28.04.2020 Справа № 756/5029/20
Унікальний номер судової справи №756/5029/20
Номер провадження 2-з/756/104/20
У Х В А Л А

28 квітня 2020 року м. Київ

суддя Оболонського районного суду м. Києва Луценко О.М., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа: ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до пред`явлення позову. Просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вчиняти дії, щодо позасудового звернення стягнення на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за Договором іпотеки №74276 посвідченим 26.12.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером №4081.

Вимоги заяви мотивовані тим, що станом на сьогоднішній день є загроза відчуження ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» нерухомого майна, а також, що ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вчиняються дії щодо пошуку потенційних покупців та продажу належної позивачу квартири будь-якій іншій особі покупцеві, що фактично призведе до неможливості відновлення порушених прав, вважає, шо вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборона ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» проводити позасудове звернення стягнення на квартиру до набрання законної сили рішенням у даній справі є необхідними, співмірними та ефективними заходами забезпечення позову, яке не дасть можливості ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» здійснити дії, щодо відчуження такого майна, порушення прав третіх осіб та неможливості виконання можливого рішення суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо.

Згідно з ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини.

У відповідності до положень п. 42 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року N 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК). Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів заяви, позов виникає з приводу нерухомого майна, що розташоване в Печерському районі м. Києва.

Заявник вказує, що має намір звернутися із позовом до ТОВ «ФК «Вектор Плюс» про визнання недійсним договору №1463/К від 31.05.2019 про відступлення прав вимоги в частині відступлення права вимоги за Договором про надання споживчого кредиту №0 від 26.12.2007 та визнання недійсним Договору про відступлення прав за договорами іпотеки, посвідчений 31.05.2019 приватним нотаріусом КМНО Розсохою С.С. за реєстровим №5674 в частині відступлення прав іпотекодержателя за Договором іпотеки №74276 посвідченим 26.12.2007 приватним нотаріусом КМНО Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером №4081.

З відомостей, які містяться в автоматизованій системі документообігу Оболонського районного суду м. Києва «Д3» та на офіційному веб-порталі судової влади України убачається, що 11.03.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою такого ж змісту із тотожним предметом та з тотожних підстав.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 18.03.2020 позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги, прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у даній справі. Вказана ухвала в апеляційному порядку не оскаржувалась та набрала законної сили.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову у справі, в якій просить суд, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вчиняти дії, щодо позасудового звернення стягнення на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за Договором іпотеки №74276 посвідченим 26.12.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером №4081.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва № №756/3278/20 від 18.03.2020 постановлено відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору про відступлення права вимоги.

23.03.2020 року позивач ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову у справі, в якій просить суд, вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 та заборонити Товариству з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс» вчиняти дії, щодо позасудового звернення стягнення на п`ятикімнатну квартиру АДРЕСА_1 , яка є предметом іпотеки за Договором іпотеки №74276 посвідченим 26.12.2007 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокудіною Л.Д. за реєстровим номером №4081.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва № №756/3278/20 від 01.04.2020 постановлено відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову в справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про визнання недійсним договорів про відступлення права вимоги.

Відповідно до п. 11 ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є неприпустимість зловживання процесуальними правами.

У відповідності до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

За приписами п. 3 ч. 2 ст. 44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав, або вчинення інших дій, метою яких є маніпуляція автоматизованим розподілом справ між суддями.

Якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч. 3 ст. 44 ЦПК України).

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви в той час, коли вже судом відкрито провадження за її позовом до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Таким чином, суд визнає дії ОСОБА_1 зловживанням процесуальними правами, у зв`язку з чим її заява про забезпечення позову до пред`явлення позову підлягає поверненню заявнику.

Суд додатково роз`яснює, що частиною 4 ст. 44 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

З викладеного, керуючись ст.ст. 44, 149-153 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до пред`явлення позову, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Вектор Плюс», третя особа: ОСОБА_2 - повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції скарги протягом 15 днів з дня її вручення.

Ухвала набирає законної сили після її підписання суддею.

Суддя О.М. Луценко