Єдиний унікальний номер справи 235/7087/19
Номер провадження 2/235/137/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Покровськ

Красноармійський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді: Клікунової А.С.,

за участю: секретаря судового засідання: Ліпскіс О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування державного акту на право власності на землю, -

В С Т А Н О В И В :

На розгляд суду пред`явлено вказану позовну заяву, в якій ОСОБА_5 просить:

- визнати частково недійсним рішення Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області № 21 від 28.07.1999 року в частині передачі в приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,25га в селищі Удачне;

- визнати недійсним державний акт про право власності на землю серії ІV-ДН №171686ДН від 29.02.2000 року, виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано наступним. Позивач ОСОБА_5 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу, нотаріально посвідченого 31.10.1991 року. 29 лютого 2000 року Удачненською селищною радою Покровського (до перейменування Красноармійського) району Донецької області на ім`я ОСОБА_2 видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення особистого підсобного господарства, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . За таких обставин, позивач вважає, що право щодо володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, на якій розташований належний йому житловий будинок порушено. Посилаючись на ст. 152, 158 ЗК України, ОСОБА_5 звернувся до суду за захистом майнових прав.

Судом за позовом ОСОБА_5 . порушено справу, між сторонами виникли матеріально-правові і процесуально-правові наслідки такого рішення. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження з викликом сторін що узгоджується з ч. 4 ст. 19, ст. 274 ЦПК України.

Позивач ОСОБА_5 , представник позивача адвокат Малькевич Н.В. у судове засідання не з`явилися, в порядку п. 3 ч. 1 ст. 43, ч. 3 ст. 211 ЦПК України, подано заяви про розгляд справи в її відсутність, просять ухвалити рішення, яким задовольнити позовні вимоги, не заперечують проти ухвалення по справі заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 правом подачі відзиву на позовну заяву відповідно до ст. 190 ЦПК України не скористалася, надала заяву про визнання позовних вимог, що узгоджується зі ст. 206 ЦПК України, окремо заявлено клопотання про розгляд справи і її відсутність.

Відповідачем Удачненською селищною радою Покровського району Донецької області відзив на позов відповідно до ст. 191 ЦПК України не надано, в порядку ч. 3 ст. 211 ЦПК України, заявлено клопотання про проведення судового розгляду в відсутність представника органу місцевого самоврядування, заперечень по суті заявлених вимог не надано.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог, дослідивши докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, - приходить до наступних висновків.

Матеріалами справи підтверджено такі факти та відповідні правовідносини.

Позивач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Донецьк Донецької області, громадянин України, адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 (підтверджено копією паспорта - а.с. 9 - 10).

Згідно договору купівлі-продажу, укладеного та нотаріально посвідченого 31.10.1991 року Другою красноармійською державною нотаріальною конторою - ОСОБА_5 набув право приватної власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться у АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці Удачненської селищної ради; договір зареєстрований 05.11.1991 року в Бюро технічної інвентаризації м. Красноармійська (а.с. 4 - 5).

25 вересня 2019 року Покровською районною державною адміністрацією Донецької області за розглядом заяви ОСОБА_2 надано архівну виписку з протоколу 7 сесії Удачненської селищної ради від 22.07.1999 року. З виписки вбачається, що рішенням № 21 від 28.07.1999 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» у відповідність з Декретом Кабінету Міністрів України від 26.12.1992 року № 15/92 і на основі заяв громадян селищна рада народних депутатів вирішила: передати безкоштовно в приватну власність земельні ділянки громадянам с. Новомиколаївка: п. 148 - ОСОБА_2 - земельну ділянку в с. Удачне 0,25 гектарів, в тому числі для обслуговування житлового будинку - 0,15 гектарів, ведення особистого підсобного господарства - 0,10 гектарів (а.с. 6).

Згідно Державного Акту на право приватної власності на землю серійний номер ІV-ДН № 171686, виданого 29.02.2000 року - ОСОБА_2 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 на підставі рішення Удачненської селищної ради від 28.07.1999 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 0,2808 гектарів в межах згідно з планом, розташована на території Удачненської селищної ради, призначена для обслуговування житлового будинку - 0,15 гектарів, ведення особистого підсобного господарства - 0,1308 гектарів (а.с. 7).

ОСОБА_5 вважає, що рішення Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області № 21 від 28.07.1999 року в частині передачі ОСОБА_2 земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, належний позивачу на праві приватної власності є незаконним, та підлягає скасуванню в судовому порядку.

Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Відповідно до статті 41 Конституції України, ч. 1 ст. 319, ч. 2 ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З викладених в позовній заяві обставин, які знайшли підтвердження під час розгляду справи вбачається, що на підставі рішення Удачненської селищної ради Покровського (Красноармійського) району Донецької області № 21 від 28.07.1999 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» - ОСОБА_2 передано у безкоштовну власність земельну ділянку в с. Удачне загальною площею 0,25 гектарів. На підставі даного рішення видано Державний Акт на право приватної власності, при цьому розмір земельної ділянки зазначено - 0,2808 гектарів, цільове призначення - обслуговування житлового будинку - 0,15 гектарів, ведення особистого підсобного господарства - 0,1308 гектарів, розташована на території АДРЕСА_1 . Разом з тим, житловий будинок з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 на підставі договору купівлі-продажу від 31.10.1991 року.

Згідно ч. 1 ст. 30 ЗК України (в редакції 1992 року) при переході права власності на будівлю і споруду разом з цими об`єктами переходить у розмірах, передбачених статтею 67 цього Кодексу, і право власності або право користування земельною ділянкою без зміни її цільового призначення. Згідно ст. 27 ЗК України (в редакції 1992 року) право користування земельною ділянко чи її частиною припиняється у разі добровільної відмови від земельної ділянки. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004 року № 7, громадяни та юридичні особи зберігають право на земельні ділянки (пункт 7 розділу X «Перехідні положення» ЗК) одержані ними до 01 січня 2002 року у власність, у тимчасове користування або на умовах оренди у розмірах, що були раніше передбачені чинним законодавством».

З зазначених положень чинного на час спірних відносин вбачається сформована правова позиція щодо наявності загального принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій будівля (споруда) розташовується.

Аналогічні положення закріплено чинним законодавством, а саме передбачається, що після набуття права власності або права користування нерухомим майном до нового власника переходить право власності або користування земельною ділянкою на якій вони розташовані, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього хазяїна (ст. 120 ЗК України, ст. 377 ЦК України).

З огляду на зазначені обставини справи, з урахування вказаних правових норм, суд приходить до переконання, що передача Удачненською селищною радою відповідачу ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку, на якій розташований житловий будинок, належний позивачу ОСОБА_5 безумовно порушує права останнього.

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Так, позивач ОСОБА_5 в судовому порядку оскаржує рішення Удачненської селищної ради Донецької області № 21 від 28.07.1999 року в частині передачі в приватну власність ОСОБА_2 земельної ділянки. Суд зазначає, що самостійний позов про визнання незаконними та скасування рішень органів державної влади про передачу земельних ділянок не виконує функції захисту прав особи, оскільки не впливає на права та обов`язки сторін таких правовідносин (у зв`язку з тим, що дія цих ненормативних актів вичерпується фактом їх виконання), що однак не виключає можливості оскарження зазначених актів у комплексному поєднанні із вимогами про визнання недійсними правовстановлюючих документів, виданих на підставі цих оскаржуваних актів. Аналогічну правову позицію висловлено Верховним судом України у постанові № 3-553гс15 від 30.09.2015 року.

Відповідно до абз. 2 п. 7 постанови Пленуму Верховного суду № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється у спосіб згідно з ч. 3 ст. 152 ЗК України та ч. 2 ст. 16 ЦК України шляхом, зокрема, визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Статтею 152 Земельного кодексу України регламентовано, що захист прав на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання недійсним рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 393 ЦК України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.

Положенням ст. 155 ЗК України передбачено, що у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Суд, з урахуванням фактичних обставин справа, оскільки Удачненською селищною радою Донецької області на підставі рішення № 21 від 28.07.1999 року видано Державний акт на право приватної власності серійний номер ІV-НО № 171686, яким порушуються права ОСОБА_5 щодо користування земельною ділянкою, на якій розташований належний позивачу житловий будинок АДРЕСА_1 , керуючись вищевикладеними правовими нормами, - приходить до висновку про наявність законних підстав для задоволення позовної заяви, права позивача підлягають захисту в заявлений спосіб.

Згідно п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України резолютивна частина рішення суду повинна містити висновок суду про розподіл судових витрат. Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України. Вимог про відшкодування витрат за рахунок відповідача не заявлено.

На підставі викладеного, ст. ст. 15, 16, 319, 321, 393 ЦК України, ст. ст. 152, 155 ЗК України, керуючись ст. ст. 5, 10, 19, 109, 235, 259, 261, 280 ЦПК України суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , Удачненської селищної ради Покровського району Донецької області про визнання недійсним рішення органу місцевого самоврядування, скасування державного акту на право власності на землю - задовольнити.

Скасувати частково рішення Удачненської селищної ради Покровського (Красноармійського) району Донецької області № 21 від 28.07.1999 року «Про передачу в приватну власність земельних ділянок» в частині передачі ОСОБА_2 у безкоштовну власність земельну ділянку в с. Удачне загальною площею 0,25 гектарів.

Визнати недійсним Державний акт на право приватної власності на землю серійний номер ІV-НО № 171686, який виданий 29.02.2000 року Удачненською селищною радою Покровського (Красноармійського) району Донецької області ОСОБА_2 на підставі рішення Удачненської селищної ради Покровського (Красноармійського) району Донецької області № 21 від 28.07.1999 року.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 273 ЦПК України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів за правилами, встановленими ст. ст. 354, 355 ЦПК України та, відповідно п. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень ЦПК України, - до Донецького апеляційного суду через Красноармійський міськрайонний суд Донецької області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Дата складання повного тексту рішення суду - 28.01.2020 року.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номери облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ;

- відповідач: Удачненська селищна рада Покровського району Донецької області, , юридична адреса: Донецька область, Покровський район, с. Удачне, вул. Железнодорожна, 53

Суддя: