ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/18357/18

Провадження № 22-ц/818/935/20

16 квітня 2020 року

м.Харків

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Овсяннікової А.І.

суддів - Коваленко І.П., Котелевець А.В.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідачі ОСОБА_2 ,

Товариство з обмеженою відповідальністю «Автотранс -Імперія»,

Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія»

розглянув у порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Імперія» на рішення Московського районного суду міста Харкова від 29 жовтня 2019 року у складі судді Довготько Т.М. по справі № 643/18357/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс -Імперія», Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс -Імперія», Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позову зазначає, що 31 липня 2018 року о 05 год.30 хв. у м.Харкові в районі перехрестя вул. Салтівське Шосе - вул. Туркестанська водій автомобіля ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_1 ОСОБА_2 невірно обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого сталося зіткнення з його автомобілем Міцубісі Лансер, д.н. НОМЕР_2 з послідуючим наїздом на стовп.

В наслідок ДТП автомобіль зазнав механічних пошкоджень.

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження ХНДІСЕ №18591 від 05 вересня 2018 року загальна вартість ремонту становить 611475,42 грн.; величина матеріальних збитків у розмірі його ринкової вартості на момент ДТП - 175 270,74 грн. Вартість експертизи становить 2230,80 грн.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

Неправомірними діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації. Розмір моральної шкоди він оцінює в сумі 50 000 грн. Крім того, ним були здійснені втрати на надання правової допомоги у розмірі 15000 грн.

На час скоєння ДТП ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Автотранс-Імперія». ОСОБА_2 як водій автомобіля та Товариство як власник джерела підвищеної небезпеки несуть солідарну відповідальність перед потерпілим згідно ч.1 ст.1190 ЦК України.

Крім того, на час ДТП автомобіль ГАЗ 3302 було застраховано в ТДВ «Міжнародна страхова компанія», тому страхова компанія повинна солідарно відшкодувати йому шкоду.

Просить стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду у розмірі 175 270,74 грн., витрати пов`язані з проведенням експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 2230,80 грн., витрати на послуги адвоката у сумі 15 000грн. та моральну шкоду у розмірі 50 000 грн.

Відповідач ТДВ «Міжнародна страхова компанія» просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Товариство здійснювало обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника автомобіля ГАЗ 3302 згідно полісу АК/794340 від 06 листопада 2017 року. Страхова сума за шкоду заподіяну майну потерпілих становить 100 000 грн. Для визначення розміру страхового відшкодування необхідно розрахувати вартість залишків ТЗ, однак таких документів позивачем не надано. На замовлення ТДВ «МСК» було виготовлено звіт №045/18/18 від 14 листопада 2018 року суб`єкта оціночної діяльності ФОП ОСОБА_3 , відповідно висновків якого вартість відновлювального ремонту без урахування зносу становить 613868,43 грн., вартість ремонту з урахуванням зносу становить 265388,29 грн., дійсна ринкова вартість 173077,08 грн. і вартість залишків становить 88948,26 грн. Розмір відшкодування тановить 173077,08 грн. - 88948,26 грн. =84128,82 грн. ТДВ «МСК» сплачено на користь позивача 84128,82грн., а тому підстав для задоволення позовних вимог щодо стягнення матеріальної шкоди з ТДВ «МСК» та ТОВ «Автотранс-Імперія» немає. Крім того, не підлягають стягненню витрати на автотоварознавче дослідження у розмірі 2230 грн.80 коп., оскільки Страхова Компанія у належний строк, передбачений п.34.2 ст.34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» оглянуло транспортний засіб. Що стосується вимог про стягнення солідарно 15000 грн. витрат на послуги адвоката, то до позову не додано документів, що підтверджують сам факт та підстави надання правової допомоги, відсутнє свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю, а також документи, що підтверджують факт сплати за надану правову допомогу та розрахунок з детальним описом робіт. Також позивач не має підстав для стягнення з страхової компанії моральної шкоди.

Відповідач ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову. На момент скоєння ДТП він керував транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових обов`язків, а тому він є неналежним відповідачем по справі.

Відповідач ТОВ «Автотранс-Імперія» просить відмовити у задоволенні позову. ОСОБА_2 та ТДВ «Міжнародна страхова компанія» є неналежними відповідачами по справі. Позивач отримав страхове відшкодування у сумі 84128,82грн., а тому вимоги про стягнення шкоди у розмірі 175270,74грн. є незаконними. Крім того, відсутні спільні дії ОСОБА_2 , ТОВ «Автотранс-Імперія», ТДВ «Міжнародна страхова компанія», які б призвели до спричинення шкоди позивачу, тому відсутні правові підстави для солідарної відповідальності. Що стосується вимог про стягнення 15000 грн. витрат на послуги адвоката, то позивачем до позову не додано документів, що підтверджують сам факт та підстави надання правової допомоги. Не підлягають задоволенню вимоги про стягнення моральної шкоди, оскільки будь яких доказів наявності душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із знищенням чи пошкодженням його майна позивач не надав.

Рішенням Московського районного суду міста Харкова від 29 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ТОВ «Автотранс-Імперія» на користь ОСОБА_1 88 948,18грн. на відшкодування матеріальної шкоди, 5000 грн. на відшкодування моральної шкоди, 15000 грн. витрати на правничу допомогу, 945,76 грн. судового збору, а всього:109893 грн. 94коп.

В іншій частині позову відмовлено.

Зобов`язано ОСОБА_1 передати ТОВ «Автотранс-Імперія» залишки пошкодженого автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_2 після відшкодування ним шкоди.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав, що його автомобіль фізично знищений, а тому відшкодуванню підлягає шкода в розмірі, який відповідає вартості транспортного засобу до ДТП, а саме у розмірі 173077 грн. Враховуючи виплату страхового відшкодування стягненню підлягає 88 948,18 грн. Враховуючи обставини по справі розмір відшкодування моральної шкоди в сумі 5000 гривень є достатнім та обґрунтованим. Оскільки експертне дослідження не було взято до уваги судом для визначення розміру завданої шкоди, то відсутні підстави для стягнення на користь позивача 2230,80 грн.

В апеляційній скарзі ТОВ «Автотранс-Імперія» просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову.

На час розгляду справи у власності позивача знаходились майно на суму 173113,08 грн. при вартості автомобіля до ДТП 173077 грн.

Безпідставно стягнувши на користь ОСОБА_1 додатково 88 948,18 грн. на відшкодування матеріальної шкоди суд передав позивачу коштів і майна на суму 262061,26 грн. при вартості автомобіля до ДТП 173077 грн., що є незаконним та порушенням ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У позовній заяві ОСОБА_1 не ставить вимог про зобов`язання його передати автомобіль «Mitsubishi Lancer» після відшкодування шкоди відповідачам, а тому суд вийшов за межі позовних вимог. Також, судом не встановлено де саме знаходяться працездатні складові пошкодженого автомобіля, чи знаходяться вони у власності позивача.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката є не співмірним із: складністю справи та виконаним адвокатом роботами. Позовна заява та уточнення до неї складені некоректно та не професійно; сторони у позові, а саме відповідачі та треті особи визначені неправильно з порушенням чинного законодавства України без урахування фактичних обставин справи.

Колегія суддів, вислухав суддю доповідача, дослідив матеріали справи та обговорив доводи апеляційної скарги вважає, що скарга підлягає задоволенню частково.

Як встановлено судом і підтверджується матеріалами справи 31 липня 2018 року у м.Харкові в районі перехрестя вул. Салтівське Шосе - вул. Туркестанська Іваненко В.В., керуючи автомобілем ГАЗ 3302 д.н. НОМЕР_1 з урахуванням дорожньої обстановки невірно обрав безпечну дистанцію, внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н. НОМЕР_2 з послідуючим наїздом транспортного засобу на перешкоду (стовб).

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2018 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення.

На час скоєння ДТП водій автомобіля ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах з ТОВ «Автотранс-Імперія».

Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження від 05 вересня 2018 року, проведеного на замовлення ОСОБА_4 , величина матеріальних збитків, завданих власнику автомобіля Mitsubishi Lancer д.н.з. НОМЕР_2 становить 175 270,74 грн.

Відповідно до Полісу №АК/7943640 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів відповідальність володільця транспортного засобу ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 застраховано у ТДВ «Міжнародна страхова компанія».

Згідно звіту №045/08/18 від 14 листопада 2018 року складеного на замовлення ТДВ «Міжнародна страхова компанія» вартість ремонту автомобіля з урахуванням фізичного зносу становить 265388,29грн., дійсна ринкова вартість становить 173077,08 грн. і вартість залишків (працездатних складових) становить 88948,26 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з тих обставин, що шкода, спричинена внаслідок ДТП позивачу, в повному обсязі не відшкодована, а тому підлягає стягненню з ТОВ «Автотранс-Імперія», з яким ОСОБА_2 перебував у трудових відносинах.

Відповідно до частини першої статті 1166 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частинами першою, другою статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до частини першої статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відтак відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність.

Відповідно до ст. 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди.

Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

З матеріалів справи вбачається, що згідно звіту №045/08/18 про оцінку колісного транспортного засобу від 14 листопада 2018 року вартість відновлюваного ремонту становить 613868 грн. 43 коп., вартість відновлюваного ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 265388,29грн., дійсна ринкова вартість об`єкту оцінки в неушкодженому стані на дату ДТП складає 173077,08 грн., вартість працездатних складових становить 88948,26 грн.

Отже, вартість відновлювального ремонту значно перевищує вартість транспортного засобу до ДТП, що дає підстави вважати транспортний засіб фізично знищеним.

05 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ТДВ «Міжнародна страхова компанія» із заявою про виплату страхового відшкодування. Позивачу страховою компанію сплачено 84128,82 грн., що є різницею між вартістю автомобіля до ДТП і вартістю залишків згідно ст.30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Відповідно до ст. 9 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

З полісу №АК/7943640 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних відповідальність володільця транспортного засобу ГАЗ 3302 д.н.з. НОМЕР_1 , виданого ТДВ «Міжнародна страхова компанія» вбачається, що страхова сума (ліміт відповідальності) на одного потерпілого за шкоду, заподіяну майну становить 100000 грн.

ТДВ «Міжнародна страхова компанія» сплачено позивачу страхове відшкодування в розмірі 84 128,82 грн. тобто, в межах стархової суми.

Страхове відшкодування виплачено в межах страхової суми, а тому підстав для стягнення коштів з ТОВ «Автотранс-Імперія» немає, оскільки законом передбачено відшкодування шкоди особою, що відповідальна за завдання шкоди лише у разі, коли розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, що не стосується даного випадку.

За таких обставин рішення суду підлягає скасуванню.

Що стосується моральної шкоди, то суд виходить з наступного.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 426/16825/16-ц зроблено висновок, що особа, яка керує транспортним засобом у зв`язку з виконанням своїх трудових (службових) обов`язків на підставі трудового договору (контракту) з особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, не є суб`єктом, який несе відповідальність за шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки. У цьому випадку таким суб`єктом є законний володілець джерела підвищеної небезпеки - роботодавець. Отже, шкода, завдана внаслідок ДТП з вини водія, що на відповідній правовій підставі керував автомобілем, який перебуває у володінні роботодавця, відшкодовується саме володільцем цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм.

Як роз`яснено у пунктах 3, 5 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати у порушенні права власності, у порушені нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми при настанні інших негативних наслідків. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діяннями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як зазначає позивач, внаслідок ДТП йому завдано моральну шкоду, яка виразилась у негативних емоціях та переживаннях з приводу пошкодження майна та неможливості нормального користування ним, порушення звичного способу життя, необхідності докладання додаткових зусиль для його нормалізації.

Враховуючи, що транспортний засіб фізично знищений, що унеможливлює користування ним, суд прийшов до обґрунтованого висновку щодо стягнення 5000 грн. моральної шкоди.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Частинами першою-четвертою статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно з пунктами 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Отже, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.

Відповідно до статті 137 ЦПК України вказані витрати підлягають відшкодуванню на підставі доказів, які підтверджують здійснення цих витрат.

Розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу.

Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені в установленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження).

Обґрунтовуючи суму ОСОБА_1 зазначає, що витрати на правову допомогу склали 15000 грн. Між тим, позивачем не надано доказів сплати послуг адвокату- відповідні квитанції, платіжні доручення тощо.

Крім того, з акту виконаних робіт від 14 грудня 2018 року вбачається, що адвокатом здійснені наступні дії: надання усної правової консультації з вивченням документів щодо неправомірних дій ОСОБА_2 до обставин 31 липня 2018 року 0 1 год. 300 грн., складання індивідуальних документів 1 год., 1200 грн., складання пояснень та направлення їх до Харківського окружного адміністративного суду - 1 год. 1200 грн., правовий аналіз правочину з виїздом поза робоче місце адвоката- 1 год. 500 грн., представництво інтересів в експертній установі- 2 год. 1960 грн., участь у судовому процесу- 27 вересня 2018 року- 1600 грн., складання позовної заяви про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП 1600 грн., виїзд до Московського районного суду м.Харкова на судове засідання 30 хв., 640 грн., участь у суді першої інстанції щодо майнового спору- 6000 грн.

Більшість цих послуг стосується саме розгляду справи щодо адміністративного правопорушення, а не справи про відшкодування шкоди, а тому підстав для стягнення судових витрат не вбачається.

Рішення в цій частині також підлягає скасуванню.

Судові витрати підлягають перерозподілу згідно ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч.1 п.2,376, 381-384 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Імперія» - задовольнити частково.

Рішення Московського районного суду міста Харкова від 29 жовтня 2019 року у частині відшкодування моральної шкоди- залишити без змін.

В іншій частині рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс -Імперія», Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_3 , виданий Фрунзенським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 29 серпня 2002 року, реєстраційний номер облікові картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Автотранс-Імперія»( Ідентифікаційний код юридичної особи 37762809, Місцезнаходження юридичної особи місто Харків, вулиця Краснодарська, будинок 179 А, квартира 110) судовий збір у сумі 1311 грн. 41 коп.( одна тисяча триста одинадцять гривень сорок одна копійка).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 квітня 2020 року .

Головуючий - А.І. Овсяннікова

Судді: І.П. Коваленко

А.В. Котелевець