СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18358/18

пр. № 2/759/2576/20

03 квітня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Шум Л.М. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань» про стягнення суми боргу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду із зазначеним позовом, посилаючись на те, що 10.11.2017р. між ТОВ "Желань" (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), був укладений договір №21 купівлі-продажу майнових прав, за яким позивач придбала майнові права на двокімнатну квартиру, АДРЕСА_1 загальною площею 62,44 на 6 поверсі у секції 1 (далі - Квартира) у житловому будинку з нежилими приміщеннями на земельних ділянках по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 0:75:198:0093 та по АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 0:75:198:0094 (далі - Об`єкт нерухомості).

У відповідності до п.п. 2.4.1., 3.2.,3.3. Договору позивач у повному обсязі сплатила 100% вартості майнових прав у розмірі 1168876,80 (один мільйон сто шістдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят шість гривень 80 копійок), що на дату сплати еквівалентно 45000,00 доларів США (Сорок п`ять тисяч доларів 00 центів), що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №21.1 від 10.11.2017р., виданою ТОВ "Желань".

За пунктом 3.4. Договору, Обов`язок покупця по здійсненню розрахунків по цьому Договору вважається виконаний в день зарахування суми, визначеної п. 3.2. цього договору, в касу (приймання грошових коштів в касу Продавця оформлюється касовим ордером завіреним печаткою Продавця), або на р/р Продавця.

За п. 1.5. Договору Продавець зобов`язаний передати Покупцю майнові права на квартиру після сплати їх вартості.

Пунктами 1.6., 1.7. Договору визначений плановий термін закінчення будівництва - II квартал 2018 року, плановий термін введення в експлуатацію - III квартал 2018 року.

Не зважаючи на те, що позивачем повністю сплачена вартість майнових прав за договором, набути право власності на майнові права є неможливим, оскільки будівництво Об`єкту нерухомості зупинено. Зазначене підтверджено листом ТОВ «Желань" №17 від 07.03.2018р.

Позивач намагалась, в досудовому порядку, вирішити питання, зверталась до ТОВ «Желань" із заявами від 31.05.2018р. та від 11.06.2018р. про розірвання договору та повернення сплачених коштів.

Листом вих. №36 від 24.07.2018р. ТОВ "Желань" відповіло, що керівництвом прийнято рішення розірвати Договір та повернути сплачені кошти.

27.07.2018р. сторонами укладена Угода про розірвання Договору, якою ТОВ "Желань" зобов`язалось повернути позивачу кошти у сумі 930 000, 00 грн., що еквівалентно 34 450 дол. США в строк з 15 до 30 серпня 2018 року, а позивач з моменту отримання коштів втрачала права покупця за Договором від 10.11.2017р.

Однак, гроші повернуті позивачу не були і після підписання Угоди.

Позивач звернулась до ТОВ "Желань" письмовою вимогою від 11.09.2018р., в якій просила повернути позивачу сплачені за Договором кошти у розмірі 930 000, 00 грн., що еквівалентно 34 450 дол. США протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту отримання цього листа, зазначила, що у разі неповернення коштів, буде змушена звертатись до суду за захистом своїх порушених прав.

З наведеного вбачається, що всі домовленості, які існували між позивачем та ТОВ «Желань" не виконані з незалежних від позивача причин.

Ухвалою суду від 23.01.2020 розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін. Ухвалою суду відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву (а.с. 74-75).

21.02.2020 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву у якому, відповідач позов не визнає з підстав недоведеності сплати у повному обсязі 100% вартості майнових прав у розмірі 1168876,80 (один мільйон сто шістдесят вісім тисяч вісімсот сімдесят шість гривень 80 копійок), що на дату укладання договору еквівалентно 45000,00 доларів США (Сорок п`ять тисяч доларів 00 центів). Вказують, що наданий позивачем прибутковий касовий ордер № 21.1 від 10.11.2017 р. виданий колишнім директором ТОВ «Желань» ОСОБА_2., який не здав їх на обслуговування до банку ПАТ «Укрсоцбанк» для зарахування на банківський рахунок ТОВ «Желань». А тому вважають, що оскільки на банківський рахунок ТОВ «Желань» грошові кошти на виконання укладеного договору між сторонами не надходили, тобто не були оприбутковані, вважають позов необґрунтованим та безпідставним.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, з`ясувавши правові позиції сторін, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд прийшов до наступного висновку.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ст.5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

З матеріалів справи вбачається, що 10.11.2017р. між ТОВ "Желань" (продавцем) та ОСОБА_1 (покупцем), був укладений договір №21 купівлі-продажу майнових прав, за яким позивач придбала майнові права на двокімнатну квартиру, АДРЕСА_1 загальною площею 62,44 на 6 поверсі у секції 1 (далі - Квартира) у житловому будинку з нежилими приміщеннями на земельних ділянках по АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 0:75:198:0093 та по АДРЕСА_2 , кадастровий номер земельної ділянки 0:75:198:0094 (далі - Об`єкт нерухомості).

У відповідності до п.п. 2.4.1., 3.2.,3.3. Договору ОСОБА_1 у повному обсязі сплатила 100% вартості майнових прав у розмірі 1168876 грн. 80 коп., що на дату сплати еквівалентно 45000,00 доларів США, що підтверджується квитанцією до прибуткового касового ордеру №21.1 від 10.11.2017р., виданою ТОВ "Желань". (а.с. 9)

За пунктом 3.4. Договору, Обов`язок покупця по здійсненню розрахунків по цьому Договору вважається виконаний в день зарахування суми, визначеної п. 3.2. цього договору, в касу (приймання грошових коштів в касу Продавця оформлюється касовим ордером завіреним печаткою Продавця), або на р/р Продавця.

За п. 1.5. Договору Продавець зобов`язаний передати Покупцю майнові права на квартиру після сплати їх вартості.

Пунктами 1.6., 1.7. Договору визначений плановий термін закінчення будівництва - II квартал 2018 року, плановий термін введення в експлуатацію - III квартал 2018 року.

З матеріалів справи вбачається, що будівництво на земельних ділянках по АДРЕСА_1 зупинено з 15.12.2017 по 02.04.2018 з причини планової заміни інвестора будівництва.

Вважаючи, що будівництво зупинилось позивач 31.05.2018 та повторно 11.06.2018 звернулася до відповідача із заявою про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав від 28.08.2017 № 21, за згодою сторін на підставі пункту 5.6. договору, та з вимогою повернення сплачених ним коштів. (а.с. 10, 12).

Суд не бере до уваги твердження відповідача, що позивач у повному обсязі не сплатила 100% вартості майнових прав у розмірі 1168876 грн. 80 коп., що на дату сплати еквівалентно 45000,00 доларів США, оскільки воно спростовується матеріалами справи.

Листом вих. №36 від 24.07.2018р. ТОВ "Желань" повідомило ОСОБА_1 , що керівництвом прийнято рішення розірвати Договір та повернення сплачених коштів.

27.07.2018р. між сторонами укладено Угоду про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру, відповідно до умов якої ТОВ "Желань" зобов`язалось повернути ОСОБА_1 кошти у сумі 930 000, 00 грн., що еквівалентно 34 450 дол. США в строк з 15 до 30 серпня 2018 року, а позивач з моменту отримання коштів втрачала всі права покупця за Договором від 10.11.2017р.

Відтак, договір від 10.11.2017р. є розірваним, оскільки наявне волевиявлення сторін правочину про розірвання договору.

Згідно з частиною першою статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частиною першою статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями частини першої статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (частина перша статті 611 ЦК України).

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення позову ОСОБА_1 , проте зазначає, що умовами договору не передбачено право на повернення всієї сплаченої суми.

Крім того сторонами Угодою про розірвання Договору купівлі-продажу майнових прав на квартиру 27.07.2018р. погоджено суму що підлягає поверненню після розірвання договору від 10.11.2017р., а саме у сумі 930 000, 00 грн., що еквівалентно 34 450 дол. США в строк з 15 до 30 серпня 2018 року, яка і підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

У позовній заяві ОСОБА_1 також ставить питання про стягнення з відповідача завданої їй моральної шкоди у розмірі 140 000,00 грн.

Згідно із ст. 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

У відповідності до статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

У відповідності до статті 23 Цивільного кодексу України моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Отже, звертаючись до суду із зазначеним позовом, позивач має довести факт заподіяння йому відповідачем моральної шкоди, вину відповідача, а також яких саме втрат немайнового характеру він зазнав та яким є їх матеріальне вираження.

Проте, суд зазначає, що позивачем не надано належного обґрунтування розміру суми моральної шкоди та недоведений факт її завдання шляхом винних дій відповідача.

Таким чином, позовні вимоги є такими, що задоволенню не підлягають внаслідок необґрунтованості.

Враховуючи викладене позов підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача.

По даній справі позивач сплатив 8 810,00 грн. судового збору за вимогу майнового характеру, дані кошти слід стягнути з відповідача.

Керуючись ст.ст. 11,23,509,526, 610, 611,627,651,1167 ЦК України, ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 274, 280-283, 353, 354 ЦПК України,

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань» про стягнення суми боргу та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) заборгованість в розмірі 930 000 (дев`ятсот тридцяти тисяч ) грн., що еквівалентно 34 450 (тридцять чотири тисячі чотириста п`ятдесят ) дол. США.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Желань» () на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) судові витрати у розмірі 8 810 (вісім тисяч вісімсот десять) грн.

У задоволенні інших вомог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасникам справи, які не були присутні в судовому засіданні, або якщо судове рішення було ухвалено поза межами судового засідання чи без повідомлення (виклику) учасників справи, копія судового рішення надсилається протягом двох днів з дня його складення у повному обсязі в електронній формі у порядку, визначеному законом, - у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси, або рекомендованим листом з повідомленням про вручення - якщо така адреса відсутня.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів.

Суддя: Л.М. Шум