Справа № 212/908/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Козлова Ю.В., за участю секретаря судового засідання Курбакової Ю.О., без участі сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження в місті Кривого Рогу цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача адвокат ОСОБА_2 Володимир ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення одноразової допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» одноразової допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову зазначив, що протягом часу з 09.10.1986 по 27.02.2009 він працював слюсарем з ремонту гірничого обладнання та підземним кріпильником на шахті «Орджонікідзе» ПрАТ «ЦГЗК». 27.02.2009 був звільнений з підприємства за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, відповідно до ст.38 КЗпП України.

При звільнення з підприємства, Відповідач повинен був виплатити йому вихідну допомогу в розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, оскільки, його стаж роботи на підприємстві становить більше 22 років. Відповідно Галузевої угоди гірничометалургійного комплексу України на 2007-2008 роки передбачено при звільненні працівника із підприємства за власним бажанням на пенсію виплачується одноразова допомога в розмірі, залежно від стажу роботи на підприємстві, але не менше: при стажі роботи більше 20 років - трьох середньомісячних заробітних плат. Враховуючи, що він пропрацював в ПрАТ «ЦГЗК», більше 22 років, просив стягнути з Відповідача недоплачену одноразову допомогу у розмірі 6860,34 гривень та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 88049,52 гривень.

В подальшому, позивачем були уточнені позовні вимоги (16.03.2020 року). В зв`язку з чим він вже просив стягнути з ПрАТ « ЦГЗК» в порядку невиплаченої одноразової допомоги при звільненні - 6 860,34 грн. та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.02.2009 по 18.11.2011 в сумі 70 716,10 грн.

10 лютого 2020 року ухвалою суду прийнято позовну заяву та відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження за участі сторін, з призначенням дати та часу розгляду справи.

16 березня 2020 року до суду надійшла уточнена позовна заява позивач,, копія позову вручена відповідачу, за клопотанням якого надано час для ознайомлення та підготовки до розгляду справи.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Фляга В.Г. надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його та позивача відсутності, уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, посилаючись на обґрунтування зазначені в позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_4 звернулась з заявою про розгляд справи за її відсутності, просить під час винесення рішення у справі врахувати позиці викладену в відзиві.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 09.10.1986 по 27.02.2009 він працював слюсарем з ремонту гірничого обладнання та підземним кріпильником на шахті «Орджонікідзе» ПрАТ «ЦГЗК». 27.02.2009 був звільнений з підприємства за власним бажанням, у зв`язку з виходом на пенсію, відповідно до ст.38 КЗпП України. Вказані факти підтверджуються копією трудової книжки.

Згідно розрахункового листа за лютий 2009 рік, ОСОБА_1 при звільненні із підприємства ПрАТ «ЦГЗК» вихідна допомога нарахована не була.

Відповідно до довідки ПрАТ «ЦГЗК» за № 244 від 07.03.2019 року, середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 за останні два місяці перед звільненням склала 2 286,78 гривень, при 7.2 часовому робочому дні середньоденна заробітна плата становить 106,34 гривень, середньогодинна заробітна плата за останні два місяці перед звільненням склала 14,77 гривень.

Згідно положень Галузевої угоди гірничо - металургійного комплексу України на 2007-2008 роки встановлено, виплачувати працівнику при звільненні із підприємства за власним бажанням при виході на пенсію, виплачувати працівникові одноразову допомогу в розмірі, залежному від стажу роботи на підприємстві, але не менше: при стажі від 15 до 20 років двох середньомісячних заробітних плат, більше років трьох середньомісячних заробітних плат.

З вищезазначеного вбачається, що галузевою угодою гірничо-металургійного комплексу та колективним договором підприємства, в частині соціальних гарантій (соціального захист) які були чинні на час звільнення позивача із підприємства передбачено виплачувати при виході на пенсію працівнику одноразову допомогу залежно від стажу його роботи на підприємстві.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 відпрацював в ПрАТ «ЦГЗК» більше 22 років та був звільнений за власним бажанням, у зв`язку із виходом на пенсію.

Статтею 5 Закону України «Про колективні договори і угоди» від 1 липня 1993 року № 3356-XII передбачено, що умови колективних договорів і угод, укладених відповідно до чинного законодавства, є обов`язковими для підприємств на які вони поширюються та сторін, які їх уклали. Умови колективних договорів або угод, що погіршують порівняно з чинним законодавством становище працівників - є недійсними, заборонено включати їх до договорів і угод.

Статтею 9 зазначеного Закону передбачено, що Положення генеральної, галузевої (міжгалузевої), територіальної угод діють безпосередньо і є обов`язковими для всіх суб`єктів, що перебувають у сфері дії сторін які підписали угоду.

Вимоги Галузевої угоди розповсюджуються на всі підприємства відповідної галузі, в даному випадку слід керуватися Галузевою Угодою гірничо-металургійного комплексу України, а не Колективним договором.

Суд вважає, що при звільненні з підприємства Відповідач зобов`язаний був виплатити ОСОБА_1 одноразову допомогу при звільненні, у розмірі трьох середньомісячних заробітних плат, оскільки останній пропрацював на підприємстві більше 20 років.

Постановою КМ України від 8 лютого 1995 р. № 100 ( Із змінами та доповненнями) затверджений Порядок обчислення середньої заробітної плати. Пунктом 2 Порядку… передбачено, що середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата, якщо протягом останніх двох календарних місяців працівник не працював, середня заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за попередні два місяці роботи. Виплата повинна була бути проведена в день звільнення тобто 08.04.2013, заробітну плату слід брати за два останні місяці перед звільненням.

Отже, розмір недоплаченої ОСОБА_1 одноразової допомоги згідно умов Галузевої угоди на 2007-2008 роки становить 6860,34 гривень (із розрахунку: 2286,78 х 3 = 6860,34).

Статтею 47 КЗпП України встановлений обов`язок для власника або уповноваженого ним органу, в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Статтею 117 КЗпП України передбачено, що у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Відповідно до п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999р. №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці», у разі якщо працівникові не були виплачені належні йому суми при звільнені, суд на підставі ст. 117 КЗпП України стягує на користь працівника середній заробіток за весь час затримки розрахунку, а не при проведенні його до розгляду справи, по день постановлення рішення, якщо роботодавець не доведе відсутність в цьому його вини.

Такої правової позиції дійшов Верховний Суд України у постанові від 29 січня 2014 року у справі № 6-144цс14, яка згідно зі ст. 360-7 ЦПК України має враховуватися іншими судами загальної юрисдикції при винесенні рішень.

На підставі зазначеного, суд вважає такими, що підлягають задоволенню й вимоги ОСОБА_1 , в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні в період з 28.02.2009 по 18.11.2011 (всього 665 днів) у розмірі 70716,10 гривень (середньоденна заробітна плата дорівнює при 7,2 часовому робочому дні становить 106,34 гривень: 106,34х665=70716,10 гривень).

Позивач відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави, оскільки позивач при зверненні до суду був звільнений від його сплати.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 16, 38, 47, 116, 117, 233 Кодексу законів про працю України, Законом України «Про оплату праці» від 24 березня 1995 року № 108/95-ВР, Галузевою угодою гірничо-металургійного комплексу України, ст.ст. 10,12,81,229,263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Фляга Володимир ОСОБА_3 до Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат» про стягнення одноразової допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 невиплачену одноразову допомогу при звільненні у розмірі 6860,34 гривень ( шість тисяч вісімсот шістдесят гривень 34 копійки).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 28.02.2009 року по 18.11.2011 року - у розмірі 70716,10 гривень (сімдесят тисяч сімсот шістнадцять гривень 10 копійок).

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Центральний гірничо збагачувальний комбінат» на користь держави судовий збір розмірі 840,80 гривень.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу на протязі тридцяти днів після проголошення рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу XII ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк, зазначений в цьому рішенні продовжується на строк дії такого карантину.

Повне найменування та ім`я сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_5 , мешкає: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Приватне акціонерне товариство «Центральний гірничо-збагачувальний комбінат», юридична адреса: 50066, м.Кривий Ріг, ЄДРПОУ - 00190977.

Суддя: Ю. В. Козлов