Справа № 591/4242/19
Провадження № 4-с/591/17/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року м.Суми

Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого судді Шелєхової Г.В.

за участю секретаря судового засідання Бондар С.М.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу №591/4242/19 за скаргою ОСОБА_1 , стягувач АТ КБ «ПриватБанк» на дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ в Сумській області Стебловської Ю.О. та старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ в Сумській області Калусенко А.І.,

В С Т А Н О В И В :

Скаржник звернувся до суду, та остаточно уточнивши скаргу, свої вимоги мотивує тим, що в червні 2019 року Ощадбанком йому було відмовлено у видачі готівки з банківської картки у зв`язку з тим, що на його банківські рахунки 02.05.2019 року Зарічним ВДВС накладений арешт. Звернувшись до ВДВС він дізнався, що 02.05.2019 року ст. державним виконавцем Калусенко А.І. була винесена постанова про арешт коштів боржника у сумі (з урахуванням витрат на виконавчі дії) 19196 грн. 93 коп. Підставою для накладення арешту була вказана постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № № 51626980 від 13.07.2016 р. про примусове виконання виконавчого листа № 2-393/2012 від 31.01.2012 р., виданого Зарічним райсудом м. Суми про стягнення з нього на користь ПАТ КБ «Приватбанк» боргу за кредитом у сумі 17269 грн. 94 коп. Виконавчий лист, поданий до ВДВС 11.07.2016 року, однак строк пред`явлення до виконання становив до 31.01.2013 року. Копії постанов про відкриття Виконавчого провадження та про арешт коштів ні поштою, ні при зверненні до ВДВС не отримував.

В судовому засіданні заявник скаргу підтримав, просив задовольнити.

Інші учасники в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися.

Старший державний виконавець Зарічного ВДВС м. Суми ГТУЮ у Сумській області Калусенко А.І. надіслала до суду відзив по справі, просить в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

Згідно наказу №1010/04 від 21 червня 2018 року ОСОБА_2 звільнена з посади заступника начальника Зарічного відділу ДВС м. Суми ГТУЮ в Сумській області в порядку переведення (а.с.30).

На підставі Постанови Кабінету Міністрів України №870 від 09.10.2019 року ліквідовано територіальні органи Мінюсту в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Натомість створено міжрегіональні територіальні органи Міністерства юстиції, повноваження яких розповсюджуватиметься на території декількох адміністративно-територіальних одиниць.

Зарічний відділ державної виконавчої служби в м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області перейменовано на Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) на підставі наказу Міністерства юстиції України від 17.12.2019 року №4053/5 «Про відділи державної виконавчої служби».

Вказана обставина вбачається з наданих державним виконавцем документів.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як було встановлено під час розгляду справи, на виконанні у відділі державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ в Сумській області( нова назва Зарічний відділ державної виконавчої служби м. Суми Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавче провадження щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-393/2012 від 31.01.2012 року, виданого Зарічним районним судом м. Суми про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «Приват банк» суми боргу по кредитному договору у сумі 17269,94 грн. Вказаний виконавчий лист перебував на виконанні, був повернутий стягувачу.

Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання визначений до 31 січня 2013 року (а.с.142).

Згідно відмітки у виконавчому листі, 6 червня 2016 року виконавчий лист був повернутий стягувачу з підстав відсутності у боржника майна, на яке може бути звернуте

стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними;

11.07.2016 року до Відділу ДВС вказаний виконавчий лист пред`явлений до виконання повторно, що підтверджується заявою про відкриття виконавчого провадження від 8 липня 2016 року №702/16 (а.с.127).

З наведеного вбачається, що стягувачем у строки, встановлені у виконавчому документі він був звернутий до виконання, після повернення виконавчого листа, через нетривалий час виконавчий лист знову був звернутий до виконання. Річний строк звернення до виконання виконавчого документу стягувачем пропущений не був.

13 липня 2016 року заступником начальника Зарічного відділу державної виконавчої служби в м. Суми Головного територіального управління юстиції у Сумській області Стебловською Ю.О.винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с.140).

Постанова була направлена на адресу боржника, яка зазначена у виконавчому листі: АДРЕСА_1 суми АДРЕСА_2 (а.с.141). Однак до відділу повернувся конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.143).

2 травня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.147). Копія постанови направлена боржнику за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.147 звор.).

Згідно листа АТ КБ «ПриватБанк» від 12.06.2019 року, арешт накладений на кошти ОСОБА_1 в сумі 19196,93 грн. (а.с.149).

Позивач посилається на те, що жодних копій постанов про відкриття провадження та про арешт коштів не отримував.

Однак, державний виконавець направляв вищевказані документи за адресою, зазначеною у виконавчому документі. Згідно довідки про місце проживання особи від 31 серпня 2019 року, ОСОБА_1 в м. Суми не зареєстрований (а.с.114).

Як вбачається з копії паспорту ОСОБА_1 , з 19 вересня 2018 року по 29 травня 2019 року він був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 18 жовтня 2019 року за адресою: АДРЕСА_4 .

Таким чином, в період коли державним виконавцем направлявся запит до Управління «ЦНАП м. Суми» Сумської міської ради щодо місця реєстрації ОСОБА_1 , останній не мав зареєстрованого місця проживання взагалі.

Крім цього, 27 травня 2019 року та 18 червня 2019 року ОСОБА_1 звертався до відділу зі заявою про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження та із заявою про повідомлення фактичного місця проживання. Вказану обставину не заперечує і заявник.

Відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Ч.2 ст.1 Закону України «Про державну виконавчу службу» передбачено, що завданням державної виконавчої служби є своєчасне, повне і неупереджене примусове виконання рішень, передбачених законом.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом.

У відповідності до ч.ч. 1, 2 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобовязаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Згідно ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається, в першу чергу, на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі, на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах. Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст.15-1 Закону України «Про електроенергетику», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до ст.19-1 Закону України «Про теплопостачання», на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до ст.26-1 Закону України «Про теплопостачання», ст.18-1 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України «Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки», на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Статтею 56 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

У відповідності до ч.3 ст.52 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про правомірність і законність дій державного виконавця та необгрунтованість скарги, тому в її задоволенні належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 258-261, 447-451 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , стягувач АТ КБ «ПриватБанк» на дії заступника начальника Відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ в Сумській області Стебловської Ю.О. та старшого державного виконавця Відділу державної виконавчої служби м. Суми ГТУЮ в Сумській області Калусенко А.І відмовити у зв`язку з необгрунтованістю.

Ухвала суду може бути оскаржена безпосередньо до Сумського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. В разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст судового рішення виготовлено 16 квітня 2020 року.

Суддя Г.В.Шелєхова