У Х В А Л А

27 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 405/2623/19

провадження № 61-6444ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Кузнєцова В. О., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позовних вимог зазначив, що між ним та Приватним акціонерним товариством «Кіровоградобленерго» (далі - ПрАТ «Кіровоградобленерго») укладено договір купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом від 13 червня 2017 року, який набирав чинності з дня його підписання - 24 липня 2017 року, та за яким він взяв на себе зобов`язання продавати електропостачальнику - ПрАТ «Кіровоградобленерго» електричну енергію, вироблену з енергії сонячного випромінювання об`єктами електроенергетики (генеруючими установками) приватного домогосподарства, а відповідач - електропостачальник ПрАТ «Кіровоградобленерго», взяв на себе зобов`язання купувати у споживача (позивача) електричну енергію за «зеленим» тарифом, встановленим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП), в обсязі, що перевищує місячне споживання електричної енергії приватним домогосподарством та оплачувати куплену сонячну електроенергію в строки, передбачені вказаним договором. Відповідач не виконав зобов`язання взяті на себе відповідно до умов договору, та не сплатив кошти за отриману електричну енергію за період з вересня 2017 року по лютий 2019 року у передбачені договором строки.

Просив стягнути з відповідача на свою користь, за отриману електричну енергію за період з вересня 2017 року по березень 2019 року, заборгованість за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом від 13 червня 2017 року в розмірі 200 000 грн, з урахуванням індексу інфляції, трьох проценти річних та пені.

В подальшому ОСОБА_1 зменшив свої позовні вимоги, врахувавши суми сплачені відповідачем за отриману електроенергію за січень - березень 2019 року.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Кіровограда від 25 квітня 2019 року до участі в справі в якості співвідповідача залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» (далі - ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія»).

Рішенням Ленінського районного суду міста Кіровограда від 21 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Кіровоградобленерго» на користь ОСОБА_1 за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом за період з вересня 2017 року по лютий 2019 року в сумі 113 220, 15 грн, три відсотки річних - 3 402, 33 грн, інфляційні витрати - 12 351, 69 грн, пеню - 24 222, 57 грн та судові витрати у розмірі 2 000, 00 грн. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 17 лютого 2020 року зазначене рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення.

Позов ОСОБА_1 до ПрАТ «Кіровоградобленерго» задоволено частково.

Стягнуто з ПрАТ «Кіровоградобленерго» на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом за вересень 2017 року та період з січня 2018 року по грудень 2018 року в розмірі 114 337, 79 грн (без врахування обов`язкових платежів і податків), три проценти річних - 5 549, 90 грн, інфляційні втрати - 11 129 , 61 грн та пеню - 57 842, 08 грн, а всього 188 859, 38 грн.

В задоволені іншої частини вимог ОСОБА_1 до ПрАТ «Кіровоградобленерго» відмовлено.

ОСОБА_1 в позові до ТОВ «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості відмовлено. Вирішено питання судових витрат.

30 березня 2020 року ОСОБА_1 направив засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 лютого 2020 року, в якій просив повністю скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовні вимоги.

Заявник зазначив, що дана справа оскаржується з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

ОСОБА_1 посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики щодо розрахунків за договором купівлі-продажу електричної енергії за «зеленим» тарифом встановленим НКРЕКП та розрахунків за договором про користування електричною енергією за тарифом встановленим НКРЕКП для населення. Крім цього, заявник зазначає, що справа становить значний суспільний інтерес, оскільки енергопостачальники завдають громадянам, які встановили генеруючі установки в приватних домогосподарствах, шкоду та проводять розрахунки у спосіб, що не передбачений договорами, а також вказує на те, що дана справа має для нього виняткове значення, з урахуванням того, що він одночасно є споживачем електроенергії отриманої від електропостачальника за тарифом встановленим НКРЕКП для населення та продавцем електроенергії електропостачальнику за «зеленим» тарифом встановленим НКРЕКП.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.

Ціна позову в цій справі становить 200 000 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).

Наведені у касаційній скарзі обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявник не навів прикладів неоднакового застосування судами норм права у подібних правовідносинах.

Щодо доводів про те, що справа має виняткове значення для заявника, Верховний Суд зазначає, що поняття винятковості справи є оціночним та потребує належного обгрунтування. Заявник не навів переконливих доводів та не надав належних доказів, які б свідчили про те, що справа має, для нього виняткове значення. Незгода заявника з оскаржуваним судовим рішенням в цілому, за відсутності інших обставин, не може розглядатися як обставина, що впливає на визначення справи як такої, що має виняткове значення, оскільки це може бути оцінкою сторони щодо кожної конкретної справи, учасником якої вона є.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 17 лютого 2020 року у справі за ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кіровоградобленерго», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кіровоградська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. О. Кузнєцов