Справа № 638/3263/20
Провадження № 2-з/638/215/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого Грищенко І. О.

за участю секретаря судового засідання Корнієнко К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Жорника Вадима Ігоровича про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа- товариство з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» про стягнення безпідставно отриманих коштів,

установив:

Позивач 04.03.2020 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 088 000,00 грн безпідставно отриманих коштів.

Ухвалою від 08.04.2020 року відкрито провадження у справі.

Уповноважений представник позивача 10.04.2020 року звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про забезпечення позову, в якій просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача :

квартиру

АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 ,

квартиру АДРЕСА_3 ,

квартиру АДРЕСА_4 ,

будинок АДРЕСА_5 ,

гараж АДРЕСА_6 НОМЕР_1 по АДРЕСА_7 .

В обґрунтування поданої заяви про забезпечення позову зазначає, що 28.02.2008 року відповідач ОСОБА_2 уклав з акціонерно- комерційним банком соціального розвитку (на дійсний час Акціонерне товариство) «УКРСОЦБАНК» договір про надання відновлювальної кредитної лінії № 830/27/14-4/12/8-105 у межах максимального ліміту заборгованості до 322 500,00 доларів США. (далі за текстом «Основний Договір»).31.01.2018 року відповідно до договору факторингу б/н, АТ «Укрсоцбанк» відступило на користь ТОВ «ФК «Картонка Плюс» свої права грошової вимоги до ОСОБА_2 за основним договором. 01.10.2018року відповідно до договору про відступлення права вимоги №30/08/18-У ОСОБА_1 придбав право вимоги до ОСОБА_2 за основним Договором, право вимоги повернення заборгованості за основною сумою кредиту відповідно до Основного договору в сумі 182 721,95 доларів США, що за офіційним курсом ІНБУ па дату укладання договору становило 5 167 273,87 грн, право вимоги щодо сплати процентів за користування кредитом в розмірі 71 986,28 доларів США, що за офіційно встановленим курсом НБУ па дату укладання договору становить 2 035 731,47грн, право вимоги сплати процентів за користування кредитом . Відповідач не виконує своїх зобов`язань.01.07.2018 року між ОСОБА_2 та ТОВ «Нова Пошта» укладено договір оренди нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_8 . Іпотекодержателем є ОСОБА_1 Щомісячна орендна плата складає 64 000,00 грн. За 17 місяці розмір орендної плати становить 1 088 000,00 грн. Відповідач , отримуючи вказані грошові кошти , безпідставно збагачується за рахунок позивача, шляхом використання предмета іпотеки без належних правових підстав, тим самим ухиляється від сплати заборгованості та продовжує використовувати об`єкт нерухомості, отримувати від нього доходи, котрі не йдуть на виконання зобов`язання перед позивачем. Документально підтверджено, що відповідач обізнаний про заміну сторони в кредитних правовідносинах.

Враховуючи вказане , приймаючи до уваги обгрунтування доводів позовної заяви, судом розгляд заяви було призначено в судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача пождав письмову заяву про розгляд заяви без його участі. Відповідач не з"явився , про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчать дані, які містяться в матеріалах справи.

Неявка учасника справи не перешкоджає розгляду заяви про забезпечення позову.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується заява про забезпечення позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для її розгляду, дійшов наступного.

За змістом ч. 4 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом в судовому засіданні з викликом сторін.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 9 цієї частини.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Забезпечення позову покликано, не порушуючи принципів змагальності і процесуального рівноправ`я сторін, вживати негайних заходів, направлених на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкодити спричиненню значної шкоди заявнику.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 р. «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушення або припинення порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При цьому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язком є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема і у мотивувальній частині рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2004 року № 15 рп/2004 у справі № 1 33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів держави.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3 рп/2003 у справі № 1 12/2003 року наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, які не є учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

В заяві про забезпечення позову представник позивача просить вжити заходи забезпечення позову його довірителя шляхом накладення арешту на все майно, що належить відповідачу та дані про яке містяться в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Предметом спору є стягнення безпідставно набутих грошових коштів в сумі 1 088 000,00 грн.

Суд при вжитті заходів забезпечення позову повинен виходити з принципу співмірності заявлених вимог тому виду забезпечення позову, про який просить позивач , застосовувати заходи забезпечення позову в межах суми заявлених вимог . Зважаючи на вказане, суд врахувавши ціну позову , зазначає, що вона в значній мірі є меншою, ніж вартість майна, про арешт якого просить заявник . При розгляду заяви про забезпечення позову не знайшов своє підтвердження той факт, що незастосування судом саме того заходу забезпечення та в заявленому обсязі , про які просить сторона, може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду.

З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, на наступне майно: квартиру

АДРЕСА_1 АДРЕСА_2 , вже накладено арешт.

Відтак заява позивача про забезпечення позову частково обґрунтована та підлягає частковому задоволенню.

Таким чином, суд дійшов висновку , що вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 , є співмірним з заявленими вимогами.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149 150, 153, 154, 157 ЦПК України, суд

постановив:

Заяву про забезпечення позову задовольнити частково .

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 , до розгляду справи по суті.

Дані стягувача: ОСОБА_1 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_9 ).

Дані боржника: ОСОБА_2 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_10 ).

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її постановлення.

Головуючий: І.О.Грищенко