Дата документу 19.02.2020
Справа № 320/6114/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Купавської Н.М.

за участю секретаря Бєгушевої Л.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовом про визнання за нею права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 . Свої вимоги вона мотивує тим, що в червні 2016 року між нею та відповідачем ОСОБА_1 , від імені якої по довіреності діяв відповідач ОСОБА_4 , була досягнута усна домовленість про купівлю вищевказаного будинку. Обумовлену суму за продаж будинку відповідач отримав, але згодом від нотаріального посвідчення договору купівлі-продажу відмовився.

В судове засідання позивачка та її представник не з`явились, від них надійшли заяви про розгляд справи за їх відсутності. На позовних вимогах наполягають.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Яцуренко О.А. в судовому засіданні позов не визнали, надавши відзив на позов, в якому зазначили, що договір купівлі-продажу житлового будинку укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню, що сторонами не було додержано. Питання щодо дійсності такого договору позивач не ставить, а отже визнання за нею права власності на це майно не підлягає задоволенню.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, про причину своєї неявки суд не повідомив.

Суд, вислухавши пояснення відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ч.2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до наявної в справі копії розписки відповідач ОСОБА_4 продав свій будинок АДРЕСА_1 /а.с.9/.

Позивач, звертаючись до суду із вказаним позовом, в його обґрунтування посилається на те, що з відповідачем ОСОБА_4 , який діяв за довіреністю від імені відповідачки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 вони досягли усної домовленості щодо продажу вищевказаного будинку. Вони домовились про ціну та всі інші істотні умови договору купівлі-продажу.

Підстави набуття права власності, визначені Главою 24 ЦК України. Відповідно до норм ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів та вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Але, у своєму позові позивач не посилається ні на одну із цих підстав. Питання про визнання договору купівлі-продажу будинку дійсним, якщо такий має місце, позивачка не ставить.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право на спадщину, виданого Мелітопольською районною державною конторою Запорізької області від 03.11.1990 за №1888 /а.с.62,14/.

Однак, власник будинку помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть №03 від 05.02.2014, складеного виконкомом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області /а.с.46-47/.

За відомостями завідувача Мелітопольської районної державної нотаріальної контори спадкова справа після померлого ОСОБА_5 не заводилась /а.с.64,65/.

Відповідно до ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

На підтвердження заявлених позовних вимог позивач доказів того, що відповідачка ОСОБА_1 прийняла спадщину суду не надала, а отже, вважати її належним відповідачем немає підстав.

До матеріалів справи, як доказ, позивачем долучено копію довіреності, видану ОСОБА_1 на ім`я ОСОБА_4 щодо оформлення її спадкових прав на житловий будинок АДРЕСА_1 після смерті її чоловіка та отримання на її ім`я свідоцтва про право на спадщину /а.с.5/. Але, доказів того, що відповідач ОСОБА_4 виконав доручення ОСОБА_1 про оформлення її спадкових прав на спірний будинок суду також не надано.

Позивачка не довела тих обставин, на які посилалася, як на підставу своїх вимог, не надала докази в обґрунтування своїх вимог, що є її обов`язком відповідно до засад змагальності процесу за ст.12 ЦПК України.

Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, оскільки вони не відповідають вимогам ст.ст. 77-79 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 247 ч. 2, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_4 про визнання права власності на житловий будинок відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

СУДДЯ: