22-ц/804/1087/20

Головуючий у 1-й інстанції Васильченко О.Г.
Суддя-доповідач: Попова С.А.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
08 квітня 2020 року місто Маріуполь
Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Попової С.А.,
суддів Кочегарової Л.М., Пономарьової О.М.,
за участю секретаря Галстяна Г.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Маріуполі
апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області
на рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2020 року, ухваленого у складі судді Васильченко О.Г., повний текст рішення складено 24 січня 2020 року,
по цивільній справі
про встановлення факту, що має юридичне значення,
заінтересована особа - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області,
В С Т А Н О В И В:
Короткий зміст позовних вимог
У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаною заявою, уточнивши в подальшому заявлені вимоги (а.с. 36), якою просила встановити факт її роботи в Продснабтресті «Ждановсельстрой» з 18.10.1979р. по 01.02.1990р., де вона працювала на посадах товарознавця виробничого відділу, товарознавця-бракс-ром складу 1, товарознавця, та на реорганізованому в подальшому підприємстві Комбінаті загального харчування «Доноблагростроя» (Комбинат ІНФОРМАЦІЯ_1 (КОП) «Доноблагростроя») 01.02.1990р. по 03.02.1994р., куди вона була переведена на ту ж посаду товарознавцевцем; звільнена з підприємства 03.02.1994р. на підставі ст. 38 КЗпП України.
В обґрунтування вимог заяви посилалась на те, що рішенням № 209 від 14.08.2019р. за її заявою від 12.08.2019р. їй відмовлено в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю довідок про підтвердження страхового стажу в періоди роботи у Продснаб «Жданівсільбуд» з 18.10.1979р. по 07.02.1994р., відсутність печатки підприємства, що видало трудову книжку.
Просила встановити юридичний факт її роботи на вказаних підприємствах, що їй необхдіно для зарахування вказаного періоду до трудового стажу і призначення пенсії за віком.
У відзиві на заяву (а.с. 30-31) УПФУ посилається на положення ст. 62 Закону Про пенсійне забезпечення і п. 1 Порядку № 637, яким визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Заявниця не надала належних документів, унормованих цим Порядком для підтвердження стажу роботи. Правовідносини, що виникли між сторонами, через незгоду заявниці з рішенням УПФУ, регламентуються положеннями КАСУ, оскільки виникли з оспорювання рішення суб`єкта владних повноважень.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 задоволено.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , працювала у Продснабтресте «Ждановсельстрой» з 18.10.1979р. по 01.02.1990р. на посаді товарознавця виробничого відділу, переведена на посаду товарознавця-бракс-ром складу 1, переведена товарознавцем.

Встановлено факт, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , в зв`язку з реорганізацією Продснабтреста «Ждановсельстрой» працювала у Комбінаті загального харчування «Доноблагростроя» (Комбинат общественного питания (КОП) «Доноблагростроя») з 01.02.1990р. по 03.02.1994р. на посаді товарознавця, 03.02.1994р. звільнена на підставі ст.38 КЗпП України.

Задовольняючи заяву, суд першої інстанції керувався положеннями ст. ст. 15 ЦК України, 315 ЦПК України та прийняв до уваги надані матеріали, при цьому суд вбачив в трудовій книжці печатку Комбінату загального харчування (КОП) «Доноблагрострой» та пояснення трьох свідків (включаючи чоловіка заявниці ОСОБА_2 ), що підтвердили факт роботи заявниці на підприємстві впродовж 1979-1994р.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі (а.с. 48-49) Маріупольске об`єднане УПФУ Донецької області, посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні заявлених вимог.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що суд, задовольняючи вимоги щодо зарахування конкретного періоду стажу роботи, вийшов за межі своїх повноважень, оскільки питання заліку стажу відноситься до спірних правовідносин, що мають розглядатись в рамках адміністративного судочинства (п. 1 ст. 19 КАСУ), з урахуванням існуючого рішення УПФУ про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком (чим вмотивовано мету звернення до суду із даною заявою), і характеру виниклих правовідносин незгода з прийнятим рішенням суб`єктом владних повноважень.

У відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 70-71) ОСОБА_1 вказує на те, що в статті 19 КАС України не має пункту, який би вказував, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на встановлення юридичного факту щодо підтвердження стажу роботи працівника на конкретному підприємстві, і УПФУ у своїй апеляційній скарзі цього пункту не наводить. Заявниця не погоджується із наведеними у скарзі розмежуваннями за п.п. 1, 2 ч. 1 ст. 4 КАС України справ цивільного і адміністративного судочинства. У даній справі вона не оскаржує невиконання Пенсійним фондом України Донецької області його функцій. Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області необґрунтовано себе іменує як відповідача у справі, оскільки вона залучала цей орган заінтересованою особою.

У відповіді на відзив заявниці на апеляційну скаргу (а.с. 87-88) УПФУ наголошує на публічно-правовому змісті (характері) виниклого спору. Вказує, що зарахування періодів роботи до страхового стажу повинні розглядатися в порядку адміністративного судочинства, враховуючи правову позицію Верховного Суду у постанові від 08.10.2018р. у справі № 706/1637/16-ц.

Процедура розгляду справи апеляційним судом

Справа розглядається відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України у відсутність повідомлених про дату і час розгляду справи: заявниці ОСОБА_1 , від якої надходили заяви про вирішення справи у її відсутність (а.с. 73, 86), та у відсутність представника Маріупольського об`єднаного УПФУ в Донецькій області, який просив розгляд справи відкласти (а.с. 75. 78), але його неявка не є перешкодою до розгляду справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Як встановлено судом, рішенням Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області № 20159/34-/05 від 14.08.2019р., ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю довідок про підтвердження страхового стажу та відсутністю на титульній сторінці трудової книжки печатки підприємства, яке відкрило трудову книжку (а.с.5).

Згідно відповіді КУ «Трудовий архів м. Маріуполя» № 2053/05-01 від 02.08.2019р., довідку про стаж роботи з 18.10.1979р. по 07.02.1994р. в «Продснаб треста «Ждановсельстрой» (КОП «Доноблагрострой») надати неможливо через відсутність інформації (а.с. 9).

За архівною довідкою ТОВ «Бізнес Архів» № 212 від 18.07.2019р., документи з кадрових питань (особового складу) Продпостачання тресту «Ждановсільбуд» (КОП «Доноблагробуд») на зберігання не надходили, місцезнаходження документів архіву невідоме (а.с. 10).

Згідно трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_3 18.10.1979р. прийнято товарознацем виробничого відділу «Продснаб треста «Ждановсельстрой». 07 лютого 1994 року звільнена за ст. 38 КЗпП України (а.с. 11, 12).

Згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_2 від 10.12.1983р., між ОСОБА_2 та ОСОБА_4 укладено шлюб, після якого дружина набула прізвище « ОСОБА_5 » (а.с. 40).

2. Мотивувальна частина

Позиція апеляційного суду

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і у відповідній частині закрити провадження у справі повністю або частково або залишити позовну заяву без розгляду повністю або частково.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу. Порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

Вивчивши доводи апеляційної скарги і відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду скасуванню із прийняттям процуесуального рішення про закриття провадження за заявою ОСОБА_1 , виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права

За змістом роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які містяться в п. 1 постанови N 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, серед іншого, якщо: чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Приймаючи рішення про задоволення вимог Заяви ОСОБА_1 зі встановлення факту її роботи на підприємствах в певний проміжок часу, суд першої інстанції не зважив на те, що встановлення даного факту щільно пов`язано із наступним вирішенням спору про право.

Так, поза увагою суду залишилося рішення Маріупольського об`єднаного управління ПФУ Донецької області № 20159/34-/05 від 14.08.2019р. (а.с. 5) про відмову в призначенні пенсії за віком з підстав відсутності довідок про підтвердження страхового стажу та відсутністю на титульній сторінці трудової книжки печатки підприємства, яке відкрило трудову книжку. В даних обставинах вбачаються всі ознаки публічно-правового спору із суб`єктом владних повноважень з приводу прийнятого рішення, що має наслідок його врегулювання в площині адміністративних правовідносин ч. 1 ст. 4, п. 1 ст. 19 КАС України).

Спір про право - це формально визнана суперечність між суб`єктами цивільного права, що виникла за фактом порушення або оспорювання суб`єктивних прав однією стороною цивільних правовідносин іншою і яка потребує врегулювання самими сторонами або вирішення судом.

Судом не враховано контекст в ч. 1 ст. 293 ЦПК України поняття «окремого провадження» як виду непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. В даному ж випадку, поданою ОСОБА_1 заявою порушено питання визнання права, оспорюваного управлінням ПФУ у виданому негативному щодо заявниці рішенні від 14.08.2019р.

У зв`язку з чим апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги УПФУ з приводу процесуальної можливості оскарження рішення територіального управління ПФУ за правилами адміністративного судочинства, а не шляхом встановлення в окремому провадженні за правилами цивільного судочинства факту роботи заявниці в певний період для зарахування до трудового стажу, з чим помилково звернулася до суду ОСОБА_1 .

Крім того, частиною 1 статті 315 ЦПК України визначено перелік фактів, про які розглядає справи суд. До числа визначених фактів не віднесено встановлення факту трудового стажу, періоду роботи на певному підприємстві в конкретний період часу.

Частиною 2 наведеної норми передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відтак, не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, нарахування надбавок та інших пільг), оскільки для їх встановлення унормовано інший порядок.

Відповідно до ст. 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, що регламентує порядок підтвердження стажу роботи: основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні положення містяться в п. 1 постанови Кабінету Міністрів України N 637 від 12.08.1993р., якою затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі за текстом Порядок № 637): за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Згідно із п. 3 цього Порядку № 637: за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

За положеннями в п. 18 Порядку № 637: за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, трудовий стаж установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Пунктом 23 Порядку № 637 регламентовано правила підтвердження трудового стажу, за якими документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності).

Таким чином, механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії Порядком № 637.

Колегія суддів не погоджується із доводами заяви ОСОБА_1 з приводу неможливості застосування до виниклих правовідносин п. 18 Порядку № 637 з мотивів відсутності відомостей про ліквідацію підприємства і наявності в неї трудової книжки із записами про стаж, оскільки даний пункт передбачає порядок підтвердження наявного трудового стажу органами Пенсійного Фонду України і в тому випадку, якщо відсутні архівні довідки як в даному випадку із ОСОБА_1 .

Враховуючи діючий порядок, отримавши відмову органу, який призначає пенсії, в разі незгоди з його рішенням на підставі статті 105 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та частини другої статті 124 Конституції України ОСОБА_1 має право звернутися за захистом свого права в суд, але не з заявою про встановлення факту трудових відносин з підприємствами в певний проміжок часу, що дають право на призначення пенсії, а зі скаргою на рішення органу Пенсійного фонду України за правилами адміністративного судочинства.

Згідно із пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що виниклі у справі за заявою ОСОБА_1 відносини не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки фактично стосуються рішень та дій управління пенсійного фонду, його посадових осіб щодо непризначення заявнику пенсії за віком, з урахуванням недотримання останньою визначеної законом процедури встановлення факту на підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії та віднесення вирішення таких питань до компетенції органів Пенсійного Фонду.

Таким чином, провадження у даній справі, що розглянута з порушенням правил юрисдикції загальних судів, визначених ч. ст. 19 ЦПК України, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255, ст. 377 ЦПК України.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 374, ст.ст. 377, 381, 382 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Маріупольського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 24 січня 2020 року скасувати повністю і провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Маріупольське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області, про встановлення факту, що має юридичне значення закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 15 квітня 2020 року.

Судді: С.А.Попова

Л.М.Кочегарова

О.М.Пономарьова