"17" квітня 2020 р. Справа №489/2720/19
Провадження №2-з/489/16/20
УХВАЛА

про відмову в забезпеченні позову

17 квітня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва у складі: судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову справі за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Ленінського районного суду м. Миколаєва перебуває цивільна справа № 489/2720/19 (провадження № 2-п/489/28/20) за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей.

15 квітня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, яким просив зупинити стягнення на підставі виконавчого документу - виконавчого листа № 2/489/241/20 виданого 23.03.2020 року до розгляду заяви про перегляд заочного рішення суду у справі № 489/2720/19 від 18 лютого 2020 року. Посилаючись на те, що заочним рішенням Ленінського районного суду від 18.02.2020 року, стягнуто з нього на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання дітей за період з серпня 2017 року по серпень 2019 року у розмірі 10721 грн. 36 коп. 23 березня 2020 року по зазначеній справі видано виконавчий лист, на підставі якого старшим державним виконавцем Інгульського ДВС у м. Миколаєві було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61785298. Ним було подано заяву про скасування заочного рішення від 18 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей. На даний час інформацію про нього внесено до реєстру боржників та накладено арешт на належні йому рахунки. Окрім того, державним виконавцем стягуються з нього витрати на виконавче провадження у розмірі 203,38 грн. та виконавчий збір у розмірі 1072,13 грн. Вважає, що невжиття заходів щодо зупинення примусового стягнення за виконавчим листом № 2/489/241/20 від 23.03.2020 року може призвести до порушення його прав у разі задоволення заяви про перегляд заочного рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18.02.2020 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто додаткові витрати на неповнолітніх синів - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за період з серпня 2017 року по серпень 2019 року у розмірі 10721 грн. 36 коп.

23 березня 2020 року Ленінським районним судом м. Миколаєва по вищезазначеній справі видано виконавчий лист.

Постановою старшого державного виконавця Інгульського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управлінні міністерства юстиції (м. Одеса) відкрито виконавче провадження № 61785298 з виконання виконачого листа № 2/489/241/20 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 стягнуто додаткові витрати на неповнолітніх синів за період з серпня 2017 року по серпень 2019 року у розмірі 10721 грн. 36 коп.

З інформаційної довідки про виконавче провадження, сформованої 14.04.2020 року вбачається, що до Єдиного державного реєстру внесено відомості про відкриття виконавчого провадження про стягнення з ОСОБА_1 коштів.

За змістом ст. ст. 149-153 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити передбачені ЦПК України заходи забезпечення позову.

За правилами ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

За змістом ч. 1 ст. 149 ЦПК України єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі.

Надаючи судове тлумачення названим нормам, Пленум Верховного Суду України в пунктах 1-4 своєї постанови за №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначив, що під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Точне і неухильне додержання норм чинного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову є необхідною умовою здійснення завдань цивільного судочинства, які полягають у справедливому, неупередженому та своєчасному розгляді й вирішенні цивільних справ із метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Суд, у разі необхідності, на будь-якій стадії розгляду справи, за умови, що невжиття заходів забезпечення утруднить чи зробить неможливим виконання рішення, може забезпечити позов, застосувавши один або декілька видів забезпечення.

Заявник в своїй заяві посилається на п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України та на ч. 9 ст. 10 ЦПК України.

У відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, одним із видів забезпечення позову є зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

На підставі ч.9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Зі змісту поданої заяви, така подана заявником на забезпечення заяви про перегляд заочного рішення. Іншого позову заявник до суду не подавав. Разом з тим, нормами ЦПК України не передбачено подання відповідачем заяви про забезпечення заяви про перегляд заочного рішення.

Крім того, ч. 2 ст. 149 ЦПК України чітко визначені стадії розгляду справи, на яких допускається забезпечення позову.

У зв`язку із наведеним, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про забезпечення заяви не узгоджується з вимогами глави 10 (Забезпечення позову) Розділу I ЦПК України. Також діючими нормами ЦПК України не передбачено повноважень суду першої інстанції, у даному випадку ухвалювати рішення, яким по суті тимчасово забороняється виконання рішення суду, яке є чинним.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми матеріального та процесуального права, суд дійшов висновку заява ОСОБА_1 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.4, 149, 259-261 Цивільного процесуального кодексу України,суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову справі за заявою представника відповідача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Ленінського районного суду м. Миколаєва від 18 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дітей- відмовити.

Копію ухвали про відмову в забезпеченні позову направити заявнику - для відома.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Строк подання апеляційної скарги під час дії карантину , встановленого КМУ з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби COVID-19 продовжуються на строк дії такого карантину (Розділ ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України).

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «17» квітня 2020 року.