ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

27 квітня 2020 року

м. Харків

справа № 638/8724/17

провадження № 88-ц/818/7/20

Харківській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

за участю секретаря судового засідання - Сидорчук М.О.,

учасники справи:

позивач - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

який діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

треті особи: приватний нотаріус ХМНО Гончаренко Тарас Андрійович, Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, ухваленої у складі колегії суддів Тичкової О.Ю., Бурлака І.В., Котелевець А.В.,

УСТАНОВИВ:

У червні 2017 року Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради (на теперішній час - Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради) звернулося в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до суду з позовом про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна та визнання дій протиправними.

Позов мотивований тим, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є батьками неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З 12.06.1998 по ІНФОРМАЦІЯ_2 вони перебували в зареєстрованому шлюбі. Сьомого лютого 2008 року ОСОБА_2 уклав з ОСОБА_4 договір купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 , який був посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Т.А. та зареєстрований в реєстрі за № 893. На час укладення зазначеного договору купівлі - продажу в квартирі були зареєстровані як батьки малолітньої ОСОБА_1 , так і вона сама. При цьому відчуження зазначеного жилого приміщення відбулось в порушення норм діючого законодавства України без погодження з органом опіки та піклування, що, в свою чергу, привело до порушення житлових прав малолітньої ОСОБА_1 , оскільки вона була позбавлена права користування спірною квартирою. Крім того, в день придбання зазначеного житлового приміщення ОСОБА_4 уклала кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк», для забезпечення виконання якого уклала відповідний договір іпотеки, передавши в іпотеку спірне житлове приміщення. Оскільки ОСОБА_4 має боргові зобов`язання перед банківською установою, остання має право на звернення на предмет іпотеки шляхом реалізації квартири, що може призвести до виселення дитини з квартири та остаточного позбавлення її можливості користуватися зазначеним житлом. Тому позивач, діючи в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , просив суд визнати недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 07.02.2008, визнавши протиправними дії співвідповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як такі, що порушують житлові права неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , винести щодо них попередження про необхідність належно виконувати свої батьківські обов`язки

Рішенням Дзержинського районного суду Харківської області від 16 квітня 2019 року позов Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, який діяв в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , задоволений частково. Визнано недійсним договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 надалі АДРЕСА_2 , укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 07 лютого 2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Гончаренко Т.А. та зареєстрований в реєстрі за № 893 (т.1 а.с. 227-232).

Постановою Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року апеляційна скарга Пац Є.О., яка діяла в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», задоволена. Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 16 квітня 2019 року скасоване, ухвалена нова постанова. У задоволені позову Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради, який діяв в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , відмовлено. Вирішено питання щодо судового збору (т.2 а.с. 101-105).

Постановою Верховного Суду від 23 січня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення. Постанову Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року залишено без змін (т.2 а.с. 196-200).

У лютому 2020 року ОСОБА_3 звернулася до Харківського апеляційного суду з заявою про перегляд постанови Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Заява мотивована існуванням істотних для справи обставин, що не були відомі стороні та суду під час ухвалення вищезазначеної постанови. А саме, 16 січня 2020 року на ім`я ОСОБА_4 на адресу : АДРЕСА_3 надійшла письмова вимога АТ «Акцент-Банк» від 27.12.2019, зі змісту якої заявнику стало відомо, що між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Акцент-Банк» укладений договір факторингу № 1 від 15.09.2008, відповідно до умов якого 15.09.2008 до ПАТ «Акцент-Банк» перейшли у повному обсязі права вимоги ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_4 , що випливають з кредитного договору та з договору іпотеки від 07.02.2008. Зазначене свідчить про те, що на час ухвалення постанови ХАС від 26.09.2019 АТ КБ «ПриватБанк» за договором факторингу від 15.09.2008 втратив права вимоги до ОСОБА_4 і не мав права на подання апеляційної скарги. Крім цього, згідно з інформацією, отриманою ОСОБА_4 з додатку Приват24, заборгованість ОСОБА_4 за договором кредиту від 07.02.2008 відсутня. Дата закриття кредиту 15.09.2008. Зловживання з боку АТ КБ «ПриватБанк» процесуальними правами, введення суду в оману, шахрайські дії, направлені на незаконне заволодіння майном ОСОБА_4 , про які не було відомо відповідачам, але які існували на час ухвалення апеляційним судом постанови, і є нововиявленими обставинами, які повинні були бути враховані судом під час розгляду справи та є підставою для скасування постанови ХАС від 26.09.2019 і закриття апеляційного провадження у справі з залишенням без змін рішення Дзержинського районного суду м. Харкова.

У якості нововиявлених обставин ОСОБА_3 зазначені дані про:

- відсутність з 15.09.2008 в АТ КБ «ПриватБанк» права вимоги за договором кредиту № HAD0GK01270081 від 07.02.2008 оскільки останній відступив право вимоги за цим договором ПАТ « Акцент - Банк» на підставі договору факторингу № 1 від 15.09.2008 , що підтверджується даними копії письмової вимоги ПАТ «Акцент - Банк» про усунення порушення від 27.12.2019 на ім`я ОСОБА_4 ( т. 2 а.с. 210 - 212);

- відсутність у ОСОБА_4 заборгованості за договором кредиту № HAD0GK01270081 від 07.02.2008 та закриття кредиту 15.09.2008, що підтверджується даними довідки АТ « ПриватБанк» від 30.01.2020 ( т.2 а.с.214);

- повідомлення представником АТ « ПриватБанк» в останньому судовому засіданні в суді апеляційної інстанції недостовірних даних щодо строку дії прав та обов`язків за договором найму від 29.02.2008 року, приховавши від суду фактичні обставини спливу такого строку 30.04.2017 за додатковою угодою до вказаного договору, щоб отримати незаконну перевагу, чим було порушено рівність і змагальність сторін, принцип Верховенства права, п.1 ст.6 Конвенції про права дитини, та прийнято неправильне по суті рішення.

На підтвердження вищезазначених обставин ОСОБА_4 також надані: копія листа Національного Банку України від 24.02.2020 № 14 - 0004/9626 про розгляд звернення ОСОБА_4 за змістом якого станом на 03.02.2020 ОСОБА_4 не має жодних зобов`язань перед АТ КБ « ПриватБанк». Кредитний договір в комплексах АТ КБ « ПриватБанк» закритий у 2008 році і на сьогоднішній день останній не має жодного відношення до Договору Кредиту та не є стороною за зобов`язаннями ( т. 2 а.с. 241 - 243); копія додаткової угоди від 20.01.2017 до договору найму від 29.02.2008 за умовами якого ОСОБА_4 передала у користування ОСОБА_5 . Квартиру на строк до 30.04.2017 ( т.2 а.с. 248).

В письмових поясненнях на заяву ОСОБА_3 просив її задовольнити, справу розглянути без його особистої участі (т.2 а.с. 227-230). У поясненнях ОСОБА_2 виклав ті ж обставини, якими обґрунтована заява про перегляд постанови за нововиявленими обставинами. Наголосив, що ухвалення постанови відбулося з порушенням норм процесуального права за апеляційною скаргою особи, яка не мала права її подавати. Харківським апеляційним судом було протиправно прийнято нові докази на стадії апеляційного перегляду, враховано в постанові дію договору найму, чим апеляційна скарга банку обґрунтована не була. Також ХАС протиправно послався на те, що батьки ОСОБА_1 подбали про її забезпечення житлом, уклавши договір найму, оскільки ні заявник, ні його дружина ОСОБА_3 не укладали з ОСОБА_4 договір найму, це робила ОСОБА_5 . У постанові ХАС також помилково застосовує висновки, викладені в постанові Верховного Суду у справі № 359/10886/15-ц від 10.10.2018, оскільки у справі № 359/10886/15-ц позов був пред`явлений батьками дитини і стосувався договору іпотеки, що не відповідає обставинам дійсної цивільної справи.

У додаткових поясненнях по справі ОСОБА_4 просила визнати залучення АТ КБ «ПриватБанку» зловживанням процесуальними правами, виключити АТ КБ «ПриватБанк» із числа третіх осіб у справі, повернути апеляційну скаргу банку, залишивши її без розгляду. Справу просила розглянути без її особистої участі. Окрім пояснень, викладених письмово ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , ОСОБА_4 зазначила, що листом від 24.02.2020 № 14-0004/9626 Національний банк України повідомив її, що не зважаючи на відступлення ПАТ КБ «ПриватБанк» права вимоги за укладеним із ОСОБА_4 кредитним договором, ПАТ КБ «ПриватБанк» до 2016 року мав право вимоги за таким кредитним договором, оскільки був банком-партнером ПАТ «А-Банк». Разом з тим, звертаючись до ОСОБА_4 із позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором (справа № 638/17787/16-ц) та до ОСОБА_3 із позовом як поручителя (справа № 638/1254/15-ц), ПАТ КБ «ПриватБанк» не повідомило суду, що відступило право вимоги ПАТ «А-Банк» та діє від його імені як представник. Такі систематичні порушення свідчать про зловживання ПАТ КБ «ПриватБанк» процесуальними правами та незаконність його дій стосовно ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Сьомого квітня 2020 року ОСОБА_3 звернулася до суду із клопотанням, у якому просить визнати залучення АТ КБ «ПриватБанк» до участі у справі у якості третьої особи та подачу банком апеляційної скарги зловживанням банком процесуальними правами, виключити АТ КБ «ПриватБанк» із числа учасників справи, виключити всі подані банком документи із числа доказів. Справу просила розглянути без її особистої участі у спрощеному (письмовому) провадженні.

Із письмовою заявою до суду також звернулася ОСОБА_1 , у якій підтримала клопотання, викладені ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 . Зазначила, що оспорений договір від сьомого лютого 2008 року купівлі - продажу квартири, у якій проживає неповнолітній, суперечить інтересам дитини. Укладений ОСОБА_13. договір найму квартири із покупцем ОСОБА_4 припинений з 2017 року, і ОСОБА_4 збирається виселяти ОСОБА_1 із сім`єю із належної їй квартири. Позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири на права та обов`язки банку не впливає, тому в суду не було підстав залучати його до участі у справі у якості третьої особи. Розгляд справи просила провести без її особистої участі та без участі її представника.

Кураксіна О.І., діючи в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», у письмових поясненнях заперечувала проти задоволення заяви ОСОБА_3 про перегляд постанови ХАС від 26.09.2019 за нововиявленими обставинами. Посилалася на те, що договір купівлі-продажу квартири та договір іпотеки квартири укладені 07.02.2008, а договір про відступлення права вимоги ПАТ «Акцент-Банк» укладений 15.09.2008, тому будь-які судові рішення у справі № 638/8724/17 матимуть значення для банку. Розгляд заяви просила проводити без участі представника банку.

Колегія суддів, заслухавши головуючого суддю, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи заяви, уважає, що у задоволенні клопотань ОСОБА_4 , ОСОБА_3 про визнання дій зловживанням процесуальними правами й заяви ОСОБА_3 про перегляд постанови ХАС від 26.09.2019 за нововиявленими обставинами належить відмовити.

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 423 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (ч.4 ст. 423 ЦПК України).

Процедури перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами повинні відповідати вимогам статті 6 Конвенції, положенням законодавства України та мають бути збалансовані з ефективністю правового захисту і обов`язковістю остаточних рішень судів усіх інстанцій, як найважливіших аспектів реалізації принципу верховенства права.

Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Крім того, із пунктів 27, 28 рішення Європейського Суду з прав людини від 18 листопада 2004 року у справі № 69529/01 «Правєдная проти Росії» (Pravednaya v. Russia) та пункту 46 рішення Європейського Суду з прав людини від 06 грудня 2005 року у справі № 19960/04 «Попов проти Молдови» (Popov v. Moldova) вбачається, що процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду справи.

За змістом наведених правових норм необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України є те, що зазначені обставини є істотними та існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другий критерій для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду становить доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Предметом спору у справі за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, поданого в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , була вимога про визнання недійсним договору купівлі - продажу квартири АДРЕСА_1 від 07.02.2008 (надалі Договір купівлі - продажу), право на користування якою мала неповнолітня ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та яка була відчужена її батьком без відповідної згоди органу опіки та піклування.

Згідно з матеріалами справи квартира АДРЕСА_1 , була придбана ОСОБА_4 за рахунок грошових коштів, отриманих у кредит в ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № HAD0GK01270081 від 07.02.2008. Для забезпечення виконання позичальником умов зазначеного договору кредиту Квартира передана ОСОБА_4 в іпотеку ПАТ КБ «ПриватБанк» за договором іпотеки від 07.02.2008.

В основу ухваленої апеляційним судом постанови від 26.09.2019 покладений висновок про відсутність у матеріалах справи доказів порушення прав неповнолітньої під час укладення Договору купівлі - продажу.

А саме, на підставі даних, встановлених рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.04.2016 у цивільній справі № 638/8724/17 щодо укладення між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору найму (оренди) Квартири від 29.02.2008, за умовами якого Квартира призначена для проживання в ній наймача та членів його родини, включаючи дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до ІНФОРМАЦІЯ_4 ; встановлених рішенням Апеляційного суду Харківської області від 12.12.2016 у цивільній справі № 638/18360/15 - ц про те, що станом на час укладення договору іпотеки Квартири 07.02.2008 неповнолітніх дітей у Квартирі зареєстровано не було та порушення їх майнових інтересів відсутнє. ОСОБА_1 не мала та не має права власності на Квартиру . Вона набула право користування квартирою як член сім`ї ОСОБА_2 .

Копія рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.04.2016 у цивільній справі № 638/8724/17 (т.1 а.с. 216 - 217) була долучена до матеріалів справи в суді першої інстанції в судовому засіданні від 16.04.2019 за клопотанням Товстоп`ятої О.М . , яка діяла в інтересах Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради, що підтверджується даними протоколу судового засідання від 16.04.2019 (т.1 а.с. 222).

Крім цього, судовою колегією враховано, що хоча рішенням Дзержинського районного суду від 26.09.2013 у цивільній справі № 2011/17542/12 звернуто стягнення на Квартиру за договором іпотеки від 07.02.2008 та виселено ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_2 з Квартири, зазначене рішення досі не виконане у зв`язку прийняттям Закону України від 3 червня 2014 року № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Виконання зазначеного рішення зупинене на час дії мораторію. Рішення про виселення ОСОБА_3 та її неповнолітньої доньки із Квартири судом не приймалося.

Рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.04.2016 у цивільній справі № 638/8724/17, Апеляційного суду Харківської області від 12.12.2016 у цивільній справі № 638/18360/15 - ц, Дзержинського районного суду від 26.09.2013 у цивільній справі № 2011/17542/12 набрали законної сили та в силу положень ст.18 ЦПК України встановлені цими рішеннями факти повинні були бути враховані судом відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України.

Таким чином, апеляційний суд дійшов до висновку про те, що з дня укладення Договору купівлі - продажу до теперішнього часу ОСОБА_1 постійно проживає та зареєстрована у Квартирі на підставі договору найму, укладеного з її матір`ю, тому відсутнє порушення належного їй права на користування житлом та суттєве звуження належних їй як неповнолітній особі майнових прав.

Зазначені заявницею у якості нововиявлених обставини - відсутність у АТ КБ «ПриватБанк» права вимоги до ОСОБА_4 за договором кредиту та іпотеки від 02.07.2008 та відсутність претензій до ОСОБА_4 з боку АТ КБ « ПриватБанк» та АТ « Акцент Банк» за договором кредиту від 07.02.2008 - не є істотними обставинами, що могли вплинути на правильність постанови ХАС від 26.09.2019 , оскільки при ухваленні цієї постанови апеляційний суд перевіряв правильність рішення районного суду лише в межах предмета позову.

Питання наявності чи відсутності зобов`язань за договором кредиту та іпотеки, укладеним між ОСОБА_4 та ПАТ « ПриватБанк», не було предметом спору, що виник за позовом Управління служб у справах дітей Департаменту праці та соціальної політики Харківської міської ради та батьками неповнолітньої.

АТ КБ «ПриватБанк» був долучений до участі у справі ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 2 квітня 2019 року. Ухвала мотивована тим, що визнання недійсним Договору купівлі - продажу Квартири вплине на права та обов`язки АТ «ПриватБанк», який за рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2013 по справі № 2011/17542/12 на підставі закону України « Про іпотеку» звернув стягнення на Квартиру.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним із основоположних аспектів Верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоб, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів.

Керуючись принципом Верховенства права, судова колегія при розгляді заяви ОСОБА_11 виходить з того, що рішення суду від 26.09.2013 по справі № 2011/17542/12 за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 про звернення стягнення на предмет іпотеки - Квартиру та рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 14.04.2016 у цивільній справі № 638/8724/17 про визнання укладеним між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 договору найму (оренди) Квартири від 29.02.2008 суду набрали законної сили та є остаточними.

За умови наявності зазначених рішень суду судова колегія не може дійти протилежного висновку про відсутність у АТ КБ «ПриватБанк» майнових прав на Квартиру та порушення прав ОСОБА_1 при укладенні Договору купівлі - продажу.

Дані про відступлення АТ КБ «Приватбанк» права вимоги за Договором кредиту ПАТ «Акцент Банк» 15.09.2008 та відсутність у ОСОБА_4 заборгованості за Договором кредиту і його закриття 15.09.2008 належать до предмету доказування у справі № 2011/17542/12 позовом ПАТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_5 , ОСОБА_12 , ОСОБА_9 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилання заявниці про інший строк дії договору (оренди) Квартири від 29.02.2008 - 30.04.2017, що підтверджується даними додаткової угоди від 20.01.2017, може бути підставою для оспорювання умов зазначеної додаткової угоди, якщо вона укладена з порушенням інтересів неповнолітньої дитини. Проте в цивільній справі № 638/8724/17 зазначена додаткова угода є новим доказом.

Відповідно до висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 753/7093/16-ц, вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Тому повідомлені ОСОБА_11 обставини не можуть вважатися істотними і такими, що могли вплинути на правильність постанови Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року, тому не є підставою для перегляду зазначеної постанови за нововиявленими обставинами.

За змістом ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: 1) подання скарги на судове рішення, яке не підлягає оскарженню, не є чинним або дія якого закінчилася (вичерпана), подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин, заявлення завідомо безпідставного відводу або вчинення інших аналогічних дій, що спрямовані на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення; 2) подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями; 3) подання завідомо безпідставного позову, позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер; 4) необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; 5) укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 02.04.2019 АТ КБ «ПриватБанк» було долучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

У справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи ( ч.1 ст. 24 ЦПК України).

Задовольняючи апеляційну скаргу АТ КБ « ПриватБанк» у дійсній справі апеляційний суд виходив з того, що оскаржуваним рішенням про визнання Договору Купівлі - продажу недійсним порушені законні інтереси Банку , який звернув стягнення на Квартиру відповідно до рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 26.09.2013 по справі № 2011/17542/12.

Таким чином, АТ КБ ПриватБанк як учасник справи мав право на звернення до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення суду у дійсній справі і його дії не можуть вважатися зловживанням процесуальними правами в розумінні ст. 44 ЦПК України.

У задоволенні клопотань ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання дій АТ КБ "ПриватБанк" зловживанням процесуальними правами відмовити.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 423, 429 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

У задоволенні клопотання ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання дій Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» зловживанням процесуальними правами відмовити.

У задоволенні заяви ОСОБА_3 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного суду від 26 вересня 2019 року відмовити .

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддями і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст ухвали складений 27 квітня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді І.В. Бурлака

А.В. Котелевець