Справа № 523/4522/20
Провадження №2/523/2665/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" квітня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі

головуючого судді - Дяченко В.Г.

за участю секретаря судового засідання - Мица А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом вселення

ВСТАНОВИВ

Представник позивачів звернувся до суду з вимогами до відповідача ОСОБА_3 , про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення в житлове приміщення належне їм на праві спільної часткової власності, а саме: квартиру АДРЕСА_1 .

Позов обґрунтовано положеннями ст. ст. 317, 356, 383,391 ЦК України, з підстав вчинення перешкод з боку відповідача у користуванні спільним майном, шляхом заміни замків від вхідних дверей без згоди інших співвласників майна та ухилення відповідача від надання дублікатів ключів позивачам для вільного користування майном.

Зазначене перешкоджає позивачам вселитись у спільне житло та користуватись ним, що змусило звернутись до суду.

Представник позивачів надав заяву про розгляд справи без його участі, згоден на заочний розгляд справи.

Відповідач повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, відзив, заяв та клопотань до суду не надала, причини неявки не повідомила.

Справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Судом встановлено:

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №43100467 від 31.07.2004 року ОСОБА_2 , на праві спільної часткової власності належить ј частка квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №43100467 від 31.07.2004 року ОСОБА_3 , на праві спільної часткової власності належить ј частка квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №177573767 від 15.08.2019 року ОСОБА_1 , на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право на спадщину, належить ј частка квартири АДРЕСА_1 (а.с.4).

Обставини вчинення відповідачем ОСОБА_4 перешкод позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у користуванні спільним майном підтверджується заявою ОСОБА_2 у правоохоронні органи (а.с.6), відповіддю на заяву Суворовського ВП ГУНП в Одеській області від 10.01.2020 року (а.с.7), актом від 10.01.2020 року про наявність в ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перешкод у користуванні майном (а.с.25).

Статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно достатті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно із частиною першоюстатті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Частиною першоюстатті 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно достатті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Тлумачення статті 391 ЦК України свідчить, що негаторний позов застосовується для захисту права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння коли право власності може бути порушено без безпосереднього вилучення майна у власника. У постанові Верховного Суду України від 27 травня 2015 року у справі № 6-92цс15 зроблено висновок, що положеннястатті 391 ЦК України підлягають застосуванню лише в тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача. При цьому суди повинні брати до уваги будь-які фактичні дані, на підставі яких за звичайних умов можна зробити висновок про наявність такої небезпеки.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, співвласника, у тому числі житлового приміщення або квартири, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї правової норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Оцінивши наведені докази по справі, суд прийшов до висновку про задоволення позовної вимоги про усунення перешкод у здійсненні права користування майном шляхом вселення для надання позивачам постійного безперешкодного доступу до цього майна.

Судові витрати розподіляються відповідно до ст.141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.5, 6, 10, 263-265, 280,281 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні майном шляхом вселення - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_4 усунути перешкоди ОСОБА_1 , ОСОБА_2 в користуванні житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Вселити ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в квартиру АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_3 , на користь ОСОБА_2 , судові витрати в розмірі 420,40 гривень.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його отримання.

Позивачами рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 30 днів з дня його складення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржене у загальному порядку.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільно-процесуальним Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення складено 28.04.2020 року.

Суддя