Справа № 202/7266/19
Провадження № 2-о/202/22/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

17 квітня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні померлого, -

ВСТАНОВИВ:

До Індустріального районного суду м. Дніпропетровська звернулась ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні померлого.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , з яким знаходилась в зареєстрованому шлюбі з 28.12.1981 року. Стверджувала, що вони проживали однією сім`єю до моменту його смерті. Основним джерелом доходів сім`ї була пенсія чоловіка. Розмір пенсії чоловіка, яка майже в десять раз перевищувала розмір її пенсії.

ОСОБА_1 через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи без її участі.

Представник Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Суд, дослідивши докази по справі, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 28.12.1981 року, між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 28.12.1981 року зареєстровано шлюб.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Індустріальним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у місті Макіївка Донецької області.

Згідно наданих заявницею копій паспортів на її ім`я та ім`я її покійного чоловіка вони були зареєстровані за однією адресою: АДРЕСА_1 з 02.11.1994 року.

ОСОБА_2 перебував на обліку в Управлінні ПФУ ГУ ПФУ в Дніпропетровській області (Лівобережне об`єднане) та отримував пенсію за віком у розмірі (за березень 2019 року-липень 2019 року) 10 531, 43 грн., що вбачається з довідки № 1106/04.6.06 від 16.03.2020 року.

ОСОБА_1 знаходиться на обліку в Лівобережному об`єднаному управлінні ПФУ в м. Дніпрі в Дніпропетровській області та отримує пенсію за віком у розмірі (за липень 2019 року листопад 2019 року) 1 564 грн., що підтверджується довідкою № 051866 від 19.11.2019 року.

Згідно статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV (далі - Закон № 1058- IV) непрацездатні громадяни - це особи, які досягли встановленого ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсійного віку, або особи з інвалідністю, у тому числі діти з інвалідністю, а також особи, які мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника відповідно до закону.

Статтею 5 Закону № 1058-IV визначено, що цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону.

Виключно цим Законом визначаються, зокрема: коло осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню; види пенсійних виплат; умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат; пенсійний вік чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на призначення пенсії за віком; порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Відповідно до частини третьої статті 4 Закону № 1058-IV види пенсійного забезпечення, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення визначаються виключно законами про пенсійне забезпечення.

У частині першій статті 9 Закону № 1058-IV наведено види пенсійних виплат: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону № 1058-IV передбачено право вибору пенсійних виплат - особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Статтею 36 цього Закону встановлено, що пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Батьки і чоловік (дружина) померлого, які не були на його утриманні, мають право на пенсію у зв`язку з втратою годувальника, якщо втратили джерело засобів до існування.

Згідно з частиною другою вказаної норми непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема, чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника (частина третя статті 36 Закону № 1058-IV).

Статтею 26 Закону № 1058-IV визначено умови призначення пенсії за віком і встановлено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років та наявності страхового стажу не менше 15 років.

До досягнення віку, встановленого абзацом першим цієї статті, право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до ІНФОРМАЦІЯ_3 1956 року включно; 55 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1956 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 56 років - які народилися з 1 квітня 1957 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 56 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1957 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 57 років - які народилися з 1 квітня 1958 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 57 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1958 року по ІНФОРМАЦІЯ_4 ; 58 років - які народилися з 1 квітня 1959 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 58 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1959 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 59 років - які народилися з 1 квітня 1960 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 ; 59 років 6 місяців - які народилися з 1 жовтня 1960 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 ; 60 років - які народилися з 1 квітня 1961 року по ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до пункту 2.3. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25 листопада 2005 року № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07 липня 2014 року № 13-1, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, крім іншого, надається документ про перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні».

У разі неможливості надати такі документи факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку (пункт 2.11. Порядку).

Отже, Порядком передбачено встановлення в судовому порядку факту перебування на утриманні померлого годувальника, у разі неможливості надати документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою) на підтвердження перебування членів сім`ї (крім дітей) на утриманні померлого годувальника.

Оскільки розмір доходів ОСОБА_2 значно перевищував розмір пенсії заявниці, тому пенсія померлого чоловіка була для ОСОБА_1 постійним та основним джерелом засобів до існування даної сім`ї і заявниця як непрацездатна особа пенсійного віку перебувала на утриманні свого чоловіка.

Враховуючи вищевикладене заява ОСОБА_1 про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_2 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні померлого - задовольнити.

Встановити факт знаходження ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) на утриманні її померлого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_8 , та факт спільного проживання ОСОБА_1 , з покійним чоловіком ОСОБА_2 на день його смерті за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Роз`яснити, що відповідно до п. 3 розділ ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя: Г.В. Бєсєда