Справа №: 653/2579/19
Провадження № 2-с/653/1/20
У Х В А Л А

іменем України

06 квітня 2020 року м. Генічеськ

Суддя Генічеського районного суду Херсонської області Берлімова Ю.Г., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Генічеським районним судом Херсонської області 08 серпня 2019 року, за заявою Акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕМ про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію в сумі 879,22 грн. та судових витрат по справі, разом з заявою про поновлення строку,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про скасування судового наказу, виданого Генічеським районним судом Херсонської області 08 серпня 2019 року, за заявою Акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕМ про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію в сумі 879,22 грн. та судових витрат по справі.

Заява обґрунтована тим, що в період з 01 січня 2018 року по 31 січня 2019 року він сплатив за спожиту електричну енергію відповідно до показників лічильника. У зв`язку з цим просить скасувати виданий судовий наказ.

Разом з заявою про скасування ОСОБА_1 подано заяву про поновлення строку, яка обґрунтована тим, що 27 серпня 2019 року ним було подано заяву про скасування судового наказу від 08 серпня 2019 року. До теперішнього часу інформації щодо розгляду цієї заяви він не отримував. Зазначає, що це сталося тому що почтове відділення в селі не працює, а поштаря немає. Вказує, що в березні 2020 року від секретаря суду йому стало відомо, що справа знаходиться в архіві, а 14 березня 2020 року з ЄДРСР він дізнався, що його заява про скасування судового наказу залишена без розгляду. Тобто він був позбавлений можливості скасувати судовий наказ. У зв`язку з цим просить поновити пропущений строку для скасування судового наказу.

Суд, розглянувши матеріали заяв, приходить до наступних висновків.

08 серпня 2019 року Генічеським районним судом Херсонської області видано судовий наказ за заявою Акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕМ про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію в сумі 879,22 грн, яким стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за використану електроенергію в сумі 879 грн. 22 коп. та судові витрати. Копію даного судового наказу та додатків отримано ОСОБА_1 14 серпня 2019 року.

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про скасування судового наказу.

Ухвалою від 29 серпня 2019 року заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернуто без розгляду.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 Цивільного процесуального кодексу України боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Згідно із ч. 1 ст. 126 Цивільного процесуального кодексу України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

Частиною 1 ст. 127 встановлено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Поновлення строку на оскарження без доведеності поважності причин не забезпечувало б рівновагу між інтересами сторін та правову визначеність у цивільних правовідносинах, яка є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці Європейського суду з прав людини.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку. Зазвичай це обставини, що не залежать від волі такої особи.

Поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтвердженні належними доказами.

Як встановлено судом ОСОБА_1 отримав копію судового наказу 14 серпня 2019 року та подав заяву про його скасування, однак у зв`язку з неналежним оформлення дану заяву було повернуто без розгляду. Ухвала про повернення заяви без розгляду ОСОБА_1 не оскаржувалась.

Отже, суд приходить до висновку, що заявник, будучи обізнаним про наявність судового наказу, у встановлених законом строк скористався правом на подання заяви про скасування судового наказу, однак належним чином його не реалізував, оскільки подав заяву, яка не відповідає вимогам ст. 170 ЦПК України.

Неотримання заявником ухвали про повернення без розгляду його заяви не може бути підставою для поновлення строку, оскільки підтверджує лише факт необізнаності про результати розгляду його заяви.

При цьому, фактично, заявник просить поновити строк для повторного звернення з заявою, оскільки перший раз ним подано заяву, яка не відповідає вимогам ЦПК України та яку було повернуто без розгляду. Тобто, дійсною причиною пропуску строку є недодержання заявником вимог цивільного процесуального законодавства при першому зверненні до суду з заявою про скасування судового наказу.

Суд вважає, що подання заяв, які не відповідають вимогам процесуального закону, не може бути підставою для поновлення процесуальних строків для їх подання, оскільки у такому разі, таке поновлення призводило б до порушення принципів цивільного судочинства, зловживання процесуальними правами, затягування судового розгляду, нехтування принципом правової визначеності, тобто поваги до остаточного рішення суду.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що причини пропуску заявником строку на звернення до суду із заявою не є поважними.

Таким чином, з огляду на невстановлення судом поважності причин пропуску строку, у задоволенні заяви про поновлення строку необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 171 ЦПК України, заява боржника про скасування судового наказу, подана після закінчення строку, встановленого частиною першою статті 170 цього Кодексу, повертається, якщо суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку для подання цієї заяви.

Враховуючи вищевикладене, оскільки заява про скасування судового наказу подана після закінчення строку, встановленого ч. 1 ст. 170 ЦПК України та причини пропуску строку на звернення, визнані судом неповажними, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разіповернення заяви або скарги.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 було сплачено судовий збір у розмірі 105 грн. 10 коп. (квитанція № 53 від 19 березня 2020 року).

Оскільки, заяву про скасування судового наказу повернуто заявнику, суд вважає за необхідне повернути заявнику сплачений судовий збір у розмірі 105 грн. 10 коп.

На підстави вищевикладеного та керуючись ст.ст. 126, 127, 170, 171, 258-261 ЦПК України

ПОСТАНОВИВ:

У поновленні строку на звернення із заявою про скасування судового наказу - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, виданого Генічеським районним судом Херсонської області 08 серпня 2019 року, за заявою Акціонерного товариства «Херсонобленерго» в особі Генічеських РЕМ про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за використану електроенергію в сумі 879,22 грн. та судових витрат по справі повернути заявнику.

Повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), сплачений відповідно до квитанції № 53 від 19 березня 2020 року судовий збір у розмірі 105 (сто п`ять) гривень 10 копійок.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Генічеський районний суд Херсонської області, протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Відповідно до пункту 3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя Генічеського районного суду Ю. Г. Берлімова