Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Гаврилової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною заявою Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, -

в с т а н о в и в:

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) звернувся до суду з позовом, в якому просить суд стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 5 613,79 грн, витрати на проведення оцінки розміру шкоди в розмірі 500,00 грн та судові витрати.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що у зв`язку з настанням 21 липня 2016 року страхового випадку з вини відповідача ОСОБА_1 був пошкоджений автомобіль «Geely MK», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , власником якого на момент зіткнення був ОСОБА_2 . На час настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 не була застрахована за договором обов`язкового старування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Потерпілий своєчасно звернувся до позивача з повідомленням про ДТП та із заявою про виплату страхового відшкодування. Загальний розмір витрат МТСБУ по відшкодуванню збитків завданих відповідачем потерпілій особі, складає 5 613,79 грн, витрати за проведення автотоварознавчого дослідження складають 500,00 грн. На підставі статті

1191 ЦК України МТСБУ просить стягнути з ОСОБА_1 суму страхового відшкодування та витрати на проведення оцінки розміру шкоди.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 29 жовтня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

19 листопада 2019 року позивачем отримано копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем отримано не було, конверт разом з копією ухвали суду про відкриття провадження повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

12 грудня 2019 року на адресу відповідача повторно було направлено копію ухвали суду про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та доданими до неї документами, яка на час ухвалення даного рішення відповідачем також не отримані та конверт разом з документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Кореспонденція на адресу відповідача надсилалась за наявною в матеріалах справи адресою (а.с. 1, 9). Також відповідач був повідомлений про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

У відповідності до ч.8ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідач не скористався своїм правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї.

Позивачем до суду додаткових заяв, пояснень також подано не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження, як це передбачено ст. 279 ЦПК України.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що постановою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 серпня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень. (а.с.9-10).

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Зазначеною постановою суду встановлено, що ОСОБА_3 21 липня 2016 року, о 17 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем «Man TGA», державний номерний знак НОМЕР_2 з причепом KEMPF, державний номерний знак НОМЕР_3 , по просп. Миру, 14 в м.Києві, при повороті праворуч не врахував безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого сталось зіткнення з автомобілем «Geely MK», державний номер знак НОМЕР_1 , що призвело до пошкодження автомобілів, завдало матеріальних збитки та порушення вимог п.13.1 Правил дорожнього руху.

Як убачається з матеріалів справи, в результаті зазначеної дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено автомобіль «Geely MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 (а.с.11).

25 липня 2016 року ОСОБА_2 звернувся до МТСБУ з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.12-13).

На замовлення МТСБУ, 12 серпня 2016 року оцінювачем ФОП ОСОБА_4 складено Звіт №35/08/16 про оцінку вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників пошкодженого колісного транспортного засобу (КТЗ), відповідно до якого вартість відновлювального ремонту КТЗ «Geely MK», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників КТЗ та без врахування ПДВ 20% на змінні складові та матеріали складає 5 613,79 грн. (а.с.15-27).

ОСОБА_2 30 вересня 2016року, з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ із заявою в порядку, передбаченому ст. ст. 35, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», про відшкодування шкоди завданої внаслідок пошкодження транспортного засобу «Geely MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , під час дорожньо-транспортної пригоди, що сталась 21 липня 2016 року на перехресті проспекту Миру та вулиці Будівельників, за участю транспортного засобу «Geely MK», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 та транспортного засобу «Man TGA», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 (а.с.14).

Відповідно до п. 41.1 ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

10 листопада 2016 року МТСБУ видано Наказ №8747 «Про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 » (а.с.28), відповідно до якого позивач здійснив виплату за шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди на користь ОСОБА_2 у розмірі 5 613,79 грн, що підтверджується платіжним дорученням №8747рв від 11 листопада 2016 року (а.с.29).

Згідно платіжного доручення №25/08/16рв від 01 вересня 2016 року МТСБУ оплачено витрати за послуги аварійного комісара ФОП ОСОБА_4 у розмірі 500,00грн. (а.с.30)

Доказів відшкодування відповідачем шкоди в добровільному порядку суду не надано.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, заподіяна неправомірними рішеннями, діями або бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода заподіяна майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню особою, яка заподіяла шкоду, у повному обсязі. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 1191 ЦК України, особа, що відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги до винної особи у розмірі відшкодування, що сплачене.

Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З огляду на викладене, позовні вимоги Моторно (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу, в розмірі сплаченого страхового відшкодування в сумі 5 613,79 грн, та витрат, понесених позивачем за оплату послуг аварійного комісара у розмірі 500,00 грн підлягають задоволенню

На підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн (а.с.8).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 1166, 1187, 1188, 1191 Цивільного кодексу України, ст. ст. 35, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 76-82, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 279,354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позов Моторно (транспортного) страхового бюро України(місцезнаходження:м.Київ, Русанівський бульвар, буд. 8, ) до ОСОБА_1 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення матеріальної шкоди в порядку регресу - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України витрати, пов`язані з виплатою страхового відшкодування, в розмірі 6 113,79 грн та судові витрати по сплаті судового збору в сумі1 921,00 грн, а всього суму в розмірі 8 034,79 грн (вісім тисяч тридцять чотири гривні 79 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: