ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року

м. Харків

справа №635/9233/14

провадження №22-ц/818/2344/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач: ПАТ «Банк « Фінанси та Кредит» (правонаступник ТОВ «ФК «ЄАПБ»)

відповідач: ОСОБА_1

розглянувши, в порядку ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2020 року, постановлену у складі судді Назаренка О.В.,-

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року задоволено позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором № КЛ 0804/08 від 04.04.4008 в розмірі 215278,44 грн., судовий збір у розмірі 2152,78 грн.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року у цій справі.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року ОСОБА_1 роз?яснені вимоги то форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення і заяву залишено без руху, з посиланням на положення ст. 285 ЦПК України. Надано строк на усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання копії ухвали суду.

04.02.2020 року ОСОБА_1 надала до суду заяву про виправлення недоліків заяви про перегляд заочного рішення.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року повернуто заявнику.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить скасувати ухвалу суду першої інстанції від 05 лютого 2020 року, справу направити для продовження розгляду. Зазначає, що заочне рішення Харківського районного суду Харківської області від 17.12.2014 року отримала тільки 23.01.2020 року. Вона не повідомлялася про час проведення судових засідань, а отже розгляд справи відбувся за її відсутності.

Вказує, що всі вимоги ухвали суду першої інстанції , якою залишено без руху заява про перегляд заочного рішення, вона виконала 04.02.2020 року, а тому підстав для повернення цієї заяви не існувало.

У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «ЄАПБ», правонаступник ПАТ «Банк Фінанси та Кредит», просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відзив мотивовано тим, що суд першої інстанції прийшов до вірного висновку про повернення заяви ОСОБА_1 , оскільки недоліки, викладені в ухвали суду про залишення заяви без руху, належним чином не усунуті, а саме відповідачем не надано доказів на які вона посилається.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України , в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Повертаючи заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суд першої інстанції виходив із того, що заявником не виконані у наданий строк вимоги ухвали про залишення заяви без руху, оскільки до заяви про виправлення недоліків відповідачем додано лише дві нові копії заяви про перегляд заочного рішення з іншим змістом та дублікат квитанції про сплату судового збору, докази, на які посилається ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення, зокрема копії договорів, додаткових угод та інші документи суду не надані, крім того, копія листа Банку надано лише в одному примірнику, що не дає можливості суду виконати вимоги ст. 286 ЦПК України.

З таким висновком суду колегія суддів не погоджується, зважаючи на таке.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчиненні окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Враховуючи те, що оскаржуване рішення ухвалено судом під час дії ЦПК України, в редакції від 18.03.2004 року, питання щодо строку подання заяви про перегляд заочного рішення перевіряється відповідно до положень такого кодексу.

Відповідно до ст. 228 України (в редакції від 18.03.2004 року) заочне рішення може бути переглянуте судом,що його ухвалив,за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Відповідно до ст.ст. 284,285 ЦПК України (в редакції від 15.12.2017 року) заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів здня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заява про перегляд заочного рішення повинна бути подана у письмовій формі.

У заяві про перегляд заочного рішення повинно бути зазначено:1) найменування суду, який ухвалив заочне рішення;2) ім`я (найменування) відповідача або його представника, які подають заяву, їх місце проживання чи місцезнаходження, номер засобів зв`язку;3) обставини, що свідчать про поважність причин неявки в судове засідання та (або) неповідомлення їх суду, а також причин неподання відзиву, і докази про це;4) посилання на докази, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача;5) клопотання про перегляд заочного рішення; 6)перелік доданих до заяви матеріалів.

До заяви про перегляд заочного рішення додаються докази, на які посилається заявник.

До неналежно оформленої заяви про перегляд заочного рішення застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Відповідно до статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Між тим, суд за заявою учасника справи, відповідно до ч.1 ст. 127 ЦПК України, поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Наслідки пропущення процесуальних строків визначені ст. 126 ЦПК України, згідно якої право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, законом передбачено певні наслідки пропуску строку, а саме - залишення відповідної заяви без розгляду.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 звернулася до Харківського районного суду Харківської області з заявою, яка датована 18 грудня 2019 року, в якій просила поновити строк на подання заяви про перегляд заочного рішення у справі №635/9233/14-ц, надати її представнику ОСОБА_2 можливість ознайомитися з матеріалами справи № 635/9233/14-ц, видати їй, через її представника, копію заочного рішення по справі №635/9233/14-ц ( а.с. 95) .

В заяві зазначено, як додаток заява про перегляд заочного рішення, але в матеріалах справи відсутня будь-яка заява про перегляд заочного рішення, яка б була датована 18 грудня 2019 року.

В матеріалах справи відсутній акт канцелярії Харківського районного суду Харківської області, яким би було засвідчено відсутність додатку до вищезазначеної заяви ОСОБА_1 від 18 грудня 2019 року.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 14 січня 2020 року ОСОБА_1 роз?яснені вимоги до форми і змісту заяви про перегляд заочного рішення і заяву залишено без руху, з посиланням на положення ст. 285 ЦПК України, зазначено , що за подання заяви про перегляд заочного рішення сплачується судовий збір у розмірі 420,40 грн., або надаються докази щодо звільнення заявника від сплати судового збору. Надано строк на усунення недоліків протягом 5 днів з дня отримання ухвали суду.

04.02.2020 року ОСОБА_1 надано до суду першої інстанції заяву про виконання ухвали суду від 14.01.2020 ( датована 27 січня 2020 року), з якої вбачається, що вона 23.01.2010 ознайомилася з матеріалами справи, в тому числі із ухвалою суду першої інстанції від 14.01.2020 про залишення без руху її заяви про перегляд заочного рішення. До зазначеної заяви додано дублікат квитанції про сплату судового збору в розмірі 420,40 грн., заява про поновлення строку на перегляд заочного рішення та заява про перегляд заочного рішення.( а.с. 102).

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Харківського районного суду Харківської області від 17 грудня 2014 року повернуто заявнику з підстав того, що до заяви ОСОБА_1 про виправлення недоліків, додано лише дві нові копії заяви про перегляд заочного рішення з іншим змістом та дублікат квитанції про сплату судового збору. Докази, на які посилається ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення, зокрема копії договорів, додаткових угод та інші документи, суду не надані. Крім того, копія листа Банку, на яку заявник посилаєтеся в обґрунтування своїх заперечень, надала лише в одному примірнику, що не дає можливості суду виконати вимог ст. 286 ЦПК України.

Таким чином повернення заяви з тих підстав, що особа не виконала вимоги ухвали про залишення заяви без руху, можливе лише в тому випадку, коли особа отримала копію відповідної ухвали, але ухилилась від виконання вимог, зазначених в ній.

З огляду на викладене не можна вважати, що ОСОБА_1 , ознайомившись з ухвалою суду про залишення без руху її заяви про перегляд заочного рішення під час ознайомлення з матеріалами справи 23.01.2020 року, що підтверджено відповідною розпискою, ухилились від виконання зазначених в ній вимог, оскільки на її виконання у межах встановленого судом строку для усунення недоліків, направила до суду першої інстанції відповідну заяву про усунення недоліків.

Також колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для повернення ОСОБА_1 заяви про перегляд заочного рішення через ненадання доказів, зокрема копії договорів, додаткових угод та інших документів, оскільки суд першої інстанції не врахував того, що заявник вказав обставини, які він вважав необхідними, на підтвердження своїх доводів послався на обставини справи, які були встановлено судом під час розгляду справи та на докази, які зазначені судом в заочному рішення від 17.12.2014 року.

Питання стосовно обґрунтованості посилань заявника суд першої інстанції мав би вирішувати при розгляді заяви по суті з постановленням ухвали, передбаченої у ч.3 ст.287 ЦПК України.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та у рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням пункту 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Водночас, встановлення обмежень доступу до суду повинно застосовуватися з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру, перевіряючи його виконання, слід звертати увагу на обставини справи.

У справі «Bellet у. France» Європейський суд з прав людини зазначив, що «стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".

Суд першої інстанції на зазначені обставини і вимоги закону уваги не звернув та, всупереч вимогам частини 5 статті 12 ЦПК України, яка зобов`язує суд зберігаючи об`єктивність і неупередженість сприяти учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, підійшов до вирішення цього питання формально та передчасно повернув заяву про перегляд заочного рішення.

Відповідно до пункту 4 частини 1статті 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції постановлено оскаржувану ухвалу з порушенням норм процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання відповідно до вимог ЦПК України.

Питання щодо розподілу судових витрат відповідно до положень частини 13 статті 141 ЦПК України підлягає вирішенню одночасно з ухваленням остаточного вирішення справи по суті.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.6 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч. 1 ст.379, ст. ст. 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Харківського районного суду Харківської області від 05 лютого 2020 року скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення лише за наявності підстав, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В.Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П.Пилипчук

Повне судове рішення складено 21 квітня 2020 року.