Справа № 199/9224/19
Провадження № 2/204/322/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 квітня 2020 року Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Мащук В.Ю.

при секретарі Голушко В.В.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду у м.Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з під арешту та встановлення юридичного факту, -

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач звернулася до суду з позовом, уточнивши позовні вимоги, просила суд:

- встановити факт, що боржник за ухвалою Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2004 року по справі № 2-175/05 - ОСОБА_2 та спадкодавець ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одна і та ж особа, на майно якої, а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 накладено арешт;

- зняти арешт з майна боржника ОСОБА_3 на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , накладений ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2004 року по справі № 2-175/05 та скасувати запис про державну реєстрацію обтяжень № 3293155, внесений до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 02.06.2006 року реєстратором - Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Красногвардійського району м.Дніпропетровська від 18.05.2006 року про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження, винесеної з виконання виконавчого провадження АМ 119482 3, яким застосовано обтяження у виді арешту всього рухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_2 .

Судом вірно встановлено найменування відповідача Чечелівський відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 .

Після смерті батька відкрилася спадщина, що складалася з Ѕ частини квартири, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Спадкоємцями першої черги були: позивач, дід позивача - ОСОБА_4 , мати позивача - ОСОБА_5 . Оскільки на час смерті батька позивач була неповнолітньою, з заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори, не зверталась. Проте з заявою від свого імені та в інтересах позивача зверталася її мати. Дід був зареєстрований разом зі спадкодавцем і фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер дід позивача - ОСОБА_4 .

Після смерті діда відкрилася спадщина, що складалася з зазначеної квартири. Спадкоємцями першої черги після смерті діда є позивач, як дочка його померлого сина - ОСОБА_3 , та дочка - ОСОБА_5 . Після смерті діда, у передбачений законом строк, позивач та її тітка - ОСОБА_5 звернулися до Третьої Дніпропетровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, де їм повідомили, що ухвалою АНД районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2004 року накладено арешт на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_2 , та на підставі постанови Красногвардійського ВДВС від 18.05.2006 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 з забороною відчуження.

04.11.2019 року позивач отримала постанову державного нотаріуса Третьої Дніпровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Звернувшись до Чечелівського відділу державної виконавчої служби Дніпровського міського управління юстиції з заявою про надання інформації щодо накладення арешту на спадкове майно та зняття арешту та заборони, отримано відповідь Чечелівського відділу державної виконавчої служби м. Дніпро Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області за № 692/08, відповідно до якого, надати детальну інформацію по виконавчому провадженню неможливо, оскільки виконавче провадження знищено, у зв`язку зі смертю боржника ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Крім того, отримавши копію ухвали Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2004 року, позивачем з`ясовано, що прізвище її батька зазначено в ухвалі ОСОБА_6 (на російській мові), тоді як його справжнє прізвище ОСОБА_7 (на українській мові), у зв`язку з чим позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

В судове засідання позивач не з`явилася, через канцелярію суду надала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав клопотання про розгляд справи за його відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Судом встановлено відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , що ОСОБА_4 був батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 (арк.с.7).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у віці 44 років, про що зроблено відповідний актовий запис № 5388 (арк.с.5).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 у віці 80 років, про що складено відповідний актовий запис - 2319 (арк.с.6).

Відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є дочкою ОСОБА_3 (арк.с.8).

Відповідно до відповіді Чечелівського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 18.04.2019 року № 629/08 згідно перевірки відомостей Автоматизованої системи виконавчих проваджень, у розділі Спецрозділ, на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження - ВП 1763639, відкрите 24.01.2006 року, з примусового виконання вимог виконавчого листа № 2-175 від 23.01.2006 року Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_8 суми боргу у розмірі 2266 грн.

16.02.2006 року державним виконавцем відповідно до п.2 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Заходи примусового виконання у даному випадку не скасовуються.

ВП 12304227 відкрито 13.04.2009 року, 26.03.2010 року державним виконавцем було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку зі смертю боржника.

Станом на 16.04.2019 рік більш детальну інформацію або копії з матеріалів виконавчого провадження надати неможливо, так як згідно з Правилами ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватних виконавців, визначено строк зберігання завершених виконавчих проваджень, який становить три роки, вказане виконавче провадження знищено.

Згідно відомостей, які містяться в Автоматизованій системи виконавчих проваджень, у розділі Спецрозділ, міститься інформація, стосовно боржника ОСОБА_2 , тільки у зазначених виконавчих провадженнях, інші виконавчі провадження відносно ОСОБА_2 , згідно відомостей АСВП не знайдено, відомості щодо накладення арешту на майно ОСОБА_2 також відсутні, у зв`язку зі спливом строку зберігання таких виконавчих проваджень.

Стосовно звільнення з-під арешту майна ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_2 , повідомлено, що, згідно п. 4 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника мас спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника) виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкт господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника, у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про йог бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позов; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення» може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову. '

Згідно п. 5 ст. 59 ЗУ «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Станом на 16.04.2019 рік у державного виконавця відсутні законні підстави для звільнення з-під арешту майна боржника ОСОБА_2 (арк.с.10).

Відповідно до відповіді КП «ДМБТІ» від 18.12.2018 року за № 19077, станом на 31.12.2012 року в інвентаризаційній справі за адресою: АДРЕСА_2 містяться відомості про право власності: ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (ПІБ надано російською мовою) на праві спільної власності (частки не зазначені) згідно свідоцтва про право власності на житло від 30.04.1999 р., виданого Державним житлово комунальним підприємством «Південне», згідно розпорядження № 1221 -99, зареєстроване в КП «ДМБТІ» ДОР та записано в реєстрову книгу № 450п за реєстровим № 675-479.

Ухвалою АНД районного суду м. Дніпропетровська від 14.09.2004 р. накладено арешт на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить гр. ОСОБА_11 (ПІБ зазначено як в ухвалі); Постановою Красногвардійської ДВС від 18.05.2006р. накладено арешт на все майно, що належить гр. ОСОБА_2 , а саме на частину квартири АДРЕСА_1 заборона відчуження (арк.с.15).

Відповідно до відповіді Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 18 січня 2019 року № 14/5-440 відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 з 03.07.1997 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), та з реєстраційного обліку знятий 06.08.2009 року. Склад сім`ї на день смерті ОСОБА_12 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) становить 1 особа: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , був зареєстрований з 24.09.1992, знятий з реєстраційного обліку 20.12.2018 року (арк.с.16).

Відповідно до відповіді Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур від 12 грудня 2018 року № 14/5 12155 відповідно до даних картотеки з питань реєстрації фізичних осіб, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , з 24.09.1992 року до дня смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), з реєстраційного обліку не знятий.

Інші зареєстровані особи за адресою: АДРЕСА_2 , на день смерті ОСОБА_13 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) відсутні (арк.с.17).

Відповідно до ухвали Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2004 року, накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 , на автомобіль ГАЗ 33021, державний номер НОМЕР_4 , що належить на праві власності ОСОБА_2 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_2 (арк.с.18).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, 02.06.2006 року за № 3293155 Третьою дніпровською нотаріальною конторою накладено арешт на квартиру за адресою: АДРЕСА_2 . Підстава обтяження постанова АМ НОМЕР_5 , 18.05.2006, ДВС у Красногвардійському районі м. Дніпропетровська (арк.с.19).

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30 квітня 1999 року, виданого Державним житлово комунальним підприємством «Південне», квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної власності ОСОБА_4 та членам його сім`ї ОСОБА_3 (арк.с.20).

Відповідно до постанови державного нотаріуса Третьої дніпровської державної нотаріальної контори Демуш Є.В. від 04 листопада 2019 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину квартири АДРЕСА_1 , після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_3 , у зв`язку з арештом спадкового майна (арк.с.23).

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

В судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до ухвали Амур Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2004 року з метою забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_8 до ОСОБА_3 , накладено арешт на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 .

Таким чином, встановлена невідповідність написання прізвища ОСОБА_3 в ухвалі суду, якою накладено арешт на майно та документах померлого ОСОБА_3 .

Факт того, що прізвище померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 є « ОСОБА_7 », а не ОСОБА_14 , встановлено на підставі досліджених судом: копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_10 народився ОСОБА_15 ; копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , відповідно до якого батьком ОСОБА_1 записаний ОСОБА_3 ; копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_7 , відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_11 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уклав шлюб з ОСОБА_16 . Прізвища після одруження ОСОБА_7 ; копії свідоцтва про смерть, відповідно до якого ІНФОРМАЦІЯ_4 у віці 44 років помер ОСОБА_3 ; та на підставі копій правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до яких співвласником майна зазначений ОСОБА_17 .

Таким чином, суд приходить до висновку, про можливість встановлення факту, що боржник за ухвалою Амур- Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 14.09.2004 року по справі № 2-175/05 - ОСОБА_2 та спадкодавець ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , є однією особою, на майно якої, накладено арешт, при цьому встановити даний факт іншим шляхом позивач можливості не має.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а згідно з ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкодавцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ч. 1ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідност.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 386 ЦК України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.

Згідно ч.4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено виключний перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини, а саме: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

Відповідно до ч.5ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Відповідно до роз`яснень п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Суд враховує, що згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «East/West Alliance Limited» проти України», яке набрало статусу остаточного 02.06.2014 р., в п. 167 рішення Суд наголошує на тому, що перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля.

У п. 168 Суд також нагадує, що будь-яке втручання державного органу у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. Іншими словами, має існувати обґрунтоване пропорційне співвідношення між засобами, які застосовуються, та метою, яку прагнуть досягти.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний» «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. Якщо хоча б одного із цих критеріїв не додержано, Європейський суд з прав людини констатує у такому випадку порушення статті 1 Першого протоколу.

Законність означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Сам лише факт, що правова норма передбачає більш як одне тлумачення, не означає, що закон не передбачуваний. Сумніви щодо тлумачення закону, що залишаються, враховуючи зміни в повсякденній практиці, усувають суди в процесі здійснення правосуддя.

Матеріали справи містять докази на підтвердження того, що ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 14.09.2004року по справі № 2-175/05 накладено арешт на Ѕ частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 . 02.06.2006 року реєстратором - Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Красногвардійського району м. Дніпропетровська від 18.05.2006 року про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження, внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна запис про державну реєстрацію обтяжень за № 3293155. 26 березня 2006 року виконавче провадження № 12304227 державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, у зв`язку зі смертю боржника, однак арешт майна боржника не скасовано.

За таких обставин, суд приходить до висновку, про наявність підстав для зняття арешту з Ѕ частини квартири за адресою: АДРЕСА_2 , накладеного ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 14.09.2004року по справі № 2-175/05, та скасування запису про державну реєстрацію обтяжень № 3293155, внесеного до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 02.06.2006 року реєстратором - Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Красногвардійського району м.Дніпропетровська від 18.05.2006 року про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження, винесеної з виконання виконавчого провадження АМ 119482 3, яким застосовано обтяження у виді арешту всього рухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 (вісімдесят) коп.

На підставі вищевикладеного, керуючисьст.ст.12,13,15,16,76-82,141,258,259,263-265,273, ЦПК України, ст.ст. Закон України «Про виконавче провадження», суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чечелівського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення майна з під арешту та встановлення юридичного факту задовольнити.

Встановити факт, що боржник за ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 14.09.2004 року по справі № 2-175/05- ОСОБА_2 та спадкодавець ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є одна і та ж особа, на майно якої, а саме на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 накладено арешт.

Зняти арешт з майна боржника ОСОБА_3 на Ѕ частну квартири за адресою: АДРЕСА_2 , накладений ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровськ від 14.09.2004 року по справі № 2-175/05.

Скасувати запис про державну реєстрацію обтяжень № 3293155, внесений до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 02.06.2006року реєстратором: Третьою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою на підставі постанови державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Красногвардійського району м.Дніпропетровська від 18.05.2006 року про арешт майна боржника ОСОБА_2 та оголошення заборони його відчуження, винесеної з виконання виконавчого провадження АМ 119482 3, яким застосовано обтяження у виді арешту всього рухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 , належного ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.Ю. Мащук