Справа №329/40/20
Провадження № 2/329/71/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
27 квітня 2020 року смт Чернігівка
Чернігівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді - Богослова А.В.,
за участі помічника судді, який здійснює повноваження секретаря судового засідання - Сокирко В.В.,
представника позивача ОСОБА_2 ,
відповідача ОСОБА_3 ,
третьої особи ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Чернігівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
Свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 мотивує тим, що їй та третій особі ОСОБА_4 на праві власності належить житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується договором купівлі-продажу від 16.11.2018. Зазначений житловий будинок був придбаний ОСОБА_1 та ОСОБА_4 у відповідача ОСОБА_3 . Позивач вказує, що в вищезазначеному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , який після укладення договору купівлі-продажу будинку обіцяв знятись з реєстрації місця проживання. В будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_4 відповідач не проживає з лютого 2018 року. Реєстрація відповідача у будинку позивача та третьої особи порушує їхні права як власників будинку. Позивач вважає, що оскільки відповідач у будинку не проживає з лютого 2018 року, то він втратив право користування цим житловим приміщенням.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, разом із позовом надала заяву про розгляд справи без її участі.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю, просив визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, не заперечував проти заочного розгляду справи з ухваленням заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений у встановленому законодавством порядку, заяв чи клопотань не надав.
Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв чи клопотань не надав.
Суд ухвалою постановленою без виходу до нарадчої кімнати вирішив проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_5 пояснив, що проживає по АДРЕСА_2 . Зазначив, що ОСОБА_6 його знайомий. Свідок зазначив, що ОСОБА_6 продав чоловіку та жінці належний йому будинок по АДРЕСА_2 , однак точний номер будинку він не знає. Продаж будинку відбувся приблизно восени 2018 року. Зі слів ОСОБА_7 свідок знає, що ОСОБА_6 не проживає у зазначеному будинку.
Допитаний в якості свідка ОСОБА_8 пояснив, що він проживає по АДРЕСА_2 . Відповідача ОСОБА_9 він знає близько 10-15 років. Номер будинку, в якому проживав ОСОБА_6 , свідок не пам`ятає, та місце проживання відповідача на теперішній час свідку не відомо. Свідок зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 це його сусіди, які проживають у будинку навпроти. Зазначив, що ОСОБА_3 продав належний йому будинок у листопаді 2018 року, свідок був присутнім, коли ОСОБА_1 та ОСОБА_4 передавалися гроші за будинок.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до наступних висновків.
Позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_4 належить на праві власності житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 16.11.2018.
Відповідно до підтвердження депутата округу № 5, ОСОБА_10 , ОСОБА_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за вказаною адресою не проживає з лютого 2018 року.
Згідно з копією довідки від 20.11.2019 № 02-43/3552, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Факт не проживання ОСОБА_3 в будинку по АДРЕСА_1 , також підтверджується показами свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_8 .
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є не порушним.
Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд.
Частиною першою статті 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.
Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, який знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.
Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Аналіз зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Саме така правова позиція викладена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року, справа №6-709цс16.
Таким чином, суд вважає, що позивач має право вимагати від відповідача, який не є членом його сім`ї та з 2018 року не проживає в будинку, який належить позивачу ОСОБА_1 та третій особі ОСОБА_4 на праві власності, усунення порушень свого права власності, у тому числі шляхом визнання його судом таким, що втратив право користування житловим приміщенням.
За таких обставин суд доходить до висновку, що відповідач ОСОБА_3 втратив право користування житловим приміщенням будинком по АДРЕСА_1 , а позов підлягає задоволенню повністю.
Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, відповідно до частини першої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені ним судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 гривень 80 копійок.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст.150, 156 Житлового Кодексу України, ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_9 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, - задовольнити повністю.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні житловим будинком по АДРЕСА_1 , шляхом визнання ОСОБА_9 таким, що втратив право користування зазначеним житловим приміщенням.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Повний текст рішення складений 30 квітня 2020 року.
Заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Позивачем рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Чернігівський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_6 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .
Третя особа: ОСОБА_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 .
Суддя А.В.Богослов