Справа № 182/612/20
Провадження № 2/0182/1212/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09.04.2020 року м. Нікополь

Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Рунчевої О.В., секретаря Нагаєвої Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя цивільну справу за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя, посилаючись на наступні обставини.

Вона 26.08.2016 року вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем. До реєстрації цього шлюбу у них народилася спільна дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За час шлюбу ними придбано наступне майно: житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , який зареєстрований за відповідачем на підставі : договору купівлі-продажу Ѕ частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок літ «А», загальною площею 47, 3 кв.м., житловою площею 25, 7 кв.м., з надвірними будівлями : літня кухня літ «Б», вбиральня літ «В», лазня сарай літ «Г», душ літ «Д», сарай літ «Е», спорудження № 1-3, 6, 1 , посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Балабекян А.Е. за реєстровим № 545 та договору купівлі-продажу Ѕ частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок літ «А», загальною площею 47, 3 кв.м., житловою площею 25, 7 кв.м., з надвірними будівлями : літня кухня літ «Б», вбиральня літ «В», лазня сарай літ «Г», душ літ «Д», сарай літ «Е», спорудження № 1-3, 6, 1, посвідченого приватним нотаріусом Нікопольського районного нотраільаного округу Балабекян А.Е. за реєстровим № 544.

У березні 2019 року спільне подружнє життя з відповідачем припинено, але, до сьогодні, подружжя не досягли згоди стосовно поділу вищезазначеної нерухомості, в зв`язку з чим вона вимушена звернутися із позовом до суду.

Вважає, що вказане майно, придбане ними за час шлюбу, належить їй та відповідачу на праві спільної сумісної власності, частки майна є рівними по 1/2 частині на кожного. Враховуючи викладене, просить визнати житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя, визнати за нею в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ житлового будинку літ «А», загальною площею 47, 3 кв.м., житловою площею 25, 7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ «Б», вбиральня літ «В», лазня сарай літ «Г», душ літ «Д», сарай літ «Е», спорудження № 1-3, 6, 1, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 , залишивши іншу Ѕ частину житлового будинку літ «А», загальною площею 47, 3 кв.м., житловою площею 25, 7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ «Б», вбиральня літ «В», лазня сарай літ «Г», душ літ «Д», сарай літ «Е», спорудження № 1-3, 6, 1, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 у власності ОСОБА_2 .

Ухвалою судді від 28.02.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного сумісного майна подружжя прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, відкрито провадження по справі (а.с. 42-43).

Позивач, згідно поданої заяви, просить справу розглядати в її відсутність та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, на позовних вимогах наполягає в повному обсязі (а.с. 46).

Від відповідача надійшла заява, в якій просить розглядати справу в його відсутність та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, позовні вимоги визнає в повному обсязі ( а.с. 47).

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється за відсутності сторін, що відповідає положенням ч.2 ст. 247 ЦПК України.

Суд, вивчивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно доч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зіч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 26.08.2016 року сторони зареєстрували шлюб у виконкомі Червоногригорівської селищної ради Нікопольського району Дніпропетровської області за актовим записом № 16 (а.с. 6).

Як вбачається з Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120581664 від 13.04.2018 року Ѕ частина житлового будинку літ «А», загальною площею 47, 3 кв.м., житловою площею 25, 7 кв.м., з надвірними будівлями : літня кухня літ «Б», вбиральня літ «В», лазня сарай літ «Г», душ літ «Д», сарай літ «Е», спорудження № 1-3, 6, 1, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.04.2018 року приватним нотаріусом Нікопольського районного нотаріального округу Балабекян А.Е. за реєстровим № 545 (а.с. 9-10, 11 ).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120586676 від 13.04.2018 року, Ѕ частина житлового будинку літ «А», загальною площею 47, 3 кв.м., житловою площею 25, 7 кв.м., з надвірними будівлями : літня кухня літ «Б», вбиральня літ «В», лазня сарай літ «Г», душ літ «Д», сарай літ «Е», спорудження № 1-3, 6, 1, розташованого за адресою : АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 13.04.2018 року приватним нотраусом Нікопольського районного нотаріального округу Балабекян А.Е. за реєстровим № 544 (а.с. 11,12-13).

Як зазначено позивачем та не спростовано відповідачем, спільне подружнє життя припинено у березні 2019 року, що також підтверджується позовною заявою (уточненою).

Після фактичного припинення шлюбних відносин сторони не дійшли згоди щодо розподілу спільного майна , придбаного за час шлюбу, відповідач не визнає право позивача на частину спільного майна.

Основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що передбачено ст. 60 СК України.

В той же час, за змістом статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:

1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;

2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;

3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто;

4) житло, набуте нею, ним за час шлюбу внаслідок його приватизації відповідно до Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду";

5) земельна ділянка, набута нею, ним за час шлюбу внаслідок приватизації земельної ділянки, що перебувала у її, його користуванні, або одержана внаслідок приватизації земельних ділянок державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, або одержана із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених Земельним кодексом України.

Відповідно до ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно до ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором та майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Позивач зазначає, що вищезазначене майно є їх з відповідачем спільною сумісною власністю, оскільки було придбане в період зареєстрованого шлюбу. Ці обставини знайшли своє підтвердження в матеріалах справи, зокрема у Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120581664 від 13.04.2018 року та Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 120586676 від 13.04.2018 року, що підтверджує факт придбання майна до припинення шлюбних відносин між сторонами. Доказів придбання майна за кошти одного з подружжя, внаслідок чого це майно не може вважатися обєктом спільної сумісної власності подружжя, суду не надано та судом не встановлено.

Згідно з ч.1 ст. 61 СК України суб`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Як роз`яснено п.24 Постанови №11 Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб.

п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України N 11 від 21 грудня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" зазначено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК .

Суд вважає, що зазначене майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано у період зареєстрованого шлюбу і належить сторонам у рівних частках.

На підставі вищевикладеного, суд вважає необхідним визнати житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя та визнати за позивачем в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ житлового будинку літ «А», загальною площею 47, 3 кв.м., житловою площею 25, 7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ «Б», вбиральня літ «В», лазня сарай літ «Г», душ літ «Д», сарай літ «Е», спорудження № 1-3, 6, 1, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 .

Оскільки, право власності на спірне майно первісно було зареєстровано за відповідачем, отже, інша Ѕ частина житлового будинку з надвірними будівлями, який розташований за адресою : АДРЕСА_1 підлягає залишенню у власності ОСОБА_2 .

Питання розподілу судових витрат позивачем не ставилося.

За таких обставин, суд керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст. 372 ЦК України, ст.ст. 60, 69, 70 СК України,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ; місце проживання АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( реєстраційний номер облікової картки платника податків- НОМЕР_2 ; місце проживання АДРЕСА_1 ) про поділ спільного сумісного майна подружжя - задовольнити.

Визнати житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 об`єктом спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 в рахунок поділу спільного майна подружжя право власності на Ѕ частину житлового будинку літ «А», загальною площею 47, 3 кв.м., житловою площею 25, 7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ «Б», вбиральня літ «В», лазня сарай літ «Г», душ літ «Д», сарай літ «Е», спорудження № 1-3, 6, 1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Залишити у власності ОСОБА_2 Ѕ частину житлового будинку літ «А», загальною площею 47, 3 кв.м., житловою площею 25, 7 кв.м. з надвірними будівлями: літня кухня літ «Б», вбиральня літ «В», лазня сарай літ «Г», душ літ «Д», сарай літ «Е», спорудження № 1-3, 6, 1, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: О. В. Рунчева