Справа № 685/163/20
Провадження № 2/685/102/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь цивільну справу за позовом Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області як органу опіки та піклування, поданим в інтересах неповнолітньої ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, ОСОБА_2 та Олійницька сільська рада Теофіпольського району Хмельницької області, до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, встановлення піклування та збільшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В :

27 січня 2020 року Теофіпольська райдержадміністрація, як орган опіки та піклування, звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , заявивши вимоги, уточнені в ході підготовчого провадження, позбавити його батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , 2005 р.н., встановити щодо неї піклування, призначити піклувальником бабу неповнолітньої ОСОБА_2 та збільшити розмір аліментів, які стягуються на утримання дитини, з 400 грн. на місяць до 1/3 частини всіх видів доходу відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться життям та здоров`ям доньки, починаючи з 2007 року з дитиною жодного разу не спілкувався, не намагався отримати інформації про здоров`я своєї дитини. Під час стаціонарного лікування дитини в одному з медичних закладів м. Києва, де було проведене оперативне втручання, батько ОСОБА_3 , який проживає в м. Київ та якому було повідомлено про стан здоров`я доньки та медичний заклад, де вона перебувала, її жодного разу не відвідав та матеріальної допомоги не надав.

Позивач, треті особи в суд не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Неповнолітня ОСОБА_1 надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, що свого батька ОСОБА_3 взагалі не пам`ятає, він ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, не цікавиться її життям та здоров`ям, просила позбавити його батьківських прав щодо неї.

Відповідач ОСОБА_3 , про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, в суд не з`явився, відзиву не направив, клопотань не надав.

Справа розглянута за відсутності учасників судового розгляду та без фіксації судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Відповідно до ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

В разі ухилення батьків від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини вони, відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, можуть бути позбавлені батьківських прав, тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують та інших, що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті споріднення з нею.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідач являється батьком ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Києві, що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 12 квітня 2005 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві.

Матір неповнолітньої ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим 06 червня 2019 року виконавчим комітетом Олійницької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області.

В ході судового розгляду встановлено, що відповідач по справі не приймає участі у вихованні своєї доньки ОСОБА_5 , не цікавиться її життям, не спілкується з нею та не допомагає фінансово.

Після смерті матері неповнолітня тимчасово влаштована в сім`ю баби ОСОБА_2 , яка проживає в с. Олійники, де також і проживала раніше.

Зазначені обставини підтверджуються довідкою Волице-Полівської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів від 15 січня 2020 року № 9, довідками Олійницької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області від 16 січня 2020 року № 16, 18 та 20, наказом начальника Служби у справах дітей Теофіпольської райдержадміністрації від 14 серпня 2019 року № 49-но.

Теофіпольська районна державна адміністрація, як орган опіки та піклування, у своєму висновку від 23 грудня 2019 року № 01-38/2811/2019, виходячи з інтересів дитини та беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини від 23 грудня 2019 року, оформленого протоколом № 16, рекомендує позбавити відповідача батьківських прав щодо доньки.

Висновок комісії з питань захисту прав дитини обґрунтований тим, що ОСОБА_3 , який проживає в м. Києві, не виконує свій батьківський обов`язок, не проживає з донькою з 2007 року, не цікавиться її здоров`ям та не допомагає фінансово, на контакт з дитиною не йде.

В своїх поясненнях, наданих 21 листопада 2019 року Службі у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, ОСОБА_3 зазначив, що з донькою проживав півтора року до того часу, як його цивільна дружина виїхала в с. Олійники Теофіпольського району, після чого дитини не бачив, але передавав кошти на її утримання, продукти та одяг. Про смерть ОСОБА_6 дізнався, коли повернулися сплачені аліменти. Зазначив, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо доньки.

Таким чином, в ході судового розгляду справи знайшов своє підтвердження факт ухилення відповідача від виховання дитини, що тягне за собою позбавлення його батьківських прав щодо цієї дитини.

Частиною 1 статті 55 та статтею 59 Цивільного кодексу України передбачено, що, зокрема, піклування встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів неповнолітніх осіб, піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування.

Оскільки мати неповнолітньої ОСОБА_1 померла, а батько позбавлений щодо неї батьківських прав, тому вона є позбавленою батьківського піклування, у зв`язку з чим щодо неї необхідно встановити піклування.

Опікун, згідно ст.ст. 63, 64 ЦК України та ст. 244 СК України, призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки піклувальника, яким не може бути особа, яка позбавлена батьківських прав, а також якщо поведінка і інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує піклування.

Відповідно до довідки про склад сім`ї № 16, виданої 16 січня 2020 року, ОСОБА_1 проживає разом зі своєю бабусею ОСОБА_2 та старшою сестрою ОСОБА_7 . Сама ОСОБА_2 надала суду заяву про бажання бути піклувальником ОСОБА_1 та обізнаність зі своїми обов`язками піклувальника неповнолітньої особи, а неповнолітня ОСОБА_1 у своїй письмовій заяві висловила побажання, щоб ОСОБА_2 було призначено її піклувальником, перешкод для призначення піклувальником ОСОБА_2 , передбачених ст. 212 СК України, не виявлено, тому позов в частині призначення піклувальника підлягає задоволенню.

Позбавлення батьківських прав, згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного кодексу України, не звільняє від обов`язку щодо утримання дитини.

Рішенням Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2007 року з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_6 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_1 в розмірі 400 грн./міс.

Відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбаченого цим кодексом.

Пунктом 1 частини 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів має враховуватися, зокрема, стан здоров`я дитини.

Згідно наданих суду корінця медичного висновку № 10 на дитину (підлітка)-інваліда з дитинства у віці до 18 років від 13 березня 2019 року Теофіпольської центральної районної лікарні, консультативного висновку ЛКК КМП «Хмельницька обласна лікарня» від 12 березня 2019 року № 140, виписки з історії хвороби № 6274/19 від 15 жовтня 2019 року ДУ «Інститут серця МОЗ України», епікризу № 5242 від 25 жовтня 2019 року КМП «Хмельницька обласна дитяча лікарня», неповнолітня ОСОБА_1 має хронічне захворювання, що потребує тривалого лікування та періодичного огляду, тобто має місце погіршення стану здоров`я дитини, що є підставою для збільшення розміру аліментів на її утримання.

Суд також враховує, що матір померла, внаслідок чого матеріальний стан дитини також погіршився.

Сімейний кодекс України не передбачає імперативну заборону змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, тому позовна вимога збільшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у твердій грошовій сумі, на стягнення аліментів у вигляді 1/3 частки від заробітку відповідача на користь піклувальника підлягає задоволенню.

Судовий збір за три позовні вимоги підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 164, 165, 167, 193, 212, 243, 244 СК України, ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області задовольнити.

ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в місті Київ, позбавити батьківських прав відносно доньки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві.

Встановити піклування над неповнолітньою ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Києві, до досягнення нею повноліття.

Призначити ОСОБА_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в селі Радошівка Ізяславського району Хмельницької області, піклувальником неповнолітньої ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Київ.

Збільшити розмір аліментів, призначений згідно рішення Теофіпольського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2007 року (справа № 2-487/07), та стягувати з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 січня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави 2522,40 грн. (Дві тисячі п`ятсот двадцять дві гривні 40 коп.) судового збору.

Рішення в межах суми платежу аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (KOVID-19), строк на апеляційне оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Повне рішення складене 16 квітня 2020 року.

Суддя Самойлович А.П.