Провадження №2/760/1893/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 лютого 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Усатової І.А.,
при секретарі Омелько Г.Т.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Відділ з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської районної в м. Києві державної адміністрації про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-
Позивач звернувся до суду з позовом та просить визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ордеру № 3669 серія Б виданого на підставі рішення виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів м. Києва від 12.06.1978.
Вказує, що вищезазначений ордер був виданий на ім`я матері позивача ОСОБА_4 та членів її сім`ї: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .
Позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, що підтверджується свідоцтво про смерть НОМЕР_1 . Також зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_2 .
Зазначає, що ОСОБА_3 є колишньою дружиною його, шлюб з якою було розірвано ще в 1995 році, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу НОМЕР_3 .
Також, вказує, що відповідачі по справі не були членами родини ОСОБА_4 , та не є особами, які були зазначені в ордері №3669 як члени родини.
Зазначає, що в квартирі відповідачі зареєстровані, однак не проживають з 1995 року, що підтверджується Актом від 26 березня 2019 року.
Позивач посилається, що відповідачі не проживають у вказаній вище квартирі, участі в оплаті житлово-комунальних послуг не приймають.
Вказує на те, що відповідачі не проживають у спірній квартирі без поважних причин понад 15 років, а тому вважає, що вони втратили право користування житловим приміщенням.
З огляду на викладене, позивач просив задовольнити позов.
18.04.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Усатовій І.А.
Ухвалою суду від 27.06.2019 в справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правила спрощеного провадження з викликом сторін.
Відзив на позовну заяву відповідачем не подано.
Позивач в судове засідання не з`явився, проте останнім подано заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі. Проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі у судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України.
Про причину неявки суд до відома не поставили.
Судові повістки, що направлялась на їх адресу за зареєстрованим місцем проживання, не отримані відповідачами та повернулися до суду у зв`язку з іншими причинами, що не дали змогу виконати обов`язок щодо передання поштового відправлення.
Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.
Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним.
Третя особа в судове засідання не з`явився, проте останнім подано заяву в якій просить справу слухати у його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.
Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Виходячи з цього, враховуючи думку позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ОСОБА_4 було видано ордер № 3669 серія Б на підставі рішення виконавчого комітету Залізничної районної ради народних депутатів м. Києва від 12.06.1978 та членів її сім`ї: ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_6 та відповідачка ОСОБА_3 до 12.10.1995 перебували у зареєстрованому шлюбі.
Також вбачається, що відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , з 31.03.2005 по теперішній час, а ОСОБА_3 зареєстрована за зазначеною адресою з 24.05.1990 по теперішній час.
Відповідно до ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане житлове приміщення у випадках і в межах строків, установлених ч. 1, ч. 3 п. 1, 5, ч. 4 ст. 71 ЖК України. Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.
Відповідно до ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з наступними змінами та доповненнями „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами житлового кодексу України", у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. Наймачеві або членові його сім`ї, який був відсутній понад встановлений строк, суд вправі з цих мотивів відмовити в позові про захист порушеного права (вселення, обмін, поділ жилого приміщення, тощо).
Відповідно до статей 6, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянин України, а також іноземець або особа без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, зобов`язанні протягом десяти днів після прибуття до нового місця проживання зареєструвати місце проживання. Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду, свідоцтва про смерть.
Як вбачається з акту, складеного мешканцями даного будинку від 26.03.2019, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 не проживають більше 15 років.
Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачі не цікавляться спірною квартирою, не приймають участі в її утриманні та не сплачують комунальних платежів.
Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Оцінюючи наявні у справі докази, суд вважає встановленим, що відповідачі, хоча і значаться зареєстрованою у спірній квартирі, однак у спірному житлі не проживають без поважних причин понад 6 місяців, будь-якої участі в оплаті комунальних послуг та утриманні житла не приймають.
Доказів того, що відповідачі чинилися перешкоди у користуванні спірною квартирою, в матеріалах справ відсутні.
З огляду на викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , обґрунтовані та підлягають задоволенню.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідачів солідарно.
Таким чином, з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору в розмірі 768,40 грн.
Керуючись ст.ст.63, 71,72 ЖК України, ст.ст. 3, 4, 5, 12, 13, 76-81, 141, 259, 263-265, 268,273, 280-282 ЦПК України, суд, -
Позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_2 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 768,40 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: