Справа № 485/171/20
Провадження № 2/485/221/20
24 квітня 2020 року м.Снігурівка
Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Квєтка І.А.,
секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця,
У лютому 2020 року АТ КБ "ПриватБанк" (далі-Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла.
Станом 10 листопада 2019 року утворилася заборгованість за кредитним договором, яка з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості, становить 14 927,65грн.
Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є ОСОБА_1 , який протягом шести місяців з дня смерті ОСОБА_2 від спадщини не відмовився, а тому до нього перейшов обов`язок погасити заборгованість, яка виникла у спадкодавця за кредитним договором.
У відповідності до ст.1281 ЦК України, 17 січня 2018 року Банком була направлена претензія до Снігурівської державної нотаріальної контори, яка направила відповідь, що отримана банком 19 лютого 2018 року.
30 вересня 2019 року позивачем до спадкоємця було направлено лист-претензію про погашення кредитної заборгованості, яку залишено без виконання.
У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи в його відсутність, у якій позов підтримав та не заперечував проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином шляхом направлення за місцем реєстрації судової повістки рекомендованим листом з повідомленням, яку вручено члену сім`ї. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надійшов.
За наявності умов, визначених у ч. 1 ст. 280 ЦПК, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи.
У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.
Судом встановлено, що 03 січня 2008 року між ЗАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ "ПриватБанк" та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір NKXRRX08660376 на строк 12 місяців по 03 січня 2009 року включно, з умовами сплати за користування Кредитом відсотків у розмірі 1,0% на місяць на суму залишку заборгованості по кредиту, щомісячної винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 21,46грн., та єдиноразової винагороди за надання фінансового інструменту у розмірі 146,00грн., в обмін на зобов`язання позичальника з повернення кредиту, сплати відсотків, винагороди, комісії (а.с. 13).
З наданого позивачем розрахунку вбачається, що останній платіж на погашення заборгованості за кредитним договором внесено 10 листопада 2017 року (а.с. 7-14).
ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Снігурівка Миколаївської області ОСОБА_2 померла, про що Снігурівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області видано 05 вересня 2017 року свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 за актовим записом № 258 від 05 вересня 2017 року (а.с. 36).
З вимогою про повернення кредитної заборгованості банк за життя ОСОБА_2 до останньої не звертався.
Згідно з копією спадкової справи № 38/2018 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , остання заведена Снігурівською державною нотаріальною конторою за заявою позивача 06 лютого 2018 року.
11 вересня 2019 року Банк направив відповідачу ОСОБА_1 лист-претензію з вимогою погасити борг, однак її не було виконано (а.с. 41-45).
Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За змістом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Відповідно до частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
Спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (частина перша статті 1268 ЦК України).
Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем, визначені у частинах третій, четвертій статті 1268, статті 1269 ЦК України.
Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Відповідно до частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.
Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України).
Згідно з частиною першою статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.
При вирішенні спору про стягнення з спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням кола спадкоємців, належності спадкодавцю будь-якого рухомого чи нерухомого майна, вартості отриманого спадкоємцями майна та дотримання кредитором законодавчо визначеного строку пред`явлення вимоги до спадкоємців боржника.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України).
В обґрунтування свого позову до ОСОБА_1 позивач посилається на те, що останній постійно проживав разом з спадкодавцем на час відкриття спадщини, таким чином, на думку позивача він прийняв спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника.
Згідно з матеріалами справи, за паспортними даними відповідача ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_2 , адреса їх реєстрації є спільною: АДРЕСА_1 (а. с. 34, 35).
Однак, реєстрація зазначених осіб за однією адресою не є підставою вважати відповідача спадкоємцем ОСОБА_2 , оскільки лише сам факт реєстрації місця проживання відповідача разом зі спадкодавцем, без наведення конкретних аргументів та надання доказів, не свідчить про прийняття останнім спадщини у встановленому законом порядку. За даними Виконавчого комітету Снігурівської міської ради Миколаївської області від 17 березня 2020 року № 420/01-2.6, згідно з реєстром територіальної громади м. Снігурівка данні про осбі, які були зареєстровані з померлою ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні.
Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини; спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2цього Кодексу).
Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї; малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу.
Таким чином, реєстрація зі спадкодавцем за однією адресою може свідчити про прийняття спадщини, за умови, що особи, які проживали зі спадкодавцем мають право на спадщину, тобто є спадкоємцями.
Разом з тим, позивачем не надано доказів, які б свідчили, що відповідач ОСОБА_1 є спадкоємцем позичальника на підставі відносин спорідненості чи за заповітом, а матеріалами спадкової справи вказаний факт не підтверджено.
Крім того, позивачем не доведено факту наявності та об`єму спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , у межах вартості якого спадкоємець останнього несе відповідальність перед кредитором.
Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги банком не доведені, а тому позовна заява підлягає залишенню без задоволення.
Керуючись ст.ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268, 280 ЦПК України, суд
Позовну заяву Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця, - залишити без задоволення.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України..
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, з урахуванням пункту 3 розділу ХІІ "Прикінцеві положення" ЦПК України.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 24.04.2020.
Суддя