№ 207/3794/19
№ 2/207/509/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м. Кам`янське

Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді: Юрченко І.М.

при секретарі: Сівачук А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янське цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права проживання та користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В:

Звертаючись до суду, позивач ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що 21 червня 2008 року він зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 . Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 ».

Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Його дружина та дитина зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 .

09.11.2019 року він звернувся до відділу реєстрації фізичних осіб Південого району Кам`янської міської ради з заявою про реєстрацію за місцем проживання за адресою АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації за адресою АДРЕСА_2 .

В реєстрації йому було відмовлено у зв`язку з тим, що відсутня згода всіх співвласників житла на його реєстрацію.

Власниками житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 є: його дружина, яка володіє 3/8 будинку, її дочка ОСОБА_3 яка володіє 3/8 будинку. Власником 1/4 будинку за вищевказаною адресою є ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 про що видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Після смерті ОСОБА_9 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини звертався її син ОСОБА_4 , однак свідоцтво про спадщину він не отримував.

Місце знаходження ОСОБА_4 , та його анкетні дані невідомі.

Дружина та її дочка не заперечують, щоб він проживав разом з ними в належному їм будинку.

Оскільки отримати дозвіл на реєстрацію від власника 1/4 будинку за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_9 неможливо у зв`язку з тим, що вона померла, а можливий потенційний власник ОСОБА_4 право власності не оформив і місцезнаходження його не відомо, то для реєстрації за адресою АДРЕСА_1 необхідно рішення суду.

На підставі зазначеного ОСОБА_1 просить визнати за ним право на проживання та користування будинком АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, надали суду заяву, в якій просили розглядати справу без їх участі, позовні вимоги позивача та обставини якими вони обґрунтовані визнали у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, заяву про слухання справи за його відсутністю не надав. Про причини неявки суд не повідомив. Про час і місце слухання справи повідомлений належним чином - у відповідності до вимог ч. 6, п. 2 ч. 7, ч. 11 ст. 128, ч. 9, 10 ст. 130 ЦПК України, судовими повістками про виклик.

Враховуючи вищенаведене у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, справа підлягає розгляду в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи на підставі доказів, поданих учасниками справи. В судовому засіданні досліджені всі докази, подані учасниками справи. Клопотання про витребування і дослідження інших доказів до суду не надходило. Суд постановляє рішення на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх в сукупності суд приходить до наступних висновків.

У судовому засіданні встановлено, що громадяни ОСОБА_1 та ОСОБА_10 21.06.2008 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище з « ОСОБА_6 » на « ОСОБА_7 » (ар.с.11).

Від шлюбу вони мають дитину - ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини (ар.с.12). Дружина та дитина позивача зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_1 (ар.с.9, 22).

Відповідно до рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2007 року за ОСОБА_5 визнано право власності на 3/8 частини житлового будинку А-1, площею 50,5 кв. м. з господарськими побудовами, та за ОСОБА_3 визнано право власності на 3/8 частини житлового будинку А-1, площею 50,5 кв. м. з господарськими побудовами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 (ар.с.5).

Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 17910647 від 28.02.2008 року, реєстраційний номер 22300729, будинок АДРЕСА_1 ) належить на праві приватної власності ОСОБА_3 3/8 частки та ОСОБА_11 3/8 частки на підставі рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2007 року (ар.с.6).

Відповідно до Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 17910865 від 28.02.2008 року, реєстраційний номер 22300729, будинок АДРЕСА_1 належить на праві приватної спільної часткової власності ОСОБА_9 , 1/4 частка на підставі договору купівлі-продажу від 03.08.1976 року; ОСОБА_3 3/8 частки та ОСОБА_11 3/8 частки на підставі рішення Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2007 року (ар.с.6).

Громадянка ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 69 років померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (ар.с.14). Рішенням Баглійського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 10 грудня 2007 року встановлено, що після смерті ОСОБА_9 , ОСОБА_4 повідомив про прийняття спадщини, але право на спадщину не оформлено (арс.с.5).

Відповідно Заяв про зняття з реєстрації місця проживання та про реєстрацію місця проживання від 09.11.2019 року, ОСОБА_1 просить зареєструвати його місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . В заяві про реєстрації місця проживання наявна згода співвласників житла ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (ар. с. 15,16).

Згідно з відповіддю начальника відділу реєстрації фізичних осіб та місця їх перебування адміністрації Південного району Кам`янської міської ради, ОСОБА_1 відмовлено у наданні адміністративної послуги щодо реєстрації місця проживання за адресою: АДРЕСА_1 , так як ним не надані документи, передбачені ст. 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», а саме відсутня згода всіх співвласників житла (ар. с. 17).

Відповідно до ч. 1 ст. 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 405 Цивільного кодексу України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Відповідно до ст. 150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 Житлового кодексу України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

За таких обставин, слід вважати доведеними факти, на які посилається позивач, як на підставу своїх вимог, у тому числі факт, що дружина позивача ОСОБА_12 та її донька ОСОБА_3 не заперечують, щоб він проживав разом з ними в належному їм будинку.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ч. 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета позову на власний розсуд.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України, передбачено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії судового процесу.

Згідно з ч. 4 ст.206ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Оскільки відповідачі у справі позов визнали, тому, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 12, 13, 81, 82, 263, 264, 265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права проживання та користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на проживання та користування будинком АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчисляються з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя І.М. Юрченко