СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/24256/19

пр. № 2/759/2447/20

31 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі: головуючого судді Ул`яновської О.В.,

секретаря судового засідання Гродського П.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві без виклику сторін у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовними вимогами Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

у грудні 2019 р. позивач звернувся до суду із зазначеними позовними вимогами, просить суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості у розмірі 132768 грн 29 коп. та судові витрати по справі.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що 25.04.2012 між сторонами укладено договір б/н згідно якого відповідач отримав кредит у розмірі 2000 грн 00 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак у порушення умов договору відповідач свої зобов`язання щодо своєчасного внесення платежів за договором внаслідок чого у неї утворилася заборгованість у розмірі 280397 грн 09 коп. з якої позивач просить до стягнення у розмірі 132768 грн 29 коп.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09.01.2020 відкрито по справі спрощене позовне провадження (а.с. 48).

Відповідно до ст. 274 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи, справи, що виникають з трудових відносин, а також може бути розглянута будь-яка інша справа, віднесена до юрисдикції суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.

За змістом ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Заявлена позивачем до стягнення сума складає 132768 грн 29 коп., що за своїм розміром не перевищує п`ятисот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, визначених граничним за вимогами ч. 5 ст. 274 ЦПК України.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без участі сторін за наявними у справі матеріалами.

Суд, всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що 25.04.2012 ОСОБА_1 підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, в якій підтвердила, що погоджується з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг. У вказаній заяві відповідач виявила бажання оформити кредитну картку «Універсальна» з бажаним кредитним лімітом 2000 грн 00 коп. (а.с. 8, 9).

Щодо встановлення кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п. 2.1.1.5.7 Договору.

Овердрафт (п.1.1.1.63 договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Пунктом 1.1.3.2.4 договору передбачена можливість зміни Тарифів та інших невід`ємних частин договору. При цьому у сторін договору виникають обов`язки: у кредитора - інформування позичальника щодо внесених змін шляхом надання виписки по картковому рахунку на умовах, зазначених в п. 1.1.3.1.9 договору; у позивальника - отримання виписки про стан та про здійснені операції по карткових рахунках (п.1.1.2.1.5 договору).

Відповідно до наданого суду розрахунку, відповідач станом на 31.10.2019 має заборгованість у розмірі 280397 грн 09 коп., яка складається із заборгованості за кредитом у розмірі 1539 грн 93 коп., заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 271857 грн 41 коп., заборгованість за комісією у розмірі 00 грн 00 коп., заборгованість за пенею у розмірі 6999 грн 75 коп. (а.с. 5-7).

Однак, позивач просить повернення лише частини суми заборгованості за кредитом, таким чином заборгованість до стягнення становить 132768 грн 29 коп. яка складається наступного: 1539 грн 93 коп. заборгованість за кредитом; 131228 грн 36 коп. заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 25.04.2012 по 28.09.2018.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Отже, вина відповідача у зобов`язальних правовідносинах презюмується, якщо він не доведе відсутності своєї вини, тобто не доведе належними та допустимими доказами погашення кредитної заборгованості або не доведе іншого розміру заборгованості.

За змістом ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» банкам забороняється в односторонньому порядку змінювати умови укладених з клієнтами договорів, зокрема, збільшувати розмір процентної ставки за кредитними договорами або зменшувати її розмір за договорами банківського вкладу (крім вкладу на вимогу), за винятком випадків, встановлених законом.

Згідно ч. 3 ст. 1056-1 ЦК України фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено банком в односторонньому порядку. Умова договору щодо права банку змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною.

У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди тощо); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

З огляду на вищенаведене боржник вважається належно повідомленим про збільшення розміру процентної ставки за користування кредитом в односторонньому порядку в тому разі, якщо банк не лише відправив на адресу такого боржника листа про зміну умов кредитного договору, а й довів факт його вручення адресатові під розписку.

Такі висновки містяться у постанові Верховного Суду України від 11.10.2017 (справа 6-1374цс17).

Згідно ч. 1 ст. 651 ЦК України зміна договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

За ч. 3 ст. 653 ЦК України в разі зміни договору зобов`язання змінюється з моменту досягнення домовленості про зміну договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

Отже, якщо сторони кредитного договору досягнули домовленості щодо всіх його умов, у тому числі щодо збільшення банком в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом з дотриманням певної процедури, то таке збільшення може відбуватись виключно в разі дотримання передбаченої договором процедури. У разі підвищення банком процентної ставки з`ясуванню підлягають визначена договором процедура підвищення процентної ставки (лише повідомлення позичальника чи підписання додаткової угоди); дії позичальника щодо прийняття пропозиції кредитора тощо.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 14.12.2016 № 6-2315цс16, від 30.11.2016 № 6-82цс16.

Пунктом 1.1.3.2.4 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено право банку проводити зміни тарифів, а також інших умов обслуговування рахунків. При цьому банк, за винятком випадків зміни розміру наданого кредиту (кредитного ліміту), зобов`язаний не менше, ніж за 7 днів до введення змін проінформувати клієнта, зокрема, у виписці по картрахунку згідно п. 1.1.3.1.9. цього договору. Якщо протягом 7 днів банк не отримав повідомлення клієнта про не згоду із змінами, то вважається, що клієнт прийняв нові умови.

Пунктом 1.1.3.1.9. Умов та Правил встановлено обов`язок банку не рідше одного разу на місяць способом, указаним у заяві, надавати держателю виписки про стан картрахунків та про проведені за минулий місяць операціях по картрахункам.

Банк інформує клієнта про заборгованість по кредитним договорам (у тому числі про заборгованість по кредитним картам), розміру поточних платежів, активації продуктів та послуг банку, а також інших правилах користування платіжною картою та умовах кредитного договору, включаючи внесення у них змін, шляхом використовування функції sms-повідомлень (пункт 2.1.1.8.7 Правил користування карткою).

З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що з 25.04.2012 по 31.08.2014 діяла базова процентна ставка за користування кредитом у розмірі 30,00%, з 01.09.2014 банком була змінена процентна ставка до 34,80%, а з 01.04.2015 проценти нараховувалися за ставкою 43,2% річних і остаточна заборгованість була розрахована, враховуючи змінені процентні ставки.

Крім того, у витягу з тарифів «Універсальна», наданих позивачем, вбачається, що підвищені проценти встановлені за тратами, здійсненими з 01.09.2014 та з 01.04.2015.

Однак, позивач не надав доказів, що позичальник був у спосіб, встановлений умовами договору, повідомлений про зміни процентних ставок за користування кредитним коштами, а відтак позивач не мав правових підстав для нарахування процентів за підвищеними ставками.

Пунктом 2.1.1.12.6. Правил користування карткою встановлено, що за користування кредитом та овердрафтом банк нараховує проценти у розмірі, встановленому тарифами банка, із розрахунку 365/366 календарних днів у році.

З урахуванням встановлених судом обставин, та враховуючи невиконане зобов`язання перед банком щодо повернення кредитних коштів, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по відсотках за користування кредитом за період з 01.01.2013 (дата початку нарахування процентів) по 31.12.2015 та з 30.01.2017 по 28.09.2018 з урахуванням базової процентної ставки 30,00 % в сумі 2222 грн 56 коп. виходячи з такого розрахунку: 1539 грн 93 коп. (тіло кредиту) х 30,00% х 1756 днів: 365:100 = 2222 грн 56 коп.

За період з 25.04.2012 (дата початку нарахування процентів) по 31.12.2012 та з 10.01.2016 по 31.12.2016 з урахуванням базової процентної ставки 30,00 % в сумі 691 грн 70 коп. виходячи з такого розрахунку: 1539 грн 93 коп. х 30,00% х 548 днів: 366:100 = 691 грн 70 коп.

А всього заборгованість по відсотках за користування кредитом з 25.04.2012 (дата початку нарахування процентів) по 28.09.2018 складає 2914 грн 26 коп.

Крім цього, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що відповідач повинен виконати зобов`язання з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів (тіло кредиту).

Наданими позивачем розрахунком заборгованості підтверджується розмір отриманих відповідачем коштів у визначеному позивачем розмірі.

З урахуванням доказів, оцінку яким суд дав вище, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

За ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України у разі часткового задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума задоволених вимог позивача складає 4454 грн 19 коп. та з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 65 грн 20 коп. (4454,9 грн. х 100% : 131228,36 = 0,33 % х 1921).

Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягнення судовий збір на користь позивача у розмірі 65 грн 20 коп.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст.ст. 207, 509,525, 526, 530, 536, 626,528, 1048, 1049, 1054, 1055 та ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 353, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) до ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) заборгованість у розмірі 4454 (чотири тисчі чотириста п`ятдесят чотири) грн 19 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (, адреса місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50) судовий збір по справі у розмірі 65 (шістдесят п`ять) грн 20 коп

У решті позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Святошинський районний суд м. Києва до апеляційного суду у межах територіальної юрисдикції яких перебуває місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: О.В. Ул`яновська

Повний текст судового рішення складено 06.04.2020.