ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/409/20 Справа № 176/796/18 Головуючий у першій інстанції: Гусейнов К. А. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Приватне акціонерне товариство "Європейський Страховий Союз", Моторне (транспортне) страхове бюро України, про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

ВСТАНОВИЛА:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, посилаючись на те, що 19 грудня 2017 року о 18 год. 15 хв. по вул . І. Франка у м. Жовті Води Дніпропетровської області навпроти будинку №97 відповідач ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Opel Astra», номерний знак НОМЕР_1 , не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням позивача. Внаслідок ДТП зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Жовтоводського міського суду від 27.12.2018 року відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн. Згідно довідки Жовтоводського ВП ГУНП в Дніпропетровської області внаслідок дорожньо-транспортної пригоди його транспортному засобу були завдані механічні пошкодження - заднього бампера, заднього лівого ліхтаря, кришки багажника, вм`ятина лівого заднього крила. Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження, розмір матеріальної шкоди, завданий внаслідок пошкодження автомобіля позивача, становить 35392,07 грн. Тому позивач просив стягнути на свою користь з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 35392,07 грн. та судові витрати.

Рішенням Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового судового рішення про задоволення його позову в повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується, зокрема, письмовою розпискою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_3 від 17.12.2019 року (а.с. 132 т.2), рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення з ухваленням нового судового рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач є власником автомобіля Рено (Renault) Мегане (Megane), VIN НОМЕР_3 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , 2009 року випуску (колір сірий), що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 , виданого Жовтневим ВРЕР ДАІ ГУМВС України в Дніпропетровській області (а.с. 8 т.1).

19 грудня 2017 року о 18 год. 15 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Івана Франка в місті Жовті Води Дніпропетровської області, навпроти будинку №97 , не дотримавшись безпечної дистанції, здійснив зіткнення з автомобілем «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який зупинився попереду; внаслідок дорожньо-транспортної пригоди зазначені автомобілі отримали механічні пошкодження (а.с. 12-13 т.1).

Згідно довідки Жовтоводського відділу поліції ГУНП у Дніпропетровській області від 11 січня 2018 року №47/10-508, зовнішнім оглядом було встановлено, що автомобіль ОСОБА_1 «Renault Megane», номерний знак НОМЕР_2 , 19 грудня 2017 року під час ДТП отримав наступні механічні пошкодження: задній бампер, задній лівий ліхтар, кришка багажника, вм`ятина лівого заднього крила. (а.с.10-11 т.1).

Постановою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27 грудня 2017 року у справі №176/2468/17, з врахуванням постанови цього ж суду про виправлення описки від 11 січня 2018 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340,00 гривень; постанова набрала законної сили 09.01.2018 року (а.с. 12-13, 14 т.1).

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д26/12/17, складеного 22 грудня 2017 року судовим експертом Чивчиш О .П., розмір матеріальної шкоди, спричиненої власнику пошкодженого автомобіля «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_2 , ідентифікаційний номер (VIN) НОМЕР_5 , у цінах на дату 20.12.2017 року складає 35392,07 грн. (а.с.17-44 т.1).

Зі змісту зазначеного вище висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д26/12/17 від 22 грудня 2017 року вбачається, що розмір втрати товарної вартості автомобіля складає 0,00 грн. (а.с. 35 т.1).

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Opel Astra», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 - відповідача по справі ОСОБА_5 , була застрахована у ПрАТ «Європейський страховий союз» на підставі полісу №АМ/1092604 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 31.07.2017 року зі строком дії з 15.08.2017 року по 14.08.2018 року; страховий ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн., франшиза 500,00 грн. (а.с.96 т.1).

Цивільно-правова відповідальність власника «Renault Megane» реєстраційний номер НОМЕР_2 , - позивача по справі ОСОБА_1 на час зазначеної вище ДТП, що сталась 19 грудня 2017 року, застрахована у ПрАТ "Київський страховий дім" на підставі полісу №АА/2234734 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 23.02.2017 року зі строком дії з 24.02.2017 року по 23.02.2018 року; страховий ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - 100000,00 грн., франшиза 1000,00 грн. (а.с. 9 т.1).

Згідно листа Департаменту внутрішнього страхування МТСБУ від 20.06.2018 року №3.1-05/19909 позивачу повідомлено про прийняте рішення щодо виплати йому відшкодування шкоди у розмірі 6000,00 грн.; доплата відшкодування буде проводитись у випадку, якщо ПрАТ «Європейський Страховий Союз» буде визнано у встановленому порядку банкрутом та коштів та майна страховика не вистачить для задоволення його вимог, що буде підтверджено затвердженим Господарським судом ліквідаційним балансом страховика (а.с.122 т.1).

Листом Моторного (транспортного) страхового бюро України від 02.01.2020 року №9-09/174 повідомлено, що за результатами запиту до єдиної централізованої бази даних (ЦБД) МТСБУ, яка формується за даними, отриманими від страховиків-членів МТСБУ, отримано інформацію про чинний на дату 19.12.2017 договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/1092604, укладений щодо забезпечення автомобілю Opel ASTRA, д.н.з. НОМЕР_1 ; договір страхування був укладений страховиком ПрАТ "Європейський Страховий Союз". В ЦБД МТСБУ за договором страхування АМ/1092604 не виявлено інформації про вимоги потерпілих внаслідок ДТП, що сталася 19.12.2017. Повідомлено також, що страховик ПрАТ "Європейський Страховий Союз" позбавлений членства в МТСБУ з 03.10.2017 року (а.с. 144 т.2).

Згідно витягу з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ПрАТ «Європейський страховий союз» не припиняло свою діяльність та не перебуває в стадії припинення (а.с. 99-103 т.2).

Відповідно до частин першої та другої статті 509 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

З огляду на зазначені положення статті 509 та з урахуванням приписів статей 11, 22, 599, 1166-1168 ЦК України факт завдання особі шкоди, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання. Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка завдала шкоду. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим, правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування відповідальності належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року №1961-IV Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - Закон №1961-IV).

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 вказаного Закону).

Обмеження набуття страховиком завдавача шкоди права зворотної вимоги (регресу) випадками, які визначені у статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», зумовлене тим, що набуття вказаного права щоразу після відшкодування цим страховиком шкоди потерпілому суперечило би меті страхування цивільно-правової відповідальності, об`єктом якого є майнові інтереси завдавача шкоди та яке забезпечує, зокрема, їх захист.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Аналіз вищезазначених норм права дає підстави для висновку, що власник автомобіля, який постраждав внаслідок ДТП може реалізувати своє право вимоги щодо відшкодування шкоди шляхом звернення з позовом лише до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року в справі № 755/18006/15-ц.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши вину відповідача у спричиненні матеріальної шкоди позивачу під час ДТП; встановивши, що у даній справі позовні вимоги до ПрАТ «Європейський страховий союз» не заявлені; враховуючи, що позивачем не надано суду доказів, що у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування позивачу, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, - колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача франшизи у сумі 500,00 грн., яка не підлягає відшкодуванню страховою компанією, відповідно до змісту ст. 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"; в задоволенні іншої частини позовних вимог необхідно відмовити.

Колегія звертає увагу, що, згідно умов страхового полісу №АМ/1092604 від 31.07.2017 року, укладеного між ОСОБА_5 та ПрАТ "Європейський страховий союз", що був діючим на момент заподіяння шкоди ДТП 19.12.2017 року, розмір франшизи складає 500,00 грн. (а.с.96 т.1).

Крім того, згідно змісту позовних вимог, розмір матеріальної шкоди, що спричинена позивачу, не перевищує встановленого ліміту відповідальності страховика ПрАТ "Європейський страховий союз" за шкоду, заподіяну майну.

Враховуючи наведене вище, зміст постанови Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі №755/18006/15-ц; встановивши, що ні страховою компанією, ні МТСБУ позивачу не відмовлено у виплаті страхового відшкодування, - позов про стягнення з ОСОБА_5 шкоди, яка спричинена пошкодженням транспортного засобу (за виключенням франшизи), є передчасним, задоволенню не підлягає.

Колегія наголошує, що позивач не позбавлений можливості, на захист своїх прав та законних інтересів, звернутись з відповідним позовом до ПрАТ «Європейський страховий союз», МТСБУ.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи (ч. 1, п. 2 ч. 3 ст. 133 ЦПК України).

За положеннями ч.ч. 1, п. 3 ч. 3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до ч. 13 зазначеної вище статті, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Приймаючи до уваги часткове задоволення позовних вимог, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню, пропорційно задоволеним позовним вимогам, документально підтверджені судові витрати у розмірі 45,99 грн.

Щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн. колегія зазначає наступне. 10 квітня 2018 року між адвокатом Залевською О.М. та ОСОБА_1 укладено договір про надання правової допомоги, згідно пункту 3.1 якого, за надання правової допомоги клієнт зобов`язується виплатити адвокату гонорар у розмірі 5000,00 грн. у термін до 13.04.2018 року (а.с. 45 т.1). При цьому, матеріали справи не містять доказів підтвердження здійснення обсягу виконаних робіт, зокрема, акту виконаних робіт, платіжного документу про сплату коштів. Отже, зазначені витрати позивача стягненню не підлягають з наведених підстав.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухвалення нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 24 квітня 2019 року - скасувати та ухвалити нове судове рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 02.03.1999 року) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) франшизу в сумі 500 (п`ятсот) грн. 00 коп.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий Зарічним РВ СМУ УМВС України в Сумській області 02.03.1999 року) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_8 ) судові витрати в сумі 45 (сорок п`ять) грн. 99 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді