Ухвала

16 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 569/5644/19

провадження № 61-6116ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу заступника прокурора Рівненської області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Житомирської області, Управління Служби безпеки України в Житомирській області, Прокуратури Рівненської області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області в особі територіального (відокремленого) підрозділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Прокуратури Житомирської області, Управління Служби безпеки України в Житомирській області, Прокуратури Рівненської області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області в особі територіального (відокремленого) підрозділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з держави за рахунок коштів державного бюджету з Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 150 000 грн, як відшкодування моральної шкоди.

У іншій частині вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

27 березня 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга заступника прокурора Рівненської області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення в частині стягнення моральної шкоди і ухвалити в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позову.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норм права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 686/23731/15-ц (провадження № 14-298цс18), постановах Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 337/3548/16-ц (провадження № 61-35778св18), від 28 листопада 2018 року у справі № 214/6982/13-ц (провадження № 61-97св18) (провадження № 14-529цс19) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга заступника прокурора Рівненської області подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Крім того, укасаційній скарзі заявлено клопотання про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року.

Частиною першою статті 436 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскаржуваного рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Згідно із пунктом 11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 14 червня 2012 року № 10 «Про судову практику розгляду цивільних справ у касаційному порядку» клопотання про зупинення виконання судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами (наприклад, у разі відкриття виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду має бути додано завірену копію такої постанови). Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Під час вирішення цього клопотання Верховний Суд взяв до уваги, що заявником не надано доказів виконання оскаржуваного судового рішення, а також не наведено обґрунтованих підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року. Тому у задоволенні вказаного клопотання слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394, 395, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, Прокуратури Житомирської області, Управління Служби безпеки України в Житомирській області, Прокуратури Рівненської області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області в особі територіального (відокремленого) підрозділу Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про стягнення моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, за касаційною скаргою заступника прокурора Рівненської області на рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року та постанову Рівненського апеляційного суду від 27 лютого 2020 року.

Витребувати з Рівненського міського суду Рівненської області цивільну справу № 569/5644/19.

Відмовити заступнику прокурора Рівненської області у задоволенні клопотання про зупинення виконання рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 27 лютого 2020 року.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 19 травня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Р. А. Лідовець