Провадження № 2-з/522/230/20
Справа № 522/3632/20
УХВАЛА

23 квітня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду міста Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву Одеської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування права власності. Визнання договору купівлі-продажу недійсним та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом приведення об`єкта до попереднього стану, -

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси 22.04.2020 року надійшла заява Одеської міської ради про вжиття заходів забезпечення позову Одеської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про скасування права власності. Визнання договору купівлі-продажу недійсним та звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки шляхом приведення об`єкта до попереднього стану, в якій заявник просить у якості забезпечення позову накласти арешт на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

В обґрунтування заяви вказано, що позивач має обгрунтовані побоювання щодо відчуження спірного майна на користь третіх осіб та/або перереєстрацію права власності на спірне майно з метою ускладенення та унеможливлювання виконання судового рішення.

Подана позивачем заява про застосування заходів забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1-2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

При цьому, загроза утруднення або неможливості виконання рішення суду наявні тоді, коли у сторони спору до його вирішення є можливість розпорядитися об`єктом прав, що став предметом спору.

Предметом позову є поновлення прав позивача на земельну ділянку комунальної власності за адресою: АДРЕСА_2 , які порушені у зв`язку із реконструкцією відповідачами квартири АДРЕСА_3 зі збільшенням площі квартири за рахунок земельної ділянки.

Враховуючи вищевикладене, а також оскільки в суду є всі підстави вважати, що невжиття цих заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог, суд вважає за можливим забезпечити позов, шляхом накладення арешту на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Накладення арешту на майно, яке належить відповідачеві передбачено ст.150 ЦПК України, а забезпечення даного позову таким способом суд вважає таким, що забезпечить ефективний захист або поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, а тому задовольняє заяву Одеської міської ради про забезпечення позову.

Відповідно до вимог статті 154 ЦПК України, суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення). Зустрічне забезпечення застосовується тільки у випадку забезпечення позову.

Випадки обов`язковості застосування зустрічного забезпечення передбачені ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення у даному випадку, виходячи з того, що потенційні ризики унеможливлення відшкодування відповідачеві збитків, спричинених вжитим судом забезпечення, наразі, відсутні.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

При викладених обставинах та керуючись ст. ст. 149-154, 157, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Одеської міської ради про забезпечення позову задовольнити повністю.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 101.

Відомості відповідно до ч. 1 ст. 157 ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження»:

Стягувач: Одеська міська рада, , адреса: м. Одеса, Думська площа, 1.

Боржник: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_4 ;

ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала про забезпечення позову набирає законної сили з дня її проголошення (підписання) суддею та підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала в частині зустрічного забезпечення позову може бути оскаржена разом з ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Згідно з ст. 354 та відповідно до п. 8 та п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Повний текст ухвали складено 23 квітня 2020 року.

Суддя В.Я.Бондар

23.04.2020