Справа № 950/301/20
Номер провадження 2/950/237/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 квітня 2020 року Лебединський районний суд Сумської області

в складі: головуючого судді Чхайло О. В.,

за участю секретаря судового засідання Сивоконь А.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Лебедині цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 22.08.2019 року між нею та відповідачкою було укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, відповідно до якого вона придбала у ОСОБА_2 житловий будинок разом із надвірними спорудами по АДРЕСА_1 . Посвідчити договір купівлі-продажу нерухомого майна нотаріально сторони домовилися до кінця 2019 року після оформлення відповідачкою земельної ділянки, на якій розташоване зазначене домогосподарство. Однак, цей договір до цього часу нотаріально неукладений та непосвідчений, оскільки відповідачка ухиляється від його подальшого нотаріального посвідчення, пояснюючи це відсутністю коштів та браком вільного часу. Тому позивачка просив визнати за нею право власності на вищевказане нерухоме майно.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися. В наданих заявах просили справу розглянути без їх участі. При цьому позивачка вказала, що свої вимоги підтримує в повному обсязі, відповідачка проти задоволення позову не заперечує.

Беручи до уваги, що розгляд справи здійснюється судом за відсутності всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 22.08.2019 року ОСОБА_1 придбала у ОСОБА_2 за 3000 грн. домогосподарство, розташоване по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. «А» дерев`яного 1933 року побудови, загальною площею - 44, 9 кв.м, житловою - 20 ,7 кв.м.; веранди дошки літ. «а»; погріба цегляного літ. «п/г»; сараю плетений тин літ. « Б»; огорожі дощатої літ. «№ 1-2», на підтвердження чого ОСОБА_2 склала розписку (а.с. 10).

Таким чином, між сторонами фактично відбувся договір купівлі-продажу вищевказаного нерухомого майна.

Однак, даний договір нотаріально посвідчений не був, оскільки право на присадибну земельну ділянку за продавцем не було оформлене.

Посвідчити договір купівлі-продажу сторони домовилися до кінця 2019 року після оформлення відповідачкою земельної ділянки.

Однак, право власності ОСОБА_1 на придбані будівлі до цього часу належним чином не оформлене, оскільки відповідачка ухиляється від виконання взятих на себе зобов`язань, що змусило її звернутися до суду за захистом своїх прав.

У відповідності зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

У відповідності зі ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Частиною 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 1 липня 2004 р. N952-IV встановлено, що речові права на нерухоме майно, їх обмеження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації в порядку, встановленому цим Законом.

Частною 1. ст. 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права на нерухоме майно, що знаходиться на території України, фізичних та юридичних осіб, держави, територіальних громад, іноземців та осіб без громадянства, іноземних юридичних осіб, міжнародних організацій, іноземних держав, в тому числі і право власності на нерухоме майно.

Згідно з ч. 3 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.

У відповідності зі ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Оскільки сторони договору купівлі-продажу домовилися щодо його усіх істотних умов, позивачка зі свого боку виконала взяті на себе зобов`язання, сплативши вартість придбаного майна та прийняла його у своє володіння і обидві сторони вчинили взаємні дії для настання юридично значимих наслідків, що підтверджується зібраними доказами, суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для визнання за ОСОБА_1 права власності на спірне майно.

Керуючись ст. ст. 2-5, 76-80, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 15, 16, 182, 220, 317, 328, 334, 392 ЦК України;

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі- продажу житлового будинку з надвірними будівлями, які розташовані по АДРЕСА_1 , укладений 22.08.2019 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженою с. М.Бобрик, Лебединського району, Сумської області (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) право власності на домогосподарство, розташоване по АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку літ. «А» дерев`яного 1933 року побудови, загальною площею - 44, 9 кв.м, житловою - 20 ,7 кв.м.; веранди дошки літ. «а»; погріба цегляного літ. «п/г»; сараю плетений тин літ. « Б»; огорожі дощатої літ. «№ 1-2».

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сумського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Чхайло О. В.