Справа № 190/330/20
Провадження №2/190/296/20
УХВАЛА

13 квітня 2020 року м. П`ятихатки

Суддя П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області Фирса Ю.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить розірвати шлюб зареєстрований з відповідачем 17 січня 2020 року у Індустріальному районному у м. Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Розглянувши подані матеріали позовної заяви, прихожу до висновку, що вона не відповідає вимогам ЦПК України і підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» визначено, що іноземці та особи без громадянства, які перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Зі свідоцтва про шлюб вбачається, що відповідач є громадянином Ізраїлю.

Згідно ст. 63 Закону України "Про міжнародне приватне право"передбачено, що припинення шлюбу та правові наслідки його припинення визначаються правом, яке діє в даний час щодо правових наслідків шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 вищевказаного Закону правові наслідки шлюбу визначаються спільним особистим законом подружжя, а при його відсутності - правом держави, у якій подружжя мало останнє спільне місце проживання (за умови, що хоча б один з подружжя все ще має місце проживання в цій державі). При відсутності спільного місця проживання - правом, з яким обидва з подружжя мають найбільш тісний зв`язок іншим чином.

Таким чином, якщо подружжя є громадянами різних держав, спільно проживали на території України, і на час розірвання шлюбу хоча б один з них продовжує проживати на її території, то розірвання шлюбу провадиться за законодавством України.

Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, доказів спільного проживання подружжя на території України позивачем не надано, як і не надано домовленості між подружжям про право, яке вони обрали для застосування до правових наслідків шлюбу, згідно якої сторони передбачили підсудність такої справи (про розірвання шлюбу) судам України або іноземним судам.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 28 ЦПК України позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Як вбачається у позовній заяві, позивачем вказано, що від шлюбу сторони спільних дітей не мають.

Згідно ч. 9, ч. 10 ст. 28 ЦПК України позови до відповідача, місце реєстрації проживання або перебування якого невідоме, пред`являються за місцезнаходженням майна відповідача чи за останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання або перебування чи постійного його заняття (роботи), позови до відповідача, який не має в Україні місця проживання чи перебування, можуть пред`являтися за місцезнаходженням його майна або за останнім відомим зареєстрованим місцем його проживання чи перебування в Україні.

Підставою звернення саме до П`ятихатського районного суду Дніпропетровської області позивач зазначає те, що місце проживання відповідача знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .

При цьому, всупереч ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивачем не надано доказів того, що відповідач по справі має майно, яке знаходиться за зазначеною адресою, що постійне місце його роботи знаходиться у цьому районі, або доказів, що будинок АДРЕСА_1 є останнім відомим зареєстрованим його місцем проживання та що він взагалі коли-небудь проживав чи був зареєстрований за вказаним адресом.

На запит суду отримано інформацію з відділу обліку та моніторгіну Інформації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, що відповідач ОСОБА_3 зареєстрованим або знятим з місця реєстрації по Дніпропетровській області не значиться.

Таким чином, позивачем не зазначені докази на підтвердження підсудності справи П`ятихатському районному суду Дніпропетровської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Закону України "Про міжнародне приватне право"суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених уст. 77 цьогоЗакону(виключна підсудність, яка на спори про розірвання шлюбу не розповсюджується).

Такої угоди для визначення підсудності справи П`ятихатському районному суду Дніпропетровської області до позовної заяви не надано.

Оскільки позовну заяву подано без додержання вимог, передбачених цивільно процесуальним законодавством, заява підлягає залишенню без руху та наданню позивачу терміну для усунення недоліків.

Керуючись ст.ст.177, 185 ЦПК України, суддя

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - залишити без руху, зобов`язавши позивача усунути виявлені недоліки.

Встановити строк для виконання вимог ухвали десять днів з дня її отримання.

У разі не виправлення зазначених недоліків позовна заява буде вважатися не поданою і підлягатиме поверненню позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Фирса