У Х В А Л А

14 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 357/10145/19

провадження № 61-4418ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 03 жовтня 2019 року, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 15 січня 2020 та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спеціалізована ремонтно-будівельна фірма «Житловик» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року Товариство з обмеженою відповідальністю спеціалізована ремонтно-будівельна фірма «Житловик» (далі - ТОВ СРБФ «Житловик») звернулося до суду з позовом, в якому просило визнати недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений між ТОВ СРБФ «Житловик» та ОСОБА_1 .

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 03 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження, призначивши підготовче судове засідання.

14 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду клопотання про закриття провадження у справі, вважав, що характер спірних правовідносин за цим позовом та суб`єктний склад сторін вказують на те, що спір підлягає розгляду у судах господарського судочинства.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 15 січня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про закриття провадження у справі за позовом ТОВ СРБФ «Житловик» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, відмовлено.

04 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 03 жовтня 2019 року, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 15 січня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 14 квітня 2020 року касаційна скарга в частині оскарження постанови Київського апеляційного суду від 21 лютого 2020 року залишена без руху.

Верховний Суд вивчив касаційну скаргу та додані матеріали, за результатами чого зробив висновок, що у відкритті касаційного провадження в частині оскарження ухвал суду першої інстанції про відкриття провадження у справі та відмову у закритті провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до положень частини першої статті 353 ЦПК України ухвали суду про відкриття провадження у справі в частині дотримання правил підсудності та відмову у закритті провадження у справі не підлягають апеляційному оскарженню.

Положення статті 389 ЦПК України, яка є спеціальною нормою процесуального права, регламентує право касаційного оскарження судових рішень, ухвали суду першої інстанції та постановлені за результатами їх перегляду судові рішення апеляційного суду.

За наведених обставин, ураховуючи положення процесуального права, що діють на момент подання касаційної скарги, ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі в частині дотримання територіальної юрисдикції (підсудності) та відмови у закритті провадження у справі, не може бути оскаржено у касаційному порядку.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Враховуючи наведене, ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі в частині дотримання правил підсудності та відмови у закритті провадження у справі, не переглядається в касаційному порядку відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 03 жовтня 2019 року, ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду від 15 січня 2020 року в частині оскарження відкриття провадження та відмови у закритті провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю спеціалізована ремонтно-будівельна фірма «Житловик» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору оренди земельної ділянкивідмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко