УХВАЛА

23 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 524/3449/18

провадження № 61- 6248 ск 20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Антоненко Н. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Русинчука М. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою Крилової Олени Леонідівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2019 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2020 року в справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

У травні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулося до суду з указаним позовом та просило стягнути з відповідача на свою користь 82 759,53 грн заборгованості за кредитним договором від 11 вересня 2006 року.

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2019 року в складі судді Предоляк О. С., залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 24 лютого 2020 року в складі колегії суддів Прядкіної О. В., Бутенко С. Б., Обідіної О. І., позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» 3087,94 грн заборгованості за кредитним договором від 11 вересня 2006 року. У задоволенні іншої частини позову відмовлено.

31 березня 2020 року Крилова О. Л. засобами поштового зв`язку подала до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з наступних підстав.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Малозначними є справи, в яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, та справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (пункти 1, 2 частини шостої статті 19 ЦПК України).

Предметом позову в даній справі є майнова вимога про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна якої не перевищує 210 200 грн, тому справа є малозначною в силу закону.

Посилання Крилової О. Л. на пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України як на підставу касаційного оскарження не заслуговують на увагу, оскільки з указаних підстав підлягають оскарженню рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанова суду апеляційної інстанції крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті, зокрема, в малозначних справах.

Не беруться до уваги посилання Крилової О. Л. на те, що дана справа має виняткове значення для банку, оскільки невиконання відповідачем зобов`язань за кредитним договором перешкоджає стабільній роботі позивача та обмежує його права. Надання на договірних засадах юридичним і фізичним особам грошових сум у кредит та права і обов`язки банку, які виникають з даних правовідносин, є суттю діяльності банку.

Згідно з вимогами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до Рекомендацій № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, держави-члени Ради Європи мають вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

З огляду на викладене та відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389, пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження в даній справі слід відмовити.

Керуючись пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Крилової Олени Леонідівни, яка діє на підставі довіреності в інтересах акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 07 листопада 2019 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 03 березня 2020 року відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Н. О. Антоненко

В. І. Журавель

М. М. Русинчук