Справа № 489/786/20
Номер провадження 2-о/489/44/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 квітня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Смєрдової К. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 (далі-заявник), заінтересована особа - Миколаївська міська рада про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті,

встановив

В лютому 2020 року заявник звернувся до суду із вказаною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що заявник разом з його матір`ю проживали разом на день її смерті. Мати заявника ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і після її смерті відкрилася спадщина. За життя ОСОБА_2 склала заповіт, яким заповідала належне майно своєму сину. При зверненні до нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину, отримав роз`яснення, що необхідно звернутися до суду.

Заявник просив суд встановити факт його постійного проживання разом з спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Заявник та його представник в судовому засіданні заяву підтримали, просили її задовольнити.

Представник заінтересованої особи свого представника в судове засідання не направив, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзиву або заперечень до суду не надходило.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Заявник є сином ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 у Спадковому реєстрі була відсутня.

З матеріалів спадкової справи № 132/2018, зареєстрованої у Спадковому реєстрі 01.11.2018, вбачається що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 склала Заповіт , яким заповідала належну їй частку у праві спільної часткової власності на квартиру АДРЕСА_1 , а також належну їй квартиру АДРЕСА_3 своєму сину - ОСОБА_1 . У зв`язку з хворобою ОСОБА_2 , заповіт посвідчено за місцем проживання заповідача.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 10.01.2000 квартира за адресою: АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності.

Постановою від 02.11.2018 заявнику відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, оскільки спадкоємець не надав доказів постійного проживання з померлою на день її смерті та не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у 6 місячний строк, а тому вважається таким, що не прийняв спадщину.

Згідно з актом від 11.12.2019, складеним свідками ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , заявник проживав за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 по день її смерті.

З Витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва від 21.04.2020 вбачається що заявник зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом, строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ст. 256 ЦПК України, факти, що мають юридичне значення встановлюються судом, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Факт проживання підтверджується актом від 11.12.2019, показами, допитаного в судовому засіданні, свідка ОСОБА_4 та заповітом який складено за 15 днів до дня смерті, вдома за адресою АДРЕСА_1 у зв`язку з хворобою заповідача ОСОБА_2 .

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про те, заява обґрунтована та підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 263 -265, 315 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час його смерті.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на час відкриття спадщини, тобто станом на ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 23.04.2020.

Суддя В. В. Кокорєв