний знак: НОМЕР_4 .

Представник позивача мотивує вказану заяву тим, що відповідач має намір продати автомобілі, які були придбані за спільні кошти подружжя, а виходячи із цього позивач має всі підстави вважати, що відповідач одноособово буде намагатись розпорядитись рухомим майном, яке є їх спільною сумісною власністю, на користь третіх осіб. Виходячи із цього не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити або унеможливити виконання майбутнього рішення суду що в свою чергу, призведе до порушення конституційного права та законних інтересів позивача, позивачка просить суд заяву про забезпечення позову задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

У відповідності до п. 1, 2, 4 ч.1, ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Як зазначено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (з відповідними змінами) забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання судами України норм чинного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Пунктом 6 зазначеної постанови передбачено, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Крім того, вирішуючи питання про забезпечення позову суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких може бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України, залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням предмету та підстав спору, який виник між сторонами, а також співмірності заявлених позовних вимог до виду та обсягу, вказаних представником позивача заходів забезпечення позову, суд вважає за доцільне заяву про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити, а саме: накласти арешт на на рухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме:автомобіль TOYOTA CAМRY, 2362 куб.см. 2003 р.в., № куз. НОМЕР_3 , номерний знак: НОМЕР_4

Керуючись ст.ст.149-153, 260, 353 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Залозної Дар`ї Петрівни про забезпечення позову - задовольнити.

Накласти арешт на на рухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , а саме: автомобіль TOYOTA CAМRY, 2362 куб.см. 2003 р.в., № куз. НОМЕР_3 , номерний знак: НОМЕР_4

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Копію ухвали направити ОСОБА_1 для пред`явлення до виконання, ОСОБА_2 - для ознайомлення.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: О.М. Колесник