1Справа № 335/116/20 2/335/919/2020
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
15 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Крамаренко І.А., при секретарі Тимченко А.В. розглянувши, у відкритому судовому засіданні в залі суду, у порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (літ. Н-2), що підтверджується договором дарування від 10.08.2012. У зазначеному будинку зареєстровані його батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_2 , однак фактично у будинку проживає тільки батько ОСОБА_3 ОСОБА_2 не проживає за вказаною адресою з 2010 року, оскільки виїхала на постійне проживання до Російської Федерації. У відшкодуванні витрат на утримання будинку вона участі не бере, за адресою реєстрації фактично не проживає, плату за нараховані комунальні послуги не здійснює. Жодного зв`язку із позивачем не підтримує, не телефонує. Факт відсутності відповідача за вказаною адресою підтверджується актом від 23.12.2019.
На підставі викладеного позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (літ. Н-2).
Ухвалою судді від 22.01.2020 відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
17.03.2020 на адресу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява від представника позивача - адвоката Дідович А.К. про виклик в судове засідання свідків.
В судовому засіданні представник позивача - адвокат Дідович А.К. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовольнити.
Відповідач у судове засідання не з`явилася про час і місце судового засідання повідомлялася належним чином, причини неявки суду не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи або про розгляд справи за її відсутності не надала.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів та провести заочний розгляд справи.
Суд, заслухавши думку представника позивача, покази свідків, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
Судом встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 (літ. Н-2 ), належить на праві власності позивачу ОСОБА_1 , на підставі договору дарування, № 1044 від 10.08.2012, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, реєстраційний номер 32262127.
Відповідно до довідки виданої квартальним комітетом Орджонікідзевського району м. Запоріжжя № 65 від 31.07.2012, вбачається, що ОСОБА_2 , 1974 року народження, вибула на постійне місце мешкання до Російської Федерації у березні 2010 року.
Відповідно акту від 23.12.2019 встановлено, що сусіди ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_3 ) - громадянку ОСОБА_2 , в будинку АДРЕСА_1 жодного разу не бачили та остання у вказаному будинку не мешкає з 2010 року по теперішній час.
В судовому засіданні допитано свідка ОСОБА_5 , який підтвердив, що з 2010 року ОСОБА_2 не проживає за вказаною у позові адресою з 2010 року по теперішній час. Також допитано свідка ОСОБА_6 , який підтвердив, що ОСОБА_2 за вказаною у позові адресою не проживає з 2010 року по теперішній час.
Відповідач в добровільному порядку з реєстраційного обліку не знялася. Даний факт суттєво порушує право власності позивача та створює перешкоди у користуванні власністю.
Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно з ч. 1, ч.2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Статтею 391 ЦК України, вбачається, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.
Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
Оскільки, судом встановлено, що ОСОБА_2 не проживає у будинку АДРЕСА_1 з 2010 року, тобто понад один рік, що перешкоджає позивачу у здійсненні прав щодо майна, тому суд доходить висновку про наявність достатніх підстав для задоволення позову у спосіб визначений законом, а саме усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням.
Керуючись ст.ст. 317, 319, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 76-82, 89, 223, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 - задовольнити.
Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні та розпорядженні майном, а саме: будинком АДРЕСА_1 (літ. Н-2), шляхом визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 (літ. Н-2).
Повне судове рішення складено та підписано 15.04.2020.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення, або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя, протягом 30-ти днів. Учасники, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_1 , АДРЕСА_5 ).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ).
Суддя: І.А. Крамаренко