ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосіївський", ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Батової Людмили Григорівни, приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Перфілової Олени Анатоліївни, третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору та вчинення дій та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, треті особи: Управління архітектурно-будівельного контролю ДМР, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосіївський", про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування реєстрації,

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні заяви представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення його позову.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просив ухвалу суду скасувати та задовольнити його клопотання про забезпечення позову в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливить виконання можливого рішення суду по даній справі та поставить під загрозу життя людей, які мешкають в багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 .

Представник ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В провадженні Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська перебуває справа за позовом ОСОБА_2 до Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосіївський", ОСОБА_1 , приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Батової Л.Г., приватного нотаріуса Дніпровського нотаріального округу Перфілової О.А., третя особа: фізична особа-підприємець ОСОБА_3 про скасування рішення про державну реєстрацію, визнання недійсним договору та вчинення дій та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, треті особи: Управління архітектурно-будівельного контролю ДМР, Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Феодосіївський", про визнання недійсним свідоцтва про право власності та скасування реєстрації.

16 грудня 2019 року до суду надійшла заява представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 про вжиття заходів забезпечення позову, в обґрунтування якої посилалась на те, що позивач, подаючи декларацію про початок будівельних робіт щодо реконструкції свого нежитлового приміщення, не вказав, що наслідком його реконструкції буде збільшення площі. При цьому, позивач разом з даною декларацією подав і технічний паспорт на нібито своє приміщення, але площа в ньому була не 126,1м2, а 167,6 м2. Позивач без проекту реконструкції нежитлового приміщення зі збільшенням його площі здійснив самочинне будівництво без відповідного погодженого проекту та дозволу і змінив конструктивні елементи багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . Вважає, що дані дії позивача ставлять під загрозу життя людей та життєдіяльність в цілому багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 . На підставі викладеного, з метою недопущення руйнації житлового будинку, недопущення відчуження позивачем його нежитлового приміщення іншим особам, просила накласти арешт на нежитлове приміщення-офіс АДРЕСА_1 , заборонити ОСОБА_2 проводити ремонтні, оздоблювальні та будівельні роботи в нежитловому приміщенні-офісі АДРЕСА_1 чи будь-яким чином змінювати стан даного приміщення і здійснювати його експлуатацію позивачем.

Відповідно до ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову, суд першої інстанції правомірно виходив з того, що заява не містить обґрунтування необхідності вжиття саме такого виду забезпечення позову і доказів того, що позивачем вчиняються ремонтні, оздоблювальні та будівельні роботи в нежитловому приміщенні-офісі АДРЕСА_1 , які зокрема ставлять під загрозу життя людей та життєдіяльність в цілому багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 та зумовлюють руйнацію вказаного будинку, крім того, запропонований вид забезпечення позову направлений на суттєве обмеження прав власності позивача і позбавить її не тільки права володіти та розпоряджатися належним на праві власності майном, а й користуватися ним.

Доводи апеляційної скарги дублюють обґрунтування заяви про забезпечення позову, яким судом першої інстанції надана належна правова оцінка.

Під час вирішення питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Враховуючи природу предмета спору, доказів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду при незастосуванні заходів забезпечення позову, які б обґрунтували доцільність обмеження права власності та користування власністю, матеріали справи не містять.

Метою забезпечення позову, згідно ст.149 ЦПК України, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

При цьому, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Однак обрані позивачем за зустрічним позовом заходи забезпечення позову не відповідають вимогам співмірності та збалансованості інтересів сторін.

Таким чином, порушень норм процесуального права, які б могли призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено, тому ухвала суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.

Згідно ст.141 ЦПК України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 18 грудня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова