Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

"14" квітня 2020 р. Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області під головуванням судді Кузнецова Д. В., за участю секретаря судового засідання Шеремети А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила, що вона є власницею будинку АДРЕСА_1 . У будинку також зареєстрований її син - відповідач у справі ОСОБА_2 , який з жовтня 2008 року фактично не мешкає за місцем реєстрації. З цього часу відповідач не несе жодних обов`язків зі сплати житла та комунальних послуг, не приймає участі у поточному ремонті будинку, усі витрати, пов`язані з утриманням житла, несе ОСОБА_1 . Факт перебування відповідача зареєстрованим у зазначеному будинку змушує позивачку нести додаткові витрати з комунальних послуг. У зв`язку із чим просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надала заяву про можливість розгляду справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала та наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення.

У цьому випадку, суд вважає доцільним ухвалити заочне рішення, оскільки відповідно до ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть в ній участь.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу від 10.09.1982 року, посвідченого державним нотаріусом Третьої жданівської державної нотаріальної контори та зареєстрованого у реєстрі за № 6908, ОСОБА_1 на праві приватної власності належить 27/50 частки будинку АДРЕСА_1 . Право власності на житловий будинок 12.10.1982 року зареєстроване у МКП «Бюро технічної інвентаризації м. Жданова» за реєстровим номером 3546.

У відповідності до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб б/н від 02.12.2019 року, складеної головою КСН «Річний», за адресою: АДРЕСА_1 проживає ОСОБА_1 .

Як вбачається з паспорту громадянина Російської Федерації серії НОМЕР_1 , виданого 06.06.2018 року УМВС Росії по Костромській області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 20 червня 2018 року зареєстрований у с. Мотове Костромської області.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю.

Згідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 319 ЦК України позивач вправі володіти, користуватися, розпоряджатися своєю квартирою на власний розсуд і має право за ст. 391 ЦК України вимагати від відповідача усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику права вимагати усунення будь-яких порушень його права хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст. ст. 16, 386, 391 ЦК України.

Права власника жилого будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідачем ОСОБА_2 не заперечується той факт, що він не проживає за адресою: АДРЕСА_1 , з 2008 року, тобто понад одинадцять років без поважних причин, що також підтверджується довідкою та актом КСН «Річний».

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Крім того, судом встановлено, що відповідач зареєстрований на території Російської Федерації.

За таких обставин справи, суд вважає, що ОСОБА_2 підлягає визнанню таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 .

Оскільки позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені, а позивачці ухвалою суду було відстрочено сплату судового збору, то у порядку, передбаченому ст. 141 ЦПК України, судові витрати у сумі 384,20 грн., підлягають стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 321, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 12, 76, 82, 89, 141, 263-265, 279, 280-282 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,- задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Повні відомості про учасників:

Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Стягнути зі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через суд першої інстанції.

Повний текст рішення буде виготовлено 15 квітня 2020 року.

Суддя: Д. В. Кузнецов