Справа № 496/1371/20
Провадження № 2/496/1232/20
У Х В А Л А

22 квітня 2020 року Суддя Біляївського районного суду Одеської області Пендюра Л.О., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб з відповідачем, в якому вони перебувають з 07.03.2007 року.

Згідно відомостей відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області зареєстрованим місцем проживання відповідача є с. Солтанівка Любашівського району Одеської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом, а ч. 2 ст. 28 вказаного кодексу передбачено, що позови про розірвання шлюбу можуть пред`являтися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача також у разі, якщо на його утриманні є малолітні або неповнолітні діти або якщо він не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача. За домовленістю подружжя справа може розглядатися за зареєстрованим місцем проживання чи перебування будь-кого з них.

Відомостей про те, що на утриманні позивачки є малолітні або неповнолітні діти, а також про те, що вона не може за станом здоров`я чи з інших поважних причин виїхати до місця проживання відповідача, як і домовленості подружжя про розгляд справи за її місцем проживання, матеріали справи не містять.

Вищезазначене свідчить про те, що вказана справа не підсудна Біляївському районному суду Одеської області, а підсудна Любашівському районному суду Одеської області.

П. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, передбачає, що суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Право на «суд, встановлений законом», охоплює не лише правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, що регулюють його діяльність (рішення ЄСПЛ у справі «Сокуренко і Стригун проти України», заяви № 29458/04 та № 29465/04, § 24), у тому числі всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів (рішення ЄСПЛ у справі Leo ZAND v. Austria, заява № 7360/76, § 68). Якщо суд не має юрисдикції судити підсудного відповідно до чинних положень національного права, він не є «встановленим законом» (рішення ЄСПЛ у справах Jorgic v. Germany, заява 74613/01, § 64).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини як джерело права, та вимоги ч. 1 ст. 27, ч. 1 ст. 31 ЦПК України вважаю за необхідне передати вказану справу на розгляд Любашівському районному суду Одеської області, оскільки при ухвалені по справі рішення Біляївський районний суд Одеської області не буде судом, встановленим законом, оскільки дана справа йому не підсудна.

Керуючись ст. ст. 27, 28, 31, 187 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Цивільну справу № 496/1371/20 (провадження № 2/496/1232/20) за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу передати за підсудністю до Любашівського районного суду Одеської області (вул. Володимира Князя, 86, смт. Любашівка Одеської області, 66502).

Передача справи на розгляд іншого суду за встановленою ЦПК України підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 31 ЦПК України, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд.

Суддя Л.О. Пендюра