П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Київ

Справа № 761/769/20

Провадження: № 22-ц/824/13677/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (судді-доповідача) Невідомої Т.О.,

суддів Гаращенка Д.Р., Пікуль А.А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Дещенка Анатолія Сергійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта"

на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Фролової І.В.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова Пошта" про відшкодування матеріальної шкоди,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернувся до суду із вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 02 липня 2019 року він звернувся до відповідача стосовно перевезення вантажу з м. Києва до м. Вінниця отримувачу ОСОБА_3 , у зв`язку із чим оформив експрес-накладну №6415. Посилка складалась із ноутбука Asus, модель UX490UA- BE099R, серійний номер HBN0CY004539454, вартістю 45 000гривень. Відправлення посилки було здійснено 02 липня 2019 року о 12 годині 10 хвилин у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 277, що розташоване за адресою: м. Київ, проспект Перемоги, 15-А, прим. 140. В подальшому, отримувачка посилки ОСОБА_3 впродовж 7 днів не забрала її у відділенні ТОВ «Нова пошта» № 9, що розташоване у м. Вінниця, у зв`язку із чим, він ОСОБА_2 , 09 липня 2019 року в приміщенні відділення ТОВ «Нова пошта» №277 оформив повернення посилки за експрес-накладною № 3632. 10 липня 2019 року він, ОСОБА_2 , отримав CMC-повідомлення від ТОВ «Нова пошта»про те, що посилка прибула до відділення ТОВ «Нова пошта» № 277. Прибувши 10 липня 2019 року довказаного відділення ТОВ «Нова пошта» приблизно о 20 годині для отримання посилки, яка повернулася з відділення ТОВ «Нова пошта» № 9 м. Вінниця, він дізнався про те, що посилка за експреснакладною №3632 вже видана цього ж дняо 09:09:11 годині. Вказував, що при перегляді відео з камери спостереження вищевказаного відділення, співробітники ТОВ «Нова пошта» підтвердили той факт, що видали посилку іншій особі. Отже, на його думку, відповідач порушив пункт 11 умов Публічного договору про надання послуг з організації перевезення відправлень, тобто, видав посилку загальною вартістю 45000 гривень, без перевірки особи, іншій особі. Втрата посилки з вини відповідача спричинила йомуматеріальну шкоду в розмірі вартості втраченого майна, тобто, 45 000 грн. За таких підстав просив суд стягнути з ТОВ «Нова пошта» на свою користь майнову шкоду у розмірі 45 000 грн в рахунок вартості втраченого вантажу та штраф у розмірі 10 903,50 грн.

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2020 року позов ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкодизадоволено.

Стягнуто з ТОВ «Нова Пошта» на користь ОСОБА_2 майнову шкоду у розмірі 45 000 грн в рахунок вартості втраченого вантажу та штраф у розмірі 10 903,50 грн.

Стягнуто з ТОВ «Нова Пошта» на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 10 400 грн.

Не погодившись із таким судовим рішенням, Дещенко А.С. в інтересах ТОВ «Нова Пошта» 05 жовтня 2020 року подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на не дотримання судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, не врахування обставин, що мають істотне значення для справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позову відмовити.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначив, що працівники відділення, зважаючи на належні дії одержувача, перевіривши його особу згідно пред`явленого документу (паспорту) видали вантаж у повному обсязі. При цьому, умови одержання відправлень у відділенні не містять вимоги щодо додаткової перевірки особи чи додаткових вимог встановлення її особи. Такі обставини свідчать про відсутність вини відповідача, оскільки вантаж було видано особі, яка повідомила номер експрес-накладної та надала паспорт громадянина України на ім`я ОСОБА_2 . Також вказував на необґрунтованість розміру витрат на правову допомогу.

Ухвалами Київського апеляційного суду від 13 жовтня 2019 року відкритоапеляційне провадження у справі та справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Синиченко О.Ю. в інтересах ОСОБА_2 заперечував проти апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції.

Згідно з ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції встановив, що згідно експрес-накладної №6415 від 02.07.2019 ОСОБА_2 здійснив відправлення вантажу ОСОБА_4 до відділення №9 у м. Вінниця. Оголошена вартість вантажу 45 000 грн (а.с.12).

Отримувач посилки впродовж 7 днів не забрала відправлення у відділенні ТОВ «Нова пошта» №9, що розташоване у м. Вінниця.

09 липня 2019 року згідно експрес-накладної №3632 позивач оформив повернення вантажу до відділення №277 у м. Києві, зазначивши одержувачем себе, ОСОБА_2 (а.с.12).

10 липня 2019 року ОСОБА_2 з`явився до відділення ТОВ «Нова Пошта» № 277 в м. Києві для отримання вантажу, однак, звернувшись до оператора, дізнався про те, що посилка за експрес-накладною №3632 вже видана зранкуцього ж самого дня.

За наведених обставин ОСОБА_2 склав претензію до ТОВ «Нова пошта» про відшкодування вартості відправлення в розмірі 45 000 грн і сплати штрафу відповідно до умов надання послуг та публічного договору (а.с.15).

Претензію ОСОБА_2 відповідач 29 липня 2019 року залишив без задоволення, у листі за вих. №11678 зазначив, що у порядку п. 11.2.1 Умов, 10 липня 2019 року відправлення було видано за накладною отримувачу, який у встановленому порядку підтвердив свою особу, пред`явивши паспорт громадянина України. Проведеним внутрішнім розслідуванням та переглядом записів з камери спостереження порушень та протиправних дій з боку співробітників компанії не виявлено (а.с.18).

31 липня 2019 року ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського УП ГУНП у м. Києві із заявою про вчинення кримінального правопорушення. На підставі поданої ним заяви було внесено відомості до ЄРДР за номером кримінального провадження 0007324, правова кваліфікація кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 190 КК України. Фабула кримінального правопорушення: ... невстановлена особа, знаходячись за адресою: м. Київ, пр. Перемоги,15-А, у відділенні «Нової Пошти», шахрайським шляхом заволоділа ноутбуком, який належить гр. ОСОБА_2 (ЄО 61796 від 31.07.2019).

Постановою слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП в м. Києві ст. лейтенанта поліції Маковецької І.А. від 16 листопада 2019 року кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0007324 від 31.07.2019 року, закрито у зв`язку з встановленням відсутності в діяннях невстановленої особи складу кримінального правопорушення. При цьому також зазначено, що між ОСОБА_2 та ТОВ «Нова пошта» виникли цивільно-правові відносини, у зв`язку із неналежним виконанням домовленостей, що регулюються цивільним законодавством.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що відповідач, як перевізник, повинен був пересвідчитися, що видає вантаж належному одержувачу, вказаному в експрес-накладній.Належних доказів, які б свідчили про те, що втрата вантажу відбулася внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало, відповідачем суду надано не було.

Колегія суддів не може в повній мірі погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення.

Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу.

Статтею 52 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автомобільного перевізника покладено обов`язок забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу.

Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Зазначена норма закону передбачає принцип винності перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить саме на перевізнику.

Умови надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» визначені його Публічним договором.

Пунктом 4.1.2 цього договору передбачено, що експедитор зобов`язаний забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі одержувачу за умови дотримання замовником положень договору та Умов надання послуг.

Відповідно до п. 4.3.2 договору на замовника покладено обов`язок відповідно до вимог експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній .

Відповідно до п. 7.2.2 договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, останній повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною.

Відповідно до п. 7.2.4 договору, у разі виплати експедитором у досудовому порядку за результатами розгляду претензії відшкодування, що сплачується у зв`язку з втратою або пошкодженням відправлення на користь замовника-фізичної особи, експедитор додатково сплачує замовнику штрафі в розмірі 24,23% від суми відшкодування.

Відповідно до п. 7.2.9 договору відповідальність експедитора за збереження відправлення припиняється з моменту його видачі одержувачу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України).

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя ст. 89 ЦПК України).

Заперечуючи проти позову, представник ТОВ «Нова пошта» вказував на те, що дії працівників товариства щодо видачі вантажу були правомірними, оскільки вантаж був виданий особі, яка повідомила номер експрес-накладної та надала документ на підтвердження особи отримувача (паспорт).

Як убачається із матеріалів справи, зокрема, із відповіді ТОВ «Нова пошта» № 11678 від 29.07.2019 року на претензію ОСОБА_2 , при проведенні внутрішнього розслідування та перегляду записів з камери спостереження порушень та протиправних дій з боку співробітників компанії не встановлено.

Обґрунтовуючи даний позов, ОСОБА_2 надав суду копію смс-листування із представником ТОВ «Нова пошта», в якій, він, окрім направлення відповіді на його претензію, просив зберегти або виготовити копію відеозапису факту, який мав місце 10 липня 2019 року. Окрім того, його адвокатом - Синиченком О.Ю. на адресу ТОВ «Нова пошта» був направлений адвокатський запит щодо надання для ознайомлення відеозапису з камер відеоспостереження, повідомити на підставі яких документів відправлення за експрес накладною № 3632 було видано іншій особі та надати відомості щодо проведення внутрішнього розслідування факту втрати відправлення за вказаною експрес- накладною.

Однак, як зазначає позивач, ТОВ «Нова Пошта» ні йому, ні його адвокату Синиченку О.Ю., запитуваної інформації, зокрема, записів із камер відео-спостереження, не надало.

Окрім того, в рамках досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0007324 від 31.07.2019 року слідчим СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві Устименком М.М. було направлено запит начальнику відділення ТОВ «Нова пошта» № 277 щодо надання копій відеозаписів з камер спостереження, розташованих у відділенні № 277, які зафіксували обставини отримання відправлення за номером декларації 6415 та копії платіжних документів, декларацій стосовно даного відправлення, а також інформацію про працівника ТОВ «Нова пошта», що видав посилку (а.с. 88).

У відповідь на вимогу слідчого СВ ВП № 1 Шевченківського УП ГУ НП у м. Києві Устименка М.М. ТОВ «Нова пошта» повідомило, що виконати зазначений запит неможливо у зв`язку із відсутністю номеру експрес-накладної (а.с. 89)

За наявності відповідних записів з камер відео-спостереження, про що зазначено у відповіді на претензію, такі дії відповідача не можуть безумовно свідчити про відсутність вини працівників ТОВ «Нова пошта» при видачі вантажу за експрес-накладною № 3632.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Однак, матеріали справи не містятьжоднихдоказів, які б підтверджували факт отримання посилки на підставі паспорта на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 . Наявна в матеріалах справи копія експрес-накладної не містить жодної інформації про паспортні дані одержувача.

Відповідачем також не надано суду доказів, які б свідчили про те, що втрата вантажу відбулася внаслідок обставин, яким він не міг запобігти чи усунення яких від нього не залежало.

Отже, суд першої інстанції дійшов правильних висновків про те, що представником ТОВ «Нова Пошта» при видачі відправлення (посилки) не було належним чином перевірено особу одержувача, що призвело до видачі відправлення сторонній особі.

Також колегія суддів не приймає до уваги доводи скаржника щодо недоведеності розміру оголошеної вартості вантажу, який позивач просив стягнути на свою користь, оскільки працівниками ТОВ «Нова пошта» було прийнято на перевезення відправлення (посилку), що підтверджується копією експрес-накладної №6415 від 02.07.2019 року.Дана накладна містить інформацію щодо оголошеної вартості вантажу - 45 000 грн; опис відправлення - ноутбук серійний номер hbn0cy004539454, новий, в комплекті чехол, адаптер, зарядний пристрій, заводська плівка (вскривати не можна). Замовлена позивачем послуга: зворотна доставка «Грошовий переказ 45 000» також підтверджує розмір оголошеної вартості.

Відповідно до п.6.1, 6.2 Умов надання послуг, оголошена вартість - вартість відправлення, заявлена відправником в експрес-накладній. Оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення. Якщо оголошена вартість відправлення перевищує 50 000 грн, то представник ТОВ «Нова Пошта» має право попросити у відправника документи (товарний чек, видаткову накладну тощо), які підтверджують вартість відправлення.

Жодних доказів того, що відповідач не погодився з оцінкою оголошеної вартості відправлення, в матеріалах справи не має.

Щодо доводів скаржника про те, що до кола обов`язків представника ТОВ «Нова Пошта» при видачі вантажу не входить перевірка дійсності документу, що надається отримувачем слід відмітити наступне.

Так, розділом 11 Умов надання послуг ТОВ «Нова Пошта» (далі-Умови) урегульовано Умови одержання відправлення у відділенні.

Відповідно до п. 11.1, 11.2 Умов, для отримання відправлення отримувачу слід надати представнику ТОВ «Нова пошта» номер експрес-накладної (обов`язкова умова для випадків, передбачених п. 11.4 та п. 11.6 цих Умов) або номер мобільного телефону, на який надійшло СМС-повідомлення про прибуття відправлення. Одержувач фізична особа або фізична особа-підприємець пред`являє представнику ТОВ «Нова пошта» будь-який із наведених нижче документів, що підтверджує особу Одержувача, зазначеного в експрес-накладній, а саме: 11.2.1. Паспорт громадянина України. 11.2.2. Тимчасове посвідчення громадянина України. 11.2.3. Тимчасове посвідчення, що підтверджує особу громадянина України. 11.2.4. Посвідку на постійне проживання. 11.2.5. Посвідку на тимчасове проживання. 11.2.6. Посвідчення біженця, видане в Україні. 11.2.7. Паспорт громадянина України для виїзду за кордон. 11.2.8. Посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон. 11.2.9. Паспорт іноземного громадянина, у якому відомості про особу вказані кирилицею та/або латиницею. У разі використання іншої абетки - надає апостиль (офіційний переклад паспорта українською мовою).

Тобто, для отримання відправлення отримувач для ідентифікації своєї особи може надати представнику ТОВ «Нова Пошта» відповідний документ.

Так, до кола обов`язків представника ТОВ «Нова Пошта» не входить перевірка дійсності наданих отримувачем документів, однак, як зазначено вище, відповідачем на підтвердження своєї невинуватості не надано жодних доказів, які б свідчили про те, що вантаж було видано саме на підставі відповідного документу на ім`я ОСОБА_2 .

Безпідставними колегія суддів вважає і доводи скаржника щодо необґрунтованості розміру понесених позивачем витрат на правову допомогу, з огляду на наступне.

Відповідно довимог частин 1-3 статті 133 ЦПК України, судовівитрати складаються з судовогозбору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача;3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

До витрат, пов`язаних зрозглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 134 ЦПК України кожна із сторін процесу подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які сторона понесла, і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Згідно частини 2 зазначеної статті у разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору.

Відповідно до статті 137 ЦПК Українивитрати, пов`язані з правничоюдопомогою адвоката, несутьсторони, крімвипадків надання правничої допомоги за рахунокдержави.

За результатами розглядусправи витрати на правничудопомогу адвоката підлягаютьрозподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілейрозподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірними із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до частини 8 статті 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Розмір витрат на правничу допомогу адвоката встановлюється судом на підставі детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу позивач надав відповідні докази, зокрема, договір про надання правової допомоги від № 9-08/19 від 09 серпня 2019 року, акт погодження виконавця, додаткову угоду № 1 до договору № 9-08/19 від 09 серпня 2019 року та квитанцію про сплату витрат на правничу допомогу у розмірі 10 400 грн (а.с.38-42).

За таких підстав, вимоги позивача щодо відшкодування понесених судових витрат на правничу допомогу є обґрунтованими.

Суд першої інстанції дійшов правильних висновків про наявність підстав для відшкодування позивачу матеріальної шкоди в розмірі вартості втраченого майна та витрат на правову допомогу, проте колегія суддів не може погодитись із висновками суду про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 10 903,50 грн.

Як зазначено вище, п. 7.2.4 Публічного договору передбачає виплату замовнику штрафу в розмірі 24,23% від суми відшкодування лише у разі виплати відшкодування у досудовому порядку, а тому такі вимоги позивача задоволенню не підлягають.

Ураховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов правильних висновків про стягнення з ТОВ «Нова пошта» на користь відповідача матеріальної шкоди в розмірі вартості втраченого майна, проте допустився помилки, стягнувши з відповідача і штраф у розмірі 10 903,50 грн.

За правилами ч. 1 ст. 376 ЦПК України самостійними підставами для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 376 ЦПК України неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню. Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

З урахуванням викладеного, апеляційна скарга Дещенка А.С. в інтересах ТОВ "Нова Пошта" підлягає задоволенню частково, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафу скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову у задоволенні цих вимог.

Згідно ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З урахуванням часткового задоволення позовних вимог (80,49%), понесені позивачем судові витрати на правничу допомогу відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України підлягають відшкодуванню частково, а саме у розмірі 8 370,96 грн.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до положень Закону України «Про захист прав споживачів» при зверненні до суду, з відповідача під час ухвалення рішення судом першої інстанції в дохід держави підлягав стягненню судовий збір у розмірі 840,80 грн, що розрахований за мінімальною ставкою, визначеною Законом України «Про судовий збір». Оскільки, суд першої інстанції зазначену дію не вчинив, судовий збір у визначеному розмірі підлягає стягненню з відповідача внаслідок перегляду справи в апеляційному порядку.

З урахуванням наведеного, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2020 року в частині розподілу судових витрат підлягає зміні шляхом зменшення витрат на правову допомогу, що понесені позивачем, з 10 400 грн до 8 370,96 грн, та стягнення з відповідача суми судового збору у розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Дещенка Анатолія Сергійовича в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» задовольнити частково.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2020 року в частині вирішення позовних вимог про стягнення штрафу скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 09 липня 2020 року в частині розподілу судових витрат змінити.

Зменшити суму витрат на правничу допомогу, які підлягають стягненню з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (, місцезнаходження: 03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корп. 1, пов. 9) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), з 10 400 (десяти тисяч чотирьохсот) грн до 8 370,96 грн (восьми тисяч трьохсот сімдесяти) 96 коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова Пошта» (, місцезнаходження: 03026, м. Київ, Столичне шосе, 103, корп. 1, пов. 9) в дохід держави судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

В решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Т.О. Невідома

Судді Д.Р. Гаращенко

А.А. Пікуль