Справа № 461/2576/20
Провадження № 2/461/845/20
УХВАЛА

21.04.2020 року суддя Галицького районного суду м.Львова Мисько Х.М., розглянувши заяву представника позивача адвоката Колодій Ю.Ю. про забезпечення позову шляхом накладення арешту у цивільній справі за її позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Колодій Ю.Ю. звернулась до суду з позовом в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, з підстав, викладених у фабулі позовної заяви.

До позову додана заява про забезпечення позову, в якій представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту до вирішення справи по суті на рухоме майно подружжя, що зареєстроване за ОСОБА_2 а саме: автомобілі «Volkswagen Golf 3 1.8» та «Volkswagen Passat».

В обґрунтування внесеної заяви покликається на те, що предметом розгляду в суді є питання поділу майна між подружжям ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Власником вказаних транспортних засобів є відповідач - ОСОБА_2 , в той час, як дані автомобілі були придбані в період спільного подружнього життя з позивачем за спільні кошти подружжя. Вважає, що дізнавшись про розгляд справи про поділ майна подружжя, відповідач спробує відчужити вказане майно. Вжиття заходів забезпечення позову в подальшому істотно полегшить процес розгляду справи та виконання рішення суду. Відтак, з метою запобігання порушення права на об`єкт спору, просить заяву задоволити.

Частиною 2 ст.149 ЦПК України визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно п.1 ч.1 ст.150, ч.3 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Умовою до застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі квартира, земельна ділянка, автомобілі тощо), яке є у відповідачів на момент пред`явлення позову до них, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі, з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Судом встановлено, що між сторонами дійсно виник спір щодо нерухомого та рухомого майна, зокрема, автомобілів «Volkswagen Golf 3 1.8», 1993 р.в. та «Volkswagen Passat», 2011 р.в. та невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити ефективний захист оспорюваних прав позивача, в разі задоволення позову.

Суд вважає, що вимоги заяви про забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами. Забезпечення позову у вигляді арешту майна відповідача є необхідним та обґрунтованим, оскільки існує реальна загроза невиконання у майбутньому рішення суду, якщо воно буде постановлене в користь позивача. У разі невжиття заходів забезпечення позову, відповідач може відчужити належні йому на праві власності транспортні засоби.

Керуючись ст.ст.149-152 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Колодій Юлії Юріївни про забезпечення позову задоволити.

Накласти арешт на рухоме майно, що зареєстроване за ОСОБА_2 , а саме:

- автомобіль «Volkswagen Golf 3 1.8», 1993 р.в., об`єм двигуна 1800 см3 № кузова НОМЕР_1 , легковий комбі В, колір сірий), реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- автомобіль «Volkswagen Passat», 2011 р.в.; об`єм двигуна 1798 см3, потужність 118 кВт, № кузова НОМЕР_3 , номерний знак НОМЕР_4 .

Дані сторін (позивача): ОСОБА_1 (адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_5 )

Дані сторін (відповідача): ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_6 )

Інші відомості, передбачені ст.4 Закону України «Про виконавче провадження», відсутні.

Строк пред`явлення ухвали до виконання 3 (три) роки з моменту її проголошення.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Х.М. Мисько