У Х В А Л А

21 квітня 2020року м. Київ

Справа № 754/14783/17

Провадження: № 2-ві/824/40/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Невідомої Т.О.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Нежури В.А.

у справі за заявою ОСОБА_1 в порядку виконання рішення суду відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва про визнання неправомірними дії Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва щодо невиконання рішення суду від 28 серпня 2017 року усправі № 754/9059/16-ц, визнання незаконними та скасування наказів Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва, стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києвасереднього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі,

в с т а н о в и в :

В провадженні Київського апеляційного суду перебуває заява ОСОБА_1 в порядку виконання судового рішення відповідно до статті 236 Кодексу законів про працю України у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва про визнання неправомірними дії Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва щодо невиконання рішення суду від 28 серпня 2017 року у справі № 754/9059/16-ц, визнання незаконними та скасування наказів Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва, стягнення з Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва середнього заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди та поновлення на роботі.

21 квітня 2020 року на адресу суду надійшли дві заяви ОСОБА_1 про відвід судді Нежури В.А., які є аналогічними за своїм змістом (т.7, а.с.215-217, 218-220)

В обґрунтування поданих заяв ОСОБА_1 посилалась на штучне затягування розгляду поданою відповідачем апеляційної скарги на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 02 березня 2020 року. На її думку, таке затягування розгляду справи пов`язане безпосередньо з отриманням головою Київського апеляційного суду хабаря.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді Нежури В.А. визнано необґрунтованою, передано на розгляд у порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України, для її вирішення відповідно до вимог ч.3 ст.40 ЦПК України.

Для вирішення питання про відвід визначено суддю Київського апеляційного суду Невідому Т.О. (протокол автоматичного розподілу судової справи між суддями від 21 квітня 2020 року).

Вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи заяви щодо упередженості судді Нежури В.А., підстав для задоволення відводу не вбачаю, з огляду на наступне.

Статтею 36 ЦПК України визначено перелік підстав відводу (самовідводу) судді і розширеному тлумаченню ця норма не підлягає.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або необ`єктивності судді.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові, у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Тобто, особа, яка заявляє відвід судді, повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді або не розгляді справи, зважаючи на дію презумпції особистої неупередженості судді, яка діє до тих пір поки не доведено інше.

Як убачається із матеріалів справи, дана цивільна справа надійшла до Київського апеляційного суду 31 березня 2020 року для розгляду апеляційної скарги, яка подана директором Комунального некомерційного підприємства «Консультативно-діагностичний Центр» Деснянського району міста Києва Лимарем Ю.В. на ухвалу Деснянського районного суду м.Києва від 02 березня 2020 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 квітня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Відповідно до ч.1 ст. 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Зі змісту заяви про відвід вбачається, що ОСОБА_1 виявила недовіру судді Нежурі В.А. у зв`язку з тим, що станом на 16 квітня 2020 року подана відповідачем апеляційна скарга не розглянута судом.

Водночас, пунктом 9 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30.03.2020 № 540-IXрозділ ХІI «Прикінцеві положення» ЦПК України доповнено пунктом 3, яким передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), зокрема, строки розгляду апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину, а також регламентовано, що строк, який встановлює суд у своєму рішенні, не може бути меншим, ніж строк дії карантину, пов`язаного із запобіганням поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 з 12.03.2020 року по 03.04.2020 на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2020 № 239 до зазначеної постанови № 211 внесено зміни, відповідно до яких карантин продовжено до 24.04.2020.

Ураховуючи викладене, зазначені заявницею доводи є безпідставними. Але в будь якому випадку не дотримання суддею процесуальних строків не може свідчити про його упередженість при вирішенні справи.

Безпідставними та необґрунтованими є і особисті судження заявниці на рахунок голови Київського апеляційного суду, які жодним чином не стосуються обставин справи та наведених підстав для заявленого відводу.

Оскільки заява про відвід та матеріали даної справи не містять обставин для відводу судді з підстав, визначених ст. ст. 36-37 ЦПК України, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Нежури В.А. слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 36,40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про відвід судді Нежури В.А. залишити без задоволення.

Продовжити розгляд справи у тому ж складі суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: Т.О. Невідома