Справа № 265/4674/19
Провадження № 2/265/194/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

22 січня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Мельник І.Г.,

за участю секретаря судового засідання Муратової Д.К.,

розглянувши в залі судових засідань цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ЖКП «Азовжитлокомплекс»,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

16 липня 2019 року позивачка ОСОБА_1 звернулась до Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області з даним позовом, яким просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наймачем квартири АДРЕСА_1 , відповідно ордеру №006466 серії КО від 11 листопада 2009 року є позивачка ОСОБА_1 . На даний час крім позивачки також зареєстрований та постійно проживає її син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також відповідач по справі, її чоловік ОСОБА_2 ? ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідач у вказаній квартирі зареєстрований, але фактично не проживає в ній з 2014 року, участі в утриманні квартири та оплаті комунальних послуг не приймає. Вона змушена нести додаткові витрати, адже комунальні послуги нараховуються виходячи з кількості зареєстрованих у житлі осіб. За захистом своїх прав звертається до суду з даним позовом.

Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала, дала пояснення, аналогічні викладеним у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Судовий збір, сплачений нею за подання даного позову, просила з відповідача не стягувати.

Відповідачу судові повістки про виклик до суду надсилались рекомендованими листами із повідомленням за зареєстрованою адресою його проживання, а також розміщувались на офіційному веб-сайті «Судова влада України», проте відповідач до суду не прибув, відзиву на позов не надав, будь-яких заяв (клопотань) від нього не надходило.

Представник третьої особи також у судове засідання не з`явився по невідомим суду причинам, про день та час слухання справи повідомлявся належним чином та своєчасно.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює.

За наведених обставин суд, зі згоди позивача, ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280, 281 ЦПК України, та дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наведеного.

Як вбачається з ордеру на жиле приміщення 006466, виданого 11 листопада 2009 року на підставі рішення виконкому Маріупольської міської ради № 297 від 19.08.2009, ОСОБА_1 отримала право на вселення до квартири АДРЕСА_1 .

Згідно копії особового рахунку № НОМЕР_1 , зареєстрованими в квартирі АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 1 ст. 71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Європейський суд з прав людини в своєму рішенні у справі «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року зазначав, що поняття «житло» не обмежується приміщенням, в якому особа проживає на законних підставах або яке було в законному порядку встановлене, а залежить від фактичних обставин, а саме - існування достатніх і тривалих зв`язків із конкретним місцем. Утрата житла будь-якою особою є крайньою формою втручання в право на житло.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Отже виходячи з наведеного, член сім`ї наймача житла втрачає право на користування цим житлом за наявності двох юридичних фактів: по-перше, відсутність члена сім`ї наймача понад шість місяців; по-друге, відсутність поважних причин його відсутності (не проживання) у цьому житлі.

Згідно довідки, складеної КСН «Азовець» від 02.07.2019, у спірному помешканні фактично мешкають позивачка ОСОБА_1 та її син ОСОБА_3 .

У судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_3 , який засвідчив, що відповідач ОСОБА_2 - його батько, який з 2014 року не проживає у спірній квартирі.Крім того, пояснив, що відповідач з цього часу не сплачує комунальні послуги, не допомагає матеріально утримувати спірне житло, місцезнаходження батька на даний час йому не відомо, з ним не спілкується.

Свідок ОСОБА_4 у судовому засіданні також підтвердила обставини, викладені у позові та пояснила, що відповідач ОСОБА_2 у спірному житлі не мешкає з 2014 року, в квартирі проживають її матір та брат, які самостійно утримують житло, сплачують комунальні витрати. Додала, що ОСОБА_2 самостійно пішов з дому та його особистих речей у квартирі немає.

Отже, судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є членом родини позивача, понад шість років в квартирі АДРЕСА_1 не проживає, не мав перешкод в користуванні спірним житлом, залишив собі примірник ключів, своїх речей там не зберігає, житловою площею не цікавиться, витрати по її утриманню не несе, дій які б свідчили про намір та бажання зберегти за собою право користування жилим приміщенням, не вчинив.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 втратив право користування спірним жилим приміщенням, добровільно залишивши спірне жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживав понад шість місяців, що відповідно до вимог ст.ст.71, 72 ЖК України дає підстави суду задовольнити позов у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує позицію позивача, яка просила залишити сплачений нею судовий збір за подання даного позову за її рахунок.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа - ЖКП «Азовжитлокомплекс», задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його оголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Із повним текстом рішення суду можна ознайомитися у Єдиному державному реєстрі судових рішень за адресою: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Відомості про сторін у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ПП «Азовжитлокомплекс», юридична адреса: Донецька область, місто Маріуполь, вул. Воїнів Визволителів, будинок 82.

Повний текст рішення виготовлено 31 січня 2020 року.

Суддя І.Г. Мельник