Єдиний унікальний номер 448/404/20
Провадження № 2-о/448/18/20
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

03.04.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг при Яворівській районній державній адміністрації Львівської області, про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

На адресу суду надійшла цивільна справа за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг при Яворівській районній державній адміністрації Львівської області, про встановлення фактів належності документів.

У відповідності до положень ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодесом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

Ознайомившись із змістом заяви ОСОБА_1 та проаналізувавши додані до неї додатки, вважаю, що така підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Статтею 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Згідно ст.316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місцем перебування фізичної особи є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік. Місцем проживання є житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Реєстрація - внесення інформації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку. Документи, до яких вносяться відомості про місце проживання та місце перебування особи, - паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту, посвідчення особи, якій надано тимчасовий захист, довідка про звернення за захистом в Україні.

У заяві про встановлення фактів, що мають юридичне значення, зокрема про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів, заявник ОСОБА_1 вказує своїм місцем проживання «с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області» та подає таку заяву до Мостиського районного суду Львівської області, натомість у матеріалах, доданих до заяви, відсутнє будь-яке документальне підтвердження (відсутні відповідні докази) на підтвердження факту проживання заявника ОСОБА_1 на території Мостиського району Львівської області. Із копії паспорта заявника ОСОБА_1 слідує, що його місцем народження є с.Малнівська Воля Мостиського району Львівської області, натомість докази про місце проживання заявника в матеріалах заяви відсутні.

Заяви в справах окремого провадження мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, що передбачені положеннями ЦПК України.

Вимоги до позовної заяви встановлені ст.ст.175, 177 ЦПК України.

Так, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України «Про судовий збір».

Згідно статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

У прохальній частині ОСОБА_1 просить встановити кілька юридичних фактів, зокрема просить суд:

- встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2014р. на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,24 га, кадастровий номер :09:002:0022;

- встановити факт належності йому витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.12.2014р. на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,24 га, кадастровий номер :09:002:0022;

- встановити факт належності йому свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 24.12.2014р. на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2 га, кадастровий номер :09:002:0021;

- встановити факт належності йому витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень від 24.12.2014р. на земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,2 га, кадастровий номер :09:002:0021.

Відповідно до ч.3 ст.6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

У відповідності до п.10 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 10 від 17 жовтня 2014 року "Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах", подані до суду позовні заяви чи заяви, а також зустрічні позовні заяви можуть містити кілька самостійних вимог, кожна з яких є об`єктом справляння судового збору.

Згідно з ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Станом на 01 січня 2020 року розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб становить 2102 грн.

Відповідно до п.п.4 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання до суду заяви в справах окремого провадження, яка подана фізичною особою, становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420,40 грн.

Однак, в порушення вказаних вимог, заявником ОСОБА_1 не додано до заяви документів, що підтверджують сплату судового збору за кожну з вимог.

У матеріалах, доданих до заяви, наявна лише квитанція про сплату судового розміру в сумі 420,40 грн., тобто судовим збором оплачена лише заява в частині заявленої однієї вимоги.

Таким чином, за заяву в частині решти заявлених вимог про встановлення юридичних фактів необхідно сплатити судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. за кожну з вимог, надавши суду документи, що підтверджують його сплату або ж надати докази звільнення від сплати судового збору.

Недоліки в частині відсутності документа про сплату судового збору мають бути усунуті шляхом надання платіжного документа про сплату такого в зазначеному розмірі за наступними реквізитами: «Отримувач коштів - УК у Мост. р/Мостиський р-н/22030101; код отримувача 37929037; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО 899998; рахунок отримувача UA0013252; код класифікації доходів бюджету 22030101; призначення платежу 101; судовий збір, Мостиський районний суд».

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам?членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі») не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

У зв`язку із цим, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження у даній справі.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до переконання, що вказана заява підлягає залишенню без руху, а заявнику ОСОБА_1 необхідно надати строк для усунення зазначених вище недоліків.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.185, 316 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг при Яворівській районній державній адміністрації Львівської області, про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів залишити без руху.

Надати заявнику ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху та роз`яснити, що у випадку виконання ним у встановлений строк відповідних вимог ухвали суду, заява вважається поданою в день первісного її подання, інакше заява вважається неподаною та повертається заявнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя Ю.В.Кічак