Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області в складі: головуючої - судді ПИСАНЕЦЬ Н.В.

при секретарі - Гуровій Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , що діє у інтересах ОСОБА_2 , заінтересована особа - Волноваський РВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) про встановлення факту, що має юридичне значення -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме - встановлення факту приналежності до німецької національності, в обгрунтування заяви зазначивши наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився батько ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження видане Сердитянським ЗАГС Шахтарського р-ну Сталінської області, актовий запис № 69. В свідоцтві про народження батька ОСОБА_3 зазначені відомості про його батька - ОСОБА_4 , якій за національністю «німець», а мати - ОСОБА_5 «росіянка».

18.06.2019р.рішенням Донецького окружного адміністративного суду був скасований висновок Кальміуського районного у м. Маріуполі відділу ДРАЦС ГТУЮ в Донецькій області про відмову у внесенні змін з національності «росіянин» на «німець» ОСОБА_3 у актовому записі про укладання шлюбу № 15 від 03.07.1976 р. та зобов`язано поновити та внести зміни до актового запису про укладання шлюбу вказавши у графі національність «німець» та 24.10.2019р. до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб батьку ОСОБА_2 - ОСОБА_3 - були додані відмітки на підставі рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18.06.2019 р. та змінена національність батька на «німець».

Враховуючи наведене, ОСОБА_2 вважає за належне змінити свою національність з «українки» на «німкеню», оскільки, це їй необхідно для підтвердження свого національного походження, для реалізації особистих прав, отримання можливості користуватися окремими пільгами та гарантіями, передбаченими законодавством Німеччини для громадян колишніх радянських республік німецького походження. Звернувшись до Волноваського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області з заявою, щодо поновлення та внесення змін до актових записів про народження та шлюб, а саме до графи національність «німкеня», вона отримала відповідь від 06.03.2020р. з якої стало відомо, що внесення змін до актових записів в частині зміни «національності» до компетенції відділів державної реєстрації актів цивільного стану не входить. Для поновлення актових записів та внесення доповнень до них рекомендовано звернутися до суду. На підставі наведеного, просить суд встановити факт приналежності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп- НОМЕР_1 , уродженки смт. Сердите м. Шахтарська Донецької області до національності «німкеня», шляхом поновлення та внесення змін до актового запису № 20 про народження складене Сердитянською сільською радою м. Шахтарська Донецької області та актового запису про шлюб №19 складеного 19.01.2019 Маріупольським міським відділу ДРАЦС ГТУЮ у Донецькій області.

Належним чином сповіщені про час та дату розгляду справи заявник ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_1 до зали суду не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відстуності, на задоволенні оголошених вимог наполягали.

Представник заінтересованої особи - Волноваський РВ ДРАЦС Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) - будучи належним чином сповіщеним про час та дату розгляду справи, до зали суду не з`явився.

Вивчивши матеріали справи та надані документи, суд приходить до висновку, що вимоги заявника не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що батько заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 та кілька близьких родичів за національністю є «німцями». Вважаючи себе «німкенею» та отримавши від Волноваського районного відділу ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Донецькій області роз`яснення щодо неможливості вирішення цього питання вказаною установою, заявник просить суд встановити юридичний факт її приналежності до німецької національності.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ст.ст.81 ЦПК України кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін виникає спір.

Відповідно до ст. 263 ч.5 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно та всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із частиною першою статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Під час визначення предметної юрисдикції справ, суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Положеннями частин першої - третьої статті 49 Цивільного кодексу України (далі - ЦК) визначено, що актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Актами цивільного стану є народження фізичної особи, встановлення її походження, набуття громадянства, вихід з громадянства та його втрата, досягнення відповідного віку, надання повної цивільної дієздатності, обмеження цивільної дієздатності, визнання особи недієздатною, шлюб, розірвання шлюбу, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, зміна імені, інвалідність, смерть тощо. Державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно з частиною першою статті 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до частини першої статті 22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку.

Порядок внесення змін до актових записів цивільного стану регулюють Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12 січня 2011 року № 96/5 (далі - Правила).

Згідно з пунктом 1.1 розділу І Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться районними, районними у містах, міськими (міст обласного значення), міськрайонними, міжрайонними відділами державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції (далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та в яких зазначено про можливість оскарження його у судовому порядку.

Підпунктами 2.13.1, 2.13.2 пункту 2.13 розділу ІІ Правил визначено, що підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є, зокрема, рішення суду про встановлення неправильності в актовому записі цивільного стану, постанова адміністративного суду.

Отже, органи державної реєстрації актів цивільного стану за заявою громадян можуть вносити зміни до актових записів на підставі рішень суду, якими встановлено неправильність таких записів та зазначено про внесення до них конкретних змін.

У частині першій статті 315 ЦПК наведено перелік фактів, справи про встановлення яких розглядаються судом. Хоч за змістом частини другої цієї статті зазначений перелік не є вичерпним, проте у судовому порядку можуть бути встановлені тільки ті факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб (якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення).

Відповідно до статті 11 Конституції України держава сприяє консолідації та розвиткові української нації, її історичної свідомості, традицій і культури, а також розвиткові етнічної, культурної, мовної та релігійної самобутності всіх корінних народів і національних меншин України.

При цьому чинним законодавством України не передбачено зазначення в актових записах цивільного стану та свідоцтвах органами державної реєстрації актів цивільного стану національності батьків дитини чи осіб, які вступають у шлюб. Тим самим забезпечується рівність усіх незалежно від національності чи етнічного походження, а також право особи вільно обирати та відновлювати національність, як це передбачено статтею 11 Закону України «Про національні меншини в Україні». Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від своєї національності не допускається.

Згідно зі статтею 300 ЦК особа має право на індивідуальність, на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства. Таке право підпадає під захист статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає, що кожна людина має право на повагу до її особистого і сімейного життя. Держава не може втручатися у здійснення цього права інакше ніж згідно із законом та у випадках, необхідних у демократичному суспільстві в інтересах національної і громадської безпеки.

Відмова від фіксації національності в офіційних документах, що посвідчують особу, та актових записах цивільного стану і відповідних свідоцтвах органів державної реєстрації актів цивільного стану відповідає статті 24 Конституції України, яка гарантує рівність громадян, зокрема незалежно від етнічного походження, а також статті 11 Закону України «Про національні меншини в Україні».

Отже, національна належність особи є актом її особистого самовизначення і жодним чином не впливає на публічно-правові відносини такої особи з державою. Фіксація факту національності особи в документі, що її посвідчує, чи в актових записах громадянського стану створила б перешкоду вільному обранню чи відновленню національності, оскільки поставила б таке обрання чи відновлення у залежність від рішення державного органу.

Аналогічну правову позицію Велика Палата Верховного Суду висловила, зокрема, в постановах від 29 травня 2019 року у справі № 398/4017/18 та від 11 вересня 2019 року у справі № 810/2732/18 (К/9901/5276/19) (провадження № 11-381апп19).

Враховуючи наведене, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ОСОБА_2 .

Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 18, 76 - 81, 200, 258, 259, 264 - 265, 268, 354, 355 ЦПК України,

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 , що діє у інтересах ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після його проголошення.

Відповідно до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Н.В.Писанець