Справа № 351/2729/19
Номер провадження №2/351/222/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 квітня 2020 року м.Снятин
Снятинський районний суд Івано-Франківської області в складі:
головуючого-судді Калиновського М.М.
секретаря - Лакусти М.З.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Тулуківська сільська рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житлом та зняття особи з реєстрації, -
Представник ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Тулуківська сільска рада про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. Позовні вимоги мотивував тим, що позивач ОСОБА_1 являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 . В даному господарстві зареєстрована відповідачка, однак більше року фактично проживає та працює за межами України. Позивач вважає, що відповідач втратила право на користування належним йому житловим приміщенням, а тому вимушений звернутися до суду із даним позовом.
Представник позивача подав до суду заяву, про розгляд справи у його відсутності та відсутності позитвача, позовні вимоги підтримав, просив позов задоволити, на заочний розгляд справи згідний.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, по невідомій суду причині, про час та день розгляду справи повідомлялася на веб-сайті суду, а тому справу слід розглянути заочно у відсутності відповідачки.
Представник третьої особи Тулуківської сільскої ради подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти позовних вимог не заперечили.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення, суд прийшов до такого переконання з слідуючих міркувань:
З письмових пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , долучених до матеріалів справи слідує, що останні проживають по сусідству з позивачем ОСОБА_1 ОСОБА_2 з липня 2018 року по місцю реєстрації не проживає, оскільки виїхала за межі України.
Згідно акту обстеження матеріально побутових умов проживання сім`ї від 19.11.2019 р., ОСОБА_1 , являється власником будинку по АДРЕСА_2 та проживає один. Співмешканка ОСОБА_2 зареєстрована по даній адресі, однак, зі слів власника, проживає за межами України.
З довідки від 19.11.2019 р. № 835/01-25, виданої Тулуківською сільською радою Снятинського району, Івано-Франківської області, вбачається, що до складу сім`ї ОСОБА_1 , який проживає по АДРЕСА_2 входять: син ОСОБА_6 , 1985 р.н., який не проживає по даній адресі та співмешканка ОСОБА_2 , 1961 р.н., яка не проживає по даній адресі.
Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_2 .
Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Статтею 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника житлового будинку, які проживають разом з ним у будинку, який йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Аналогічну норму містить також ст.405 ЦК України.
Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку про те, що право членів сім`ї власника будинку користуватися цим жилим приміщенням може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами сім`ї якої вони є.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи із наведеного суд вважає, що оскільки відповідачка не проживає у належному позивачу житловому будинку понад 1 рік, тому її слід визнати такою, що втратила право на проживання у цьому будинку.
На підставі ст.ст.319, 405 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 280-282 ЦПК, суд, -
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , що належить на праві власностіСтрипку ОСОБА_7 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий: М.М.Калиновський