Ухвала

28 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 344/17247/19

провадження № 61-3591ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Литвиненко І. В. (суддя-доповідач), Висоцької В. С., Фаловської І. М.

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до міського голови міста Івано-Франківська, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності міського голови міста Івана-Франківська та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

24 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до міського голови міста Івано-Франківська, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 , в якому просив визнати незаконною бездіяльність міського голови міста Івано-Франківська та відновити його права шляхом зобов`язання міського голови міста Івано-Франківська внести зміни до розпорядження Івано-Франківського міського голови від 15 травня 2007 року № 270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно» шляхом виключення з додатку 1 до цього розпорядження пункту під порядковим № 107 про оформлення за ним права приватної власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 .

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що 12 листопада 2004 року на підставі договору-купівлі продажу житлового будинку і земельної ділянки він набув у власність домоволодіння по АДРЕСА_1 , яке складається із цегляного житлового будинку загальною площею 480,2 кв. м, житловою площею 197,2 кв. м, цегляної літньої кухні загальною площею 28,2 кв. м та металевих воріт загальною площею 10,6 кв. м, а також земельну ділянку площею 0,10 га. Право власності на вищевказане домоволодіння зареєстроване 15 листопада 2004 року Івано-Франківським ОБТІ, що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15 листопада 2004 року № 5438830.

18 квітня 2007 року невідома особа від його імені звернулася до міського голови міста Івано-Франківська з письмовою заявою про оформлення у зв`язку з проведеною перебудовою права власності та видачу свідоцтва про право власності на домоволодіння АДРЕСА_1 , що складається житлового будинку, літньої кухні та сауни.

За наслідками розгляду заяви міським головою 15 травня 2007 року видано розпорядження № 270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно», відповідно до пункту 107 додатку 1 якого за ним оформлено право власності на вищевказане домоволодіння.

Посилаючись на те, що він не звертався до міського голови із заявою про оформлення права власності на самочинно реконструйований житловий будинок із збільшеною площею, не подавав пакету документів, не підписував заяву, що підтверджується висновком експерта від 05 серпня 2016 року про те, що підпис у заяві від 18 квітня 2007 року виконаний не ним, а іншою особою, а також, що відповідач відмовився в добровільному порядку внести зміни в розпорядження №270-р від 15 травня 2007 року шляхом виключення пункту 107 з додатку 1 до нього, просив позов задовольнити.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 28 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до міського голови міста Івано-Франківська, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльність міського голови міста Івано-Франківська, зобов`язання внести зміни до розпорядження Івано-Франківського міського голови від 15 травня 2007 року № 270-р «Про оформлення права власності на нерухоме майно» шляхом виключення з додатку 1 до нього пункту під порядковим номером № 107 про оформлення за ОСОБА_1 права приватної власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 відмовлено.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 30 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 28 листопада 2019 року - залишено без змін.

21 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 28 листопада 2019 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у вказаній вище справі, яку ухвалою Верховного Суду від 16 березня 2020 року залишено без руху та надано строк для усунення недоліків, а саме: подати виправлену редакцію касаційної скарги, в якій однозначно визначити обґрунтовані підстави касаційного оскарження рішення суду першої та апеляційної інстанцій відповідно до вимог пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України та роз`яснено заявнику про наслідки невиконання вимог ухвали суду.

У квітні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку направив до Верховного Суду на виконання вимог ухвали клопотання, в якому зазначив, що підставами касаційного оскарження є пункти 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставами касаційного провадження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2019 року у справі № 826/653/16; від 14 лютого 2018 року у справі № 927/660/17; від 24 квітня 2018 року у справі № 825/705/17; від 15 травня 2018 року у справі № 2018/17501/2012.

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази та/або встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів ( пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга подана у передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктами 1, 4 частиною другою статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цій справі.

Витребувати із Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області цивільну справу № 344/17247/19 за позовом ОСОБА_1 до міського голови міста Івано-Франківська, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - ОСОБА_2 про визнання незаконною бездіяльності міського голови міста Івана-Франківська та зобов`язання вчинити дії.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 29 травня 2020 року.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: І. В. Литвиненко

В. С. Висоцька

І. М. Фаловська