Справа № 709/237/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року смт Чорнобай

Чорнобаївський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді - Чубая В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Кіян С.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні у приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з цивільним позовом до Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (далі - відповідач) про визнання права власності у порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її баба - ОСОБА_2 . При житті ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до якого все своє майно, окрім будинку та присадибної ділянки, заповіла позивачу. Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,64 га, розташована на території Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області. Позивач прийняла спадщину, однак позбавлена можливості її оформити у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку. За таких обставин, посилаючись на приписи законодавства, що регулює спадкові відносини, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У судове засідання сторони не з`явились. Позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 34). Від відповідача надійшов лист, в якому останній просив розгляд справи провести без участі його представника та не заперечував проти позову (а.с. 29).

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено наступні обставини справи та визначені відповідно до них правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією виданого повторно свідоцтва про смерть від 31 травня 2013 року серії НОМЕР_1 (а.с. 7).

При житті ОСОБА_2 , а саме 19 червня 2008 року, склала заповіт, посвідчений секретарем Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області Тригуб Л.І. та зареєстрований в реєстрі за № 275, відповідно до якого все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що буде належати їй на день смерті і на що вона за законом матиме право, окрім житлового будинку з присадибною ділянкою, заповіла позивачу (а.с. 8).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина. Зокрема, згідно з копією державного акта на право приватної власності на землю від 19 серпня 2002 року серії ЧР № 19-12-780 ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка площею 2,64 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області (а.с. 10).

Згідно з довідкою Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області № 525 від 17 липня 2019 року ОСОБА_2 постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . В господарстві проживала з онукою ОСОБА_1 (позивач) (а.с. 9).

Зі змісту довідки Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області від 23 березня 2020 року № 159 вбачається, що померла ОСОБА_2 в с. Кліщинці Чорнобаївського району Черкаської області родичів та інших спадкоємців не мала (а.с. 33).

Відповідно до змісту листа Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 15 лютого 2020 року (вих. № 27/01-16) (а.с. 19), що надійшов у відповідь на запит суду (а.с. 16), після смерті ОСОБА_2 заяв про прийняття спадщини та відмови від прийняття спадщини в нотаріальну контору не надходило; свідоцтва про право на спадщину не видавалися.

Водночас листом Чорнобаївської державної нотаріальної контори від 28 серпня 2019 року (вих. № 689/02-16) позивачу повідомлено про відсутність у спадковій справі ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на спадкове майно, що в силу вимог підпункту 4.15 п. 4 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, унеможливлює видачу свідоцтва про право на спадщину, та роз`яснено право на звернення до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування (а.с. 10).

Таким чином, позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану в адмінмежах Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з ч. 2. ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Таким чином часом відкриття спадщини після смерті ОСОБА_2 є день її смерті, тобто

ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Судом встановлено, що померла ОСОБА_2 склала заповіт, відповідно до змісту якого все своє майно заповіла позивачу.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 3 цієї статті Кодексу встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого

статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Таким чином позивач є такою, що прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини постійно проживала зі спадкодавцем.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Виходячи зі змісту ст. 392 ЦК України право власності встановлюється в судовому порядку, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Згідно зі ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав може бути визнання права власності.

У п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до постанови Верховного Суду України від 23 січня 2013 року у справі

№ 6-164цс12 у спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають із часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України.

У п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" зазначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Пунктом "г" ч. 1 ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі, з-поміж іншого, прийняття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування».

Враховуючи, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовом підлягають до задоволення, оскільки відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин, беручи до уваги наявність заповіту, визнання позову відповідачем, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,64 га, розташовану на території Кліщинської сільської ради Чорнобаївського району Черкаської області, що належала її бабі - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасником справи до або через відповідний суд.

Суддя В.В. Чубай