Справа № 369/9534/19
Провадження № 2/369/522/20
30.04.2020 року Києво - Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючого судді Дубас Т.В.,
при секретарі Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи його тим, що 07 листопада 2014 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб.
Сімейне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. вони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги і ведення спільного господарства, фактично сім`я існує формально.
На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено з 2017 року, та за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.
Тому позивач просив шлюб між ним та відповідачкою, укладений та зареєстрований у Києво-Святошинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції Київської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 07 листопада 2014 року зроблено актовий запис №352 - розірвати.
Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній цивільній справі та розпочато підготовче провадження.
Позивач направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явилася. Про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду невідомі. Письмовий відзив до суду не надходив.
Згідно ч. 8ст. 178 ЦПК України - у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 07 листопада 2014 року позивач з відповідачем зареєстрували шлюб.
Сімейне життя з відповідачем не склалося, через відсутність взаєморозуміння. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. вони не змогли побудувати сімейні відносини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги і ведення спільного господарства, фактично сім`я існує формально.
На даний момент ведення між ними спільного господарства та сумісне проживання припинено з 2017 року, та за переконанням позивача подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.
Сім`ю зберегти неможливо.
За змістом положень ч. 1ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Частинами 3, 4ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Частиною 2статті 104 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання.
Відповідно до ч. 1ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.
Крім того,ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.
Крім цього,статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно до п.10Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.
Зважаючи на принципи рівноправності жінки і чоловіка, закон вимагає, щоб згода на одруження була взаємною. Принцип добровільності шлюбу є чинним не лише на стадії його реєстрації, а і під час знаходження в шлюбі, що зумовлює можливість добровільного розірвання шлюбу, про що записано в статті 16 Конвенції «Про дискримінацію жінок» в ч.1 підпункту «с», «однакові права і обов`язки під час шлюбу і після його розірвання». Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер.
З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати.
Згідно з ч. 2ст. 112 СК Українипередбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає, що збереження їх сім`ї є неможливим, а тому є усі підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін.
Керуючись ст.ст.104,105,110,112 Сімейного Кодексу України, ст.ст.4,5,12,76-81,141,258-259,263-265,268,280-282 ЦПК України, суд,-
Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстрований 7 листопада 2014 року у Києво-Святошинському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції Київської області, актовий запис №352 - розірвати.
Після розірвання шлюбу прізвище сторін залишити без змін.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя: Т.В. Дубас