Провадження № 2/344/1033/20
У Х В А Л А

10 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., вивчивши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод у здійсненні прав власності та відшкодування збитків, -

В С Т А Н О В И В:

09/04/2020 до суду надійшла повторна заява позивача про забезпечення позову, шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації), державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо набуття цивільних прав та обов`язків, зокрема, реєстрація права власності (реєстрація зміни права власності) відносно об`єкту нерухомого майна, що самочинно збудований ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1 ), на земельній ділянці кадастровий № :03:004:0077 за адресою АДРЕСА_1 , до вирішення по суті спору у справі № 344/16992/19. В обґрунтування заяви вказано, що незважаючи на судове рішення, яке забороняє ОСОБА_2 вчиняти будівельні роботи, відповідач з ранку 07 березня 2020 року продовжила будівельні роботи, а саме, здійснила будівництво даху та накриття незаконної будівлі. Весь цей процес позивачем було зафіксовано відео зйомкою, та на записі неодноразово наголошувалось ОСОБА_2 про незаконність її дій з огляду на існуюче судове рішення. Проте, вказані аргументи виявились безрезультатними. Описані факти підтверджуються відео зйомкою, яку додано до заяви на відповідному цифровому носії (оптичний диск). 07 березня 2020 року орієнтовно о 10 год. 30 хв. позивачем повідомлено поліцію про протиправні дії, що вчиняє ОСОБА_2 . За наслідками такого звернення прибули патрульні поліцейські та слідчо-оперативна група, яка зафіксувала дані обставини. Водночас слідчим була надана ухвала суду від 03 березня 2020 року. Відібравши всі пояснення, провівши відповідну розмову з ОСОБА_2 про неможливість вчинення останньою будівельних робіт з огляду на заборону судового рішення, поліцейські та слідчо-оперативна група залишили місце події. Однак, після того, як поліцейські залишили місце події, ОСОБА_2 знову продовжила будівництво, що також було зафіксовано відео зйомкою. Фактично, ОСОБА_2 в період з 27 лютого 2020 року по сьогоднішній день, незважаючи на ухвалу суду від 03 березня 2020 року про заборону будівництва, здійснює повноцінне будівництво господарської споруди, змонтувала дах та продовжує виконувати відповідні оздоблювальні роботи. А тому, враховуючи таку позицію відповідачки, яка стверджує, що здійснює добудову навісу до будівлі, ОСОБА_2 зможе в подальшому зініціювати відповідне внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін щодо характеристик її домоволодіння, чим фактично буде узаконено самочинне будівництво останньою, що в свою чергу значно утруднить виконання судового рішення у випадку задоволення позову про знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомого майна.

03/03/2020 за результатами розгляду первісної заяви про забезпечення позову, ухвалою суду забезпечено позов в вказаній справі шляхом заборони ОСОБА_2 (і.к. НОМЕР_1 ) здійснювати будівельні роботи на частині земельної ділянки з кадастровим номером №:03:004:0077 за адресою АДРЕСА_1 , що межує з ділянкою ОСОБА_1 , яка визначена позивачкою спірною за змістом позову.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом з цим відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову здійснюється з метою ефективного захисту, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно положень ч.ч.1,2 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії. встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду. Також, процесуальним законодавством передбачена наявність співмірності між обраним видом забезпечення позову та предметом і підставами позову.

Зазначеної співмірності позивачем не доведено. Заявлені вимоги не пов`язані та не складають предмету спору.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 №9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи ускладнення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Отже обов`язком позивача є доведення правових підстав його заяви про забезпечення позову, доведення настання негативних наслідків у разі не забезпечення позову, доведення обставини не здійснення відповідних дій з метою зловживання процесуальними правами.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов`язано вирішення питання про забезпечення позову. Окрім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести належність засобу забезпечення позову фактичним обставинам правового відношення сторін.

Отже особа, яка подала заяву про забезпечення позову повинна довести належність засобу забезпечення суті оголошеної вимоги.

Натомість в заяві про забезпечення розміщено прохання про заборону суб`єктам державної реєстрації прав (виконавчі органи сільських, селищних та міських рад, Київська, Севастопольська міські, районні, районні у містах Києві та Севастополі державні адміністрації), державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти дії щодо набуття цивільних прав та обов`язків, зокрема, реєстрація права власності (реєстрація зміни права власності) відносно об`єкту нерухомого майна.

Таким чином в супереч приписам ст. 150 ЦПК України вимогу про заборону вчиняти реєстраційні дії звернуто до невизначеного кола осіб, позивачем вказано всіх потенційно вповноважених суб`єктів реєстрації вчиняти реєстраційні дії щодо майна, яке не є предметом спору в даній справі.

Забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову. При встановленні співмірності між обраним видом забезпечення позову та предметом і підставами позову, слід ураховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати іншим особам здійснювати покладені на них згідно із законодавством повноваження. Аналогічну правову позицію викладено в Постанові Верховного Суду від 3 квітня 2019 року у справі №211/129/18-ц.

Таким чином внаслідок задоволення вимог позивача викладених в заяві про забезпечення позову буде обмежено права осіб, які не є відповідачами у справі, з приводу здійснення останніми покладених на них повноважень щодо реєстрації прав на нерухоме майно, при цьому визначені позивачем особи не є сторонами у справі.

Таким чином зміст претензії позивача до відповідача та зміст заяви про забезпечення позову є різними за обсягом та правовими підставами.

В свою чергу не виконання відповідачем ухвали суду про забезпечення позову не є належною правовою підставою для ухвалення наступних судових рішень з застосуванням інших чи додаткових заходів забезпечення позову.

Позивачем зазначено, що ОСОБА_2 зможе в подальшому зініціювати відповідне внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно відповідних змін щодо характеристик її домоволодіння, чим фактично буде узаконено самочинне будівництво останньою, що в свою чергу значно утруднить виконання судового рішення у випадку задоволення позову про знесення самовільно збудованого об`єкту нерухомого майна.

Однак суду не надано жодного доказу того, що відповідач висловлював наміри щодо внесення реєстраційних змін щодо її майна, не надано доказів, що об`єкт наявний на відеозаписі є капільтальною спорудою, реєстрацію якої можливо здійснювати.

Отже і з цих підстав клопотання є не обґрунтованим.

В ч. 3 ст. 150 ЦПК України вказано, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірності відповідних заходів із передбачуваним порушенням прав позивача позивачем не доведено.

Всупереч положенню п. 1 ст. 151 ЦПК України заявником не вказано пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення його заяви.

Однак в усталеній судовій практиці та цивільній правовій доктрині вказано на необхідність перевірки зазначених форм поведінки учасників цивільних відносин на відсутність елементів зловживання відповідними правами, оскільки як зазначено в положеннях ЦПК України здійснення дій чи утримання від них має правові наслідки для відповідних заінтересованих осіб.

Необхідність вирішення питання про зустрічне забезпечення також передбачено положенням п. 1 ст. 151 ЦПК України та належить до обовязків позивача.

Отже в заяві про забезпечення позову позивачем не наведено доказів об`єктивних обставин, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, заявлені вимоги не пов`язані та не складають предмету спору.

Таким чином заява позивача не підлягає до задоволення.

Усі інші пояснення, докази і арґументи не спростовують висновків суду, зазначених в цьому судовому рішенні, їх дослідження та оцінка судом не надала можливості встановити обставини, які б були підставою для ухвалення будь-якого іншого судового рішення.

Відповідно до зазначеного суд,-

П О С Т А Н О В И В:

в задоволенні заяви про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні прав власності та відшкодування збитків - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Бородовський С.О.