Провадження № 6/522/387/20
Справа №522/4632/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся 13.04.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про відстрочку виконання рішення суду в якій просить відстрочити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, на строк 1 рік.

Заява мотивована тим, що заявник тяжко хворий та потребує постійного обстеження та лікування. Такі обставини не були предметом розгляду в судах першої та апеляційної інстанції, втім існували ще до виникнення спору. Заявник просить відстрочити виконання рішення, адже у разі виявлення прогресування хвороби він буде змушений мобілізувати всі свої кошти задля збереження свого життя. Також вказує, що рішення стягуються інфляція та три відсотки річних. У виконавчому провадження з основної суми боргу за рахунок майна ОСОБА_1 отримали кошти ОСОБА_3 та її син.

До суду 23.04.2020 року надійшла заява ОСОБА_2 , згідно якої просила відкласти розгляд справи, у зв`язку з запровадженням на території України карантину, також вказала, що термін відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня його ухвалення, тому строк для відстрочки закінчується 10.09.2020 року. Проблеми заявника не перешкоджають, на думку ОСОБА_2 , у зверненні до неї з надуманим позовами, втім перешкоджають повернути кошти. Також вказує, що у власності ОСОБА_1 є квартира в центрі міста Одеси, а ОСОБА_2 є інвалідом 2 групи та перенесла операцію на серцевому клапані.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розгляд заяви ОСОБА_1 призначено на 23.04.2020 року відповідно до вимог ч.2 ст. 435 ЦПК України.

У судове засідання 23.04.2020 року, учасники справи не з`явилися.

Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Сторони сповіщені про розгляд заяви, ОСОБА_2 виклала свої заперечення проти заяви про відстрочення виконання рішення суду у заяві про відкладення розгляду справи.

У зв`язку з короткими строками розгляду відповідної заяви, зважаючи, що сторони висловили свої позиції з приводу розгляду заяви про відстрочку виконання рішення суду та враховуючи, що були сповіщені про час, дату та місце судового розгляду, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 про відкладення розгляду справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 3-5 ст. 435 ЦПК України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Згідно пункту 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 351 ЦПК і ст. 121 ГПК їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2019 року стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) інфляційні втрати у розмірі 19731 (дев`ятнадцять тисяч сімсот тридцять одну) грн. 04 коп. та три відсотки річних у розмірі 6171 (шість тисяч сімдесят одна) грн. Постановою Одеського апеляційного суду від 17.03.2020 року вказане рішення залишено без змін.

ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, про що свідчить посвідчення серії НОМЕР_3 видане УМВС України в Одеській області.

ОСОБА_2 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується довідкою до акту огляду МСЕК серії 2-18 ОД №052641 від 12.08.2010 року.

З бази даних «Д-3» вбачається, що на виконання вищевказаного рішення Приморським районним судом м.Одеси 30.03.2020 року видано виконавчий лист.

З огляду на встановлені обставини, на переконання суду, у ОСОБА_1 наявні захворювання, що також не заперечується ОСОБА_4 , а тому суд вважає доведеним заявником наявність підстав для відстрочення виконання рішення суду.

Однак, суд також враховує наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини - справа "Желтяков проти України" (п.42-43) Європейський суд з прав людини наголосив, що право на справедливий розгляд судом, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися в контексті Преамбули Конвенції, яка, серед іншого, проголошує верховенство права як частину спільного спадку Договірних Держав. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів (див. рішення суду у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [ВП],№28342/95, п. 61, ECHR1999-VII).Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-Х).

Вирішення питання про відстрочення виконання судового рішення не може ставити сторін у нерівне положення, як стверджує ОСОБА_4 , з огляду на те, що судом не досліджується питання рівності сторін в психологічному, фізіологічному, матеріальному стані, судом лише досліджується питання наявності у заявника виключних обставин, що зумовлюють необхідність у відстроченні виконання рішення.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 має статус інваліда ІІ групи та має проблеми зі здоров`ям, що впливають на виконання рішення суду, суд вважає, що подана ним заява підлягає задоволенню.

Згідно частини 5 ст.435 ЦПК України розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вірно вказує, позивачка ОСОБА_4 рішення Приморського районного суду м. Одеси ухвалене 10.09.2019 року, тому відстрочка його виконання не може перевищувати одного року саме з цієї дати.

Тому, заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання судового рішення може бути задоволено частково, в частині відстрочення виконання рішення суду на рік з дня ухвалення рішення, а не з дня постановлення даної ухвали.

На підставі викладеного, керуючись ст.259-261, 435 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення задовольнити частково.

Відстрочити виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10.09.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення інфляційних втрат та 3 % річних, до 10.09.2020 року.

В іншій частині заяви відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, але не менше ніж строк дії карантину в Україні.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 28.04.2020 року.

Суддя: В.Я.Бондар