Ухвала

17 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 325/1643/19

провадження № 61-6494ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , третя особа - Приазовська селищна рада, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом, у якому просила визнати дії відповідача щодо нарахування їй вартості безоблікового нераціонального користування водою протягом доби у розмірі 1 353 грн 08 коп. незаконними та зобов`язати відповідача здійснити перерахунок вартості наданих їй житлово-комунальних послуг

шляхом віднімання від поточної суми нарахування вартості послуг у розмірі

1 353 грн 08 коп.

Рішенням Приазовського районного суду Запорізької області

від 26 листопада 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 26 листопада

2019 року залишено без змін.

01 квітня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку

ОСОБА_1 подала касаційну скаргу (надійшла 08 квітня 2020 року),

на рішення Приазовського районного суду Запорізької області

від 26 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду

від 23 березня 2020 року, в якій заявник просить задовольнити її позовні вимоги.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пунктів 1, 5 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами визнаються справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а також справи про захист прав споживачів, ціна позову в яких

не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму доходів громадян.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

ОСОБА_1 подано позов про захист прав споживачів, а оспорюються дії щодо нарахування заборгованості у розмірі 1 353 грн 08 коп.,

тобто на суму, яка станом на 01 січня 2020 року не перевищує

ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

(2 102, 00 грн х 100 = 210 200, 00 грн).

Отже, справа, на судові рішення у якій подана касаційна скарга, відноситься до категорії малозначних.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню. Таких випадків судом не встановлено.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України

суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 подала касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, тому у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, частиною четвертою статті 274, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Приазовського районного суду Запорізької області від 26 листопада 2019 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 23 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 , третя особа: Приазовська селищна рада, про визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити певні дії, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович