Справа № 761/8859/20
Провадження № 2-з/761/267/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Юзькова О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку та автомобіль до подачі позову до суду,-

ВСТАНОВИВ:

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову в порядку ч. 2 ст. 149 ЦПК України, шляхом накладення арешту на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:5843, площею 0,0565 га, яка знаходиться у Київській області, Бориспільський район, с/рада Вишеньківська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208 та автомобіль марки «TOYOTA», модель SOLARA, 2008 року випуску.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 має намір звернутися до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики. Оскільки, для звернення до суду з позовом необхідний час для зібрання доказів, то не вжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду.

Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки, безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно, заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими позовними вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може призвести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Так, співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії. Тобто, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на його користь, у тому числі для запобігання потенційним труднощам щодо подальшого виконання такого рішення.

Таким чином, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Як вбачається з заяви, ОСОБА_1 просить накласти арешт на майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 , а саме на земельну ділянку з кадастровим номером :04:001:5843, площею 0,0565 га, яка знаходиться у Київській області, Бориспільський район, с/рада Вишеньківська, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 208 та автомобіль марки «TOYOTA», модель SOLARA, 2008 року випуску.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна, серед іншого, містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Натомість, заявником не вказано належного обґрунтування щодо відсутності необхідності зустрічного забезпечення позову.

Крім того, не надано доказів оцінки нерухомого майна на яке просить заявник накласти арешт, що унеможливлює встановити співмірність заявлених вимог.

Відповідно до ч. 9 ст. 153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст. 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

З урахуванням зазначеного, вважаю, що подану заяву про забезпечення позову слід повернути заявнику.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 151, 153, 259-261 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту до подачі позову до суду - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Суддя: