Справа пр. №2/756/6754/20
У Х В А Л А

21 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Оболонського районного суду міста Києва Андрейчук Т.В., вирішуючи питання про відкриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ООД "СПОРТ ІНВЕСТ БГ" про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача ООД "СПОРТ ІНВЕСТ БГ" про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди.

Суддя, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовну заяву слід залишити без руху з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Вимоги до форми та змісту позовної заяви встановлені ст. 175 ЦПК України.

Так, відповідно до п. п. 2, 3, 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Так, ОСОБА_1 вказує у своїй позовній заяві, що відповідач знаходиться за адресою: Республіка Болгарія, м. Варна, п. к. 9000, ж. к. "Вл. Варненчик" 402, вх. 1, эт. 3, ап. 8. Однак, позивачем не дотримано порядку звернення до суду з позовною заявою, в якій відповідачем є іноземна особа.

Провадження у справах за участю іноземних осіб унормовано розділом ХІ ЦПК України, а також Законом України "Про міжнародне приватне право", Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.

Питання правової допомоги в цивільних справах між Україною та Республікою Болгарія врегульовано міждержавним Договором, який був ратифікований Україною 22 вересня 2005 року.

Ст. 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.

Позовна заява ОСОБА_1 та додані до неї документи викладені українською мовою, що унеможливлює на даний час розгляд судом справи з іноземним елементом, порушує вимоги ЦПК України, Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року та Договору між Україною та Республікою Болгарія про правову допомогу в цивільних справах щодо вручення відповідачу копії позовної заяви та доданих до неї документів. Отже, позивачеві слід надати суду копію позовної заяви та доданих до неї документів з перекладом на болгарську мову.

Також відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюванню сумою за виконавчим чи іншим документом, за яким стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 10500,00 євро в гривневому еквіваленті на момент ухвалення рішення суду та моральну шкоду у сумі 20000,00 грн, тобто заявляє вимоги майнового характеру, однак всупереч положенням п. 3 ч. 3 ст. 175 ЦПК України не зазначає ціну позову.

Крім того, суд звертає увагу позивача на те, що згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Аналіз цієї норми дає підстави зробити висновок про те, що позовна вимога про відшкодування моральної шкоди може полягати у відшкодуванні грошима, майном або в інший спосіб. Отже, характер такої вимоги (майновий чи немайновий) є похідним від обраного позивачем (потерпілою особою) способу відшкодування моральної шкоди. Якщо позивач просить відшкодувати моральну шкоду грошима або майном, то така позовна вимога набуває майнового характеру. Якщо ж позивач вибрав інший спосіб відшкодування моральної шкоди, який не має грошового вираження (спростування неправдивих відомостей, прилюдне вибачення тощо), то така вимога є немайновою.

Таким чином, позовна вимога ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди є вимогою майнового характеру.

Окрім цього, за приписами ч. ч. 2, 4, 5 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен заначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Належність засвідчення копій передбачена Національним стандартом України Державної уніфікованої системи документації "Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07 квітня 2003 року №55, а саме, що цей стандарт поширюється на організаційно-розпорядчі документи: постанови, розпорядження, накази, положення, рішення, протоколи, акти, листи тощо, створювані в результаті діяльності: органів державної влади України, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій та їх об`єднань усіх форм власності. Цей стандарт установлює: склад реквізитів документів; вимоги до змісту і розташування реквізитів документів; вимоги до бланків та оформлювання документів; вимоги до документів, що їх виготовляють за допомогою друкувальних засобів. Згідно з п. 5.27 вказаної системи передбачено, що відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії.

Всупереч вищевказаним законодавчим нормам всі надані позивачем копії письмових доказів (для суду та для відповідача) не засвідчені належним чином (відповідність кожної копії письмового доказу оригіналу має бути окремо підтверджена особистим підписом позивача із зазначенням її ініціалів та прізвища, а також дати такого засвідчення).

Також у своїй заяві ОСОБА_1 , покликаючись на Закон України "Про захист прав споживачів", просила суд стягнути з відповідача ООД "СПОРТ ІНВЕСТ БГ" аванс за договором на групове розміщення від 03 лютого 2020 року №1/ТО-2020, укладеного між сторонами справи.

Закон України "Про захист прав споживачів" регулює відносини між споживачами товарів (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності.

У п. 22 ч. 1 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" визначено, що споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

За змістом договору на групове розміщення від 03 лютого 2020 року №1/ТО-2020 ООД "СПОРТ ІНВЕСТ БГ" взяло на себе зобов`язання надати ОСОБА_1 послуги з розміщення груп туристів в готельному комплексі " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", який розташований в Республіці Болгарія. Загальна кількість туристів згідно з додатком до договору №1 становить 109 чоловік.

Наведене очевидно свідчить, що ОСОБА_1 не замовляла послуги для особистих потреб, а тому вона не є споживачем послуг, які надаються ООД "СПОРТ ІНВЕСТ БГ", у розумінні Закону України "Про захист прав споживачів".

Отже, до спірних правовідносин норми Закону України "Про захист прав споживачів" застосуванню не підлягають, зокрема ОСОБА_1 не звільняється від сплати судового збору за пред`явлення позову.

Згідно з вимогами ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Так, позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь грошові кошти у сумі 10500,00 євро в гривневому еквіваленті на момент ухвалення рішення суду та моральну шкоду у сумі 20000,00 грн, тобто заявляє вимоги майнового характеру.

П. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, справляється у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840,80 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10510,00 грн).

Проте позивачем не долучено до позовної заяви оригінал квитанції про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою.

Згідно з офіційним курсом НБУ сума 10500,00 євро, яку позивач просить стягнути з відповідача на її користь, станом на 21 грудня 2020 року еквівалентна 358890,00 грн.

Таким чином, позивачеві слід надати докази сплати судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою (за дві вимоги майнового характеру), враховуючи ставки судового збору, встановлені ст. 4 Закону України "Про судовий збір", а саме - 3788,90 грн (1 відсоток від ціни позову, яка складає 378890,00 грн (358890,00 грн + 20000,00 грн = 378890,00 грн)). Тобто ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3788,90 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. ст. 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

На виконання зазначеної ухвали позивач повинна подати до суду позовну заяву в новій редакції відповідно до вимог ст. 185 ЦПК України, з урахуванням вимог про усунення недоліків, викладених в цій ухвалі.

Керуючись ст. ст. 185, 260, 261, 353 ЦПК України, суддя, -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ООД "СПОРТ ІНВЕСТ БГ" про захист прав споживача, стягнення коштів та відшкодування моральної шкоди залишити без руху та надати позивачу строк на усунення недоліків у термін до 30 грудня 2020 року, але не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У випадку, якщо недоліки позовної заяви у встановлений строк не будуть усунуті, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернута позивачеві.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачеві.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук