Справа №442/810/20
Провадження №2/442/519/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді: Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання: Кравців Х.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення розміру частки у спільній сумісній власності, -

за участю представників

від позивача: не з`явилися

від відповідача: не з`явилися

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулася ОСОБА_1 із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просить визначити, що частка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0541 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:011:0044 становила 21/50. В обґрунтування зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 . Після його смерті позивач успадкувала належні йому на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 28.05.1999 21/50 ідеальної частини житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.04.2013. Вказує, що окрім житлового будинку до складу спадкової маси увійшла земельна ділянка загальною площею 0,0541, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:011:0044, котра належала її покійному батьку на праві спільної сумісної власності, що підтверджується державним актом серія ЯЕ № 542208, проте, звернувшивсь до нотаріуса, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину на 21/50 частки у праві власності на земельну ділянку позивачу стало відомо, що вона не може оформити право власності на відповідну земельну ділянку, оскільки відповідна земельна ділянка перебувала у спільній сумісній власності без визначення розміру частки котра належала її батьку. Враховуючи те, що позивач не може оформити право власності в порядку спадкування за з частину земельної ділянки, просить позов задовольнити.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала клопотання про розгляд справи у її відсутності.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про розгляд справи, подали заяву, у якій вказали, що визнають позов у повному обсязі ,просять проводити розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши письмові докази, долучені до позовної заяви, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 7.04.2013 та Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.04.2013 спадкоємцем зазначеного у свідоцтві майна ОСОБА_4 , 1940 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у тому числі з урахуванням 2/3 часток у спадщині ,від яких відмовилась дружина спадкодавця ОСОБА_5 та син спадкодавця ОСОБА_2 . Спадщина, на яку видно це свідоцтво, складається з 21/50 ідеальної частини житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель, що знаходиться в АДРЕСА_1 , належних спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого 28.05.1999 виконкомом Дрогобицької міської ради, зареєстрованого в Дрогобицькому МБТІ за р. № 38599328, номер запису 972 в книзі 8.

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 542208, виданим на підставі ухвали 15 сесії 5 скликання Дрогобицької міської Ради № 477 від 25.12.2007, власниками земельної ділянки площею 0,0541 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських споруд, кадастровий номер :01:011:0044, що розташована по АДРЕСА_1 , є ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка належить їм на праві спільної власності.

Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 02.01.2020 приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Кушнір О.І. відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Як вбачається із матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , № 326/2012 ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 є єдиним спадкоємцем його майна за законом.

Відповідно д ост. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Відповідно до ст. 1226 ЦК України частки у праві спільної сумісної власності спадкуються на загальних підставах.

Частиною ч. 1 ст. 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Отже, у зв`язку з тим, що частки співвласників земельної ділянки не визначені, позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на оформлення спадщини у встановленому нотаріальному порядку, а тому його порушене право підлягає судовому захисту відповідно до ст. 15 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 4, 5 ст. 89 Земельного кодексу співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Згідно п. 3.4 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 „Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину, спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до вимог ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом.

Згідно статті 370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 ЦК України.

Нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні (п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України).

Судом встановлено, що за життя спадкодавець ОСОБА_4 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не укладали жодних угод чи домовленостей щодо поділу земельної ділянки. Невизначеність часток у праві спільної сумісної власності позбавляє позивача можливості належним чином оформити свої спадкові права на частину земельної ділянки, що належала їм з померлим на праві спільної сумісної власності.

За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустимими доказами, враховуючи рекомендації постанови Пленуму ВСУ України № 7 від 30.05.2008 та відсутність договору з приводу визначення часток сторін у спільній сумісній власності, зважаючи на відсутність у позивача іншої можливості оформити в установленому законом порядку право на спадщину, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позову.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 840 грн 80 к. судового збору.

За змістом ч. 1 ст. 142 ЦПК України, ч. 3 ст. 7 Закону України „Про судовий збір" у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Беручи до уваги вищенаведене, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету 420 грн 40 к., що дорівнює 50-ти відсоткам судового збору, сплаченого позивачем при поданні позову (840,80 х 0,5 = 420,40).

Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 420 грн 40 к. відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідачів на користь позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Визначити, що частка спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в праві спільної сумісної власності на земельну ділянку загальною площею 0,0541 га, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:011:0044 становила 21/50.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 210 (двісті десять) грн 20 к. витрат зі сплати судового збору.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 210 (двісті десять) грн 20 к. витрат зі сплати судового збору.

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 420 (чотириста двадцять) грн 40 к. судового збору, сплаченого нею за подання до суду позовної заяви за квитанцією № МР_АВ150390BLI_12185002 від 31.01.2020.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк на подання апеляційної скарги продовжується на строк дії такого карантину.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 .

Віповідач 2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 .

Суддя Ю.С. Кучаковський