ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3079/20 Справа № 175/2236/18 Суддя у 1-й інстанції - Озерянська Ж. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Петриківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним, -

В С Т А Н О В И Л А:

У червні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання шлюбу недійсним, в якому просила суд ухвалити рішення, яким визнати шлюб укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 червня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинського районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис №190 - недійсним з моменту його укладення.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено в повному обсязі.

Рішення суду мотивовано тим, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами той факт, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є недійсним з моменту його укладення. Разом з тим, визнання шлюбу недійсним з підстави на яку посилається ОСОБА_1 в судовому порядку не передбачено, а наявність рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року №187/264/17-ц про встановлення факту проживання однією сім`єю не надає ОСОБА_1 статусу зацікавленої особи, яка має право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу не дійсним, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років помер ОСОБА_4 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Петриківського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №355 (а.с.13). Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина.

Згідно Свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 виданого 16 червня 1999 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради міста Кривий Ріг Дніпропетровської області, 16 червня 1999 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрованого шлюб, про що було складено актовий запис №190 (а.с.15).

Крім цього, як вбачається з Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №5 сформованого 08 квітня 2014 року, 28 червня 1986 року Виконавчим комітетом Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.16).

Рішенням Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року №187/264/17-ц, встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 проживала однією сім`єю з 2007 року з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

В грудні 2017 року позивачка звернулася до Петриківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області з заявою про скасування актового запису про шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Згідно висновку начальника Петриківського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області від 28 грудня 2017 року, позивачці було відмовлено в анулюванні актового запису №190 про реєстрацію шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та рекомендовано звернутися до суду для вирішення даного питання (а.с.19).

Відмовляючи у задоволенні позову, районний суд виходив з того, що позивачкою не доведено належними та допустимими доказами той факт, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є недійсним з моменту його укладення. Разом з тим, визнання шлюбу недійсним з підстави на яку посилається ОСОБА_1 в судовому порядку не передбачено, а наявність рішення Петриківського районного суду Дніпропетровської області від 04 квітня 2017 року №187/264/17-ц про встановлення факту проживання однією сім`єю не надає ОСОБА_1 статусу зацікавленої особи, яка має право на звернення до суду з позовом про визнання шлюбу не дійсним, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Проте, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 СК України, недійсний шлюб (стаття 39 цього Кодексу), а також шлюб, визнаний недійсним за рішенням суду, не є підставою для виникнення у осіб, між якими він був зареєстрований, прав та обов`язків подружжя, а також прав та обов`язків, які встановлені для подружжя іншими законами України.

З аналізу цієї норми суд робить висновок про існування двох способів визнання шлюбу недійсним - судовий і позасудовий залежно від підстав для такого визнання. Позасудовий спосіб передбачений ч. 4 ст. 39 СК України у випадках згідно частин 1-3 цієї статті - недійсним є шлюб, зареєстрований з особою, яка одночасно перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі; зареєстрований між особами, які є родичами прямої лінії споріднення, а також між рідними братом і сестрою; зареєстрований з особою, яка визнана недієздатною. За заявою заінтересованої особи орган державної реєстрації актів цивільного стану анулює актовий запис про шлюб, зареєстрований з особами, зазначеними у частинах 1-3 цієї статті.

В судовому порядку шлюб визнається недійсним з підстав, передбачених ч.1 абз.1, ч.2 абз.1 ст. 40 СК України - шлюб визнається недійсним за рішенням суду, якщо він був зареєстрований без вільної згоди жінки або чоловіка, та у разі його фіктивності; або може бути визнаний недійсним з підстав, передбачених ч. 1 ст. 41 СК України, якщо він був зареєстрований: між усиновлювачем та усиновленою ним дитиною з порушенням вимог, встановлених ч. 5 ст. 26 цього Кодексу; між двоюрідними братом та сестрою; між тіткою, дядьком та племінником, племінницею; з особою, яка приховала свою тяжку хворобу або хворобу, небезпечну для другого з подружжя і (або) їхніх нащадків; з особою, яка не досягла шлюбного віку і якій не було надано права на шлюб.

Так, матеріалами справи встановлено, що шлюб, який позивачка просила визнати недійсним був укладений 16 червня 1999 року, а тому до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення Кодексу про шлюб та сім`ю України, який був чинний на час укладення шлюбу між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , оскільки норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 1 січня 2004 року.

Згідно із ст. 45 КпШС України шлюб може бути визнаний недійсним у разі порушення умов, встановлених статтями 15-17 цього Кодексу, а також в разі реєстрації шлюбу без наміру створити сім`ю (фіктивний шлюб). Визнання шлюбу недійсним провадиться в судовому порядку.

Так, в ст. 17 КпШС України зазначено, що не допускається укладення шлюбу: між особами, з яких хоча б одна перебуває вже в іншому шлюбі; між родичами по прямій висхідній і низхідній лінії, між повнорідними і неповнорідними братами й сестрами, а також між усиновителями і усиновленими; між особами, з яких хоча б одна визнана судом недієздатною наслідок душевної хвороби або недоумства.

Позов про визнання шлюбу недійсним може бути пред`явленим одним із подружжям, прокурором і особами, права яких порушені (ст. 47 КпШМ України).

Відповідно до статті 48 цього Кодексу, шлюб, визнаний судом недійсним, вважається таким з часу його укладення.

Колегія суддів встановила, та це підтверджується матеріалами справи, що 28 червня 1986 року Виконавчим комітетом Степової сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області був зареєстрований шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Тоді як, 16 червня 1999 року укладений шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Як вбачається з відповіді Центрального відділу ДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) актових записів про розірвання шлюбу на ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по районний, районний у містах, міських, міськрайонний відділах державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не виявлено.

Отже, на момент укладення шлюбу 16 червня 1999 року, ОСОБА_4 перебував у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , тобто є підстави передбачені ст. 45 КпШС України для визнання шлюбу недійсним.

На вказані обставини справи та вимоги закону районний суд уваги не звернув, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про відмову у задоволенні позову, а тому колегія суддів вважає, що рішення суду підлягає скасуванню, з ухваленням нового про задоволення позову в повному обсязі, та визнання шлюбу, укладеного між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області (актовий запис № 190) - недійсним з моменту його укладення.

Відповідно до пункту третього частини першої статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.

Враховуючи задоволення позовних вимог та апеляційної скарги, відповідно до ст. 141 ЦПК України з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 1762 грн.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 28 листопада 2019 року - скасувати.

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Петриківський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 про визнання шлюбу недійсним - задовольнити.

Визнати шлюб, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , зареєстрований 16 червня 1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області (актовий запис № 190) - недійсним з моменту його укладення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1762 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко