Справа № 243/2477/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2020 року Слов`янський міськрайонний суд Донецької області в складі:
головуючого - судді Сидоренко І.О.,
секретаря судового засідання Зубкова В.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі № 11 Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, -
ОСОБА_1 звернулась до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області із позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої вимоги обґрунтувала тим, що вона є клієнтом Донецького обласного управління АТ «Ощадбанк» - отримує заробітну плату на банківську картку № НОМЕР_1 .
Так, 06 лютого 2020 року вона звернулась до АТ «Ощадбанк» з метою отримання заробітної плати. Проте, на екрані банкомату висвітилось повідомлення про те, що «Картка арештована». 12 березня 2020 року на її численні звернення, їй надано відповідь, що блокування належної їй картки здійснено на підставі Постанови приватного виконавця Павелків Т.Л. від 21 січня 2020 року, винесеної при виконанні виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. № 6617 від 01 листопада 2019 року, стягувачем в якому є відповідач - АТ «Банк Форвард».
Зазначає, що вона ніколи не укладала договору із зазначеним Товариством, будь-які кошти від нього не отримувала, а про існування Товариства їй стало відомо лише з отриманої з приводу блокування її картки інформації.
Вважає виконавчий напис незаконним та таким, що вчинений з порушенням законодавства, оскільки приватний нотаріус Незнайко Є.В. від неї первинні документи щодо надання їй грошових коштів не отримував, тому у нотаріуса були відсутніми підстави вважати, що розмір заборгованості зазначений у виконавчому написі є безспірним. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив приписи ст. 88 ЗУ «Про нотаріат».
Розрахунок розміру грошових стягнень зроблено відповідачем одноособово, без урахування думки та позиції позивача, що не відповідає дійсності, оскільки у позивача жодних зобов`язань перед Товариство «Банк Форвард» не було.
Таким чином, основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути надані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимог стягувача зх. Підписом боржника про його отримання.
В даному випадку, позивач не отримувала від відповідача вимог щодо погашення заборгованості, відповідного підпису не ставила, а відтак, у нотаріуса не було належного документу на підтвердження безспірності вимог стягувача. Отже, на підставі документів, наданих відповідачем приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача, тому є підстави вважати, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений з порушенням закону.
Будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи позивач в судове засідання не з`явилась, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій просила задовольнити позов у повному обсязі.
Представник позивача ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутності, в якій заявлені у позові вимоги підтримала, просила їх задовольнити.
Представник відповідача належним чином та завчасно був повідомлений про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Третя особа - приватний виконавець Павелків Т.Л. у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суду не повідомила, з заявою про відкладення слухання справи до суду не зверталась.
В судове засідання третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суду не повідомив, з заявою про відкладення слухання справи до суду не звертався.
Ухвалою суду від 20 березня 2020 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайко Є.В. належним чином засвідчені копії виконавчого напису щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості, а також витребувано від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. належним чином засвідчені копії виконавчого провадження щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості.
Суд, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до АТ «Банк Форвард», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Є.В., приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.
За загальним правилом стст.15, 16 ЦК, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч.1 ст.16 ЦК, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.
У судовому засіданні із достовірністю встановлено, що між ОСОБА_1 . та ПАТ «Банк Русский Стандарт», укладено кредитний договір № 109253799 від 23 вересня 2013 року.
Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, який міститься в матеріалах, на підставі яких було вчинено виконавчий напис, правонаступником ПАТ «Банк Русский Стандарт» є АТ «Банк Форвард».
Згідно з ч. 1 ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Пунктом 2 частини 1 статті 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є правонаступництво.
Відповідно до ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
В подальшому на підставі вказаного Виконавчого напису, АТ «Банк Форвард» звернулось до приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Воль Тетяни Леонідівни із заявою про примусове виконання рішення.
Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року (із відповідними змінами та доповненнями) встановлено низку документів, які є підставою для стягнення у безспірному порядку згідно виконавчих написів нотаріусів, зокрема, визначено можливість проведення стягнення з підстав, що випливають з кредитних відносин.
Пунктом другим Переліку закріплено, що підставою для стягнення за виконавчими написами нотаріусів є кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Відповідно до ст.18 ЦК нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом учинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, установлених законом.
Порядок учинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства (ч.1 ст.39 цього закону). Таким актом є, зокрема, «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затверджений наказом Міністерства юстиції від 22.02.2012 №296/5.
Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів
У ст. 88 закону «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус учиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.
Порядок учинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пп.1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).
Згідно з пп. 2.1 п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування й місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата й місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.
Нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 закону «Про нотаріат»).
За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.
Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.
Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З урахуванням приписів стст.15, 16, 18 ЦК, стст.50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.
Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.
Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права в аналогічних правовідносинах дійшла Велика палата ВС у постанові від 29.03.2019 у цивільній справі №137/1666/16-ц.
У судовому засіданні встановлено, що підставою для звернення відповідача до приватного виконавця за вчиненням виконавчого напису є заборгованість, що утворилась у зв`язку з простроченням виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 109253799, укладеним 23 вересня 2013 року між сторонами.
Так, відповідно до п. 1.4.1 Інформаційного блоку заяви (оферти) до анкети № 156308721, ОСОБА_1 погодилась з тим, що складовою та невід`ємною частиною Договору про картку будуть являтись Умови по карткам та Тарифи по карткам, з якими її ознайомлено, вона погоджується з ними, розуміє їх зміст та положення яких зобов`язалась неухильно дотримуватись.
Однак, з перелічених вище документів, наданих приватному нотаріусу представником відповідача для вчинення нотаріального напису, не вбачається, що АТ «Банк Форвард» надано документи, необхідні для вчинення такої нотаріальної дії, зокрема, кредитного договору, складовими та невід`ємними частинами якого є Умови по карткам та Тарифи по карткам.
Зазначена обставина свідчить про недотримання приватним нотаріусом в момент вчинення нотаріальної дії, встановленому порядку.
Зважаючи на викладене, судом встановлено, що при вчиненні нотаріального напису № 6617 від 01 листопада 2019 року, приватним нотаріусом було порушено встановлений порядок для вчинення таких нотаріальних дій, а саме нотаріальний напис вчинено за відсутності оригіналу кредитного договору, у зв`язку з чим неможливо достовірно та безсумнівно визначити суму безспірної заборгованості. Натомість під час розгляду, судом встановлено суттєві суперечності між сумою, що надавалась позивачу у якості встановленого кредитного ліміту на банківську карту та сумою, що підлягає стягненню, у зв`язку з чим суд приходить до висновку щодо відсутності підтвердження кредитором безспірної заборгованості.
Беручи до уваги визначені вище обставини, суд приходить до обґрунтованості позовних вимог ОСОБА_1 та вважає за необхідне задовольнити їх у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 15, 16, 25, 328, 510, 512, Цивільного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 13, 76, 78, 81, 89, 128, 141, 229, 235, 259, 263, 264, 265, 268, 353, 355, 356 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», за участі третіх осіб: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Незнайка Євгена Вікторовича, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяни Леонідівни, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити повністю.
Повний текст рішення виготовлений 30 квітня 2020 року.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
На рішення суду позивачем може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. На підставі п. 3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.
Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.
Рішення прийнято, складено і підписано в нарадчій кімнаті складом суду, який розглянув справу.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду І.О. Сидоренко