1Справа № 758/9492/19 2-з/335/41/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 квітня 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Макарова В.О.,
за участю секретаря судового засідання Дворникової Я.П.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Запоріжжі заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів,
ВСТАНОВИВ:
13.04.2020 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя за підсудністю з Подільського районного суду м. Києва надійшла заява ОСОБА_1 , в особі адвоката Богомазова П.С., про забезпечення доказів до подачі позовної заяви в порядку ст. 116 ЦПК України.
В заяві представник заявника зазначає, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , має намір звернутися до суду з позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес візит» (надалі Агенція) про захист прав споживачів.
В обґрунтування позову ОСОБА_1 , що буде поданий протягом 10 днів, адвокат Богомазов П.С. зазначає наступні обставини.
Між ТОВ «Бізнес візит» та ОСОБА_1 укладено Договір № 7107BV0016 про надання консультативних послуг щодо оформлення віз та супутнього сервісу (надалі Договір).
ОСОБА_1 сплатила відповідно до п. 3.1. Договору 3 000 доларів США. Проте, окрім зазначених коштів було сплачено також наступні суми понад домовленість у Договорі, а саме: 1 900 доларів США (грінкарта ЕВ1), 1 060 доларів США (збір за візу ЕВ-1), 3 000 доларів США (імміграційна віза О1), 3 000 доларів США (віза ЕВ-1), 6 000 доларів США (імміграційна віза США).
Відповідно до п. 3.3 Договору, заброньовані Агенцією послуги ОСОБА_1 повинна була сплатити самостійно безпосереднім виконавцем без участі Агенції. Проте замість передбачених 3 000 доларів США, на вимогу Агенції було сплачено загальну суму 14 960 доларів, а у задоволенні візи було відмовлено. Отже, ОСОБА_1 має обґрунтовані підстави побоюватися, що ТОВ «Бізнес візит» не дотримувалось вимог законодавства щодо договірних відносин. Підтвердження цього на думку представника заявника також є те, що призначення додаткових послуг, за які було сплачено ОСОБА_1 не отримала жодного документального підтвердження.
Крім того, відповідач також не дотримався обов`язку, закріпленого ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів», де закріплено, що Виконавець залежно від характеру і специфіки виконаної роботи (наданої послуги) зобов`язаний видати споживачеві розрахунковий документ, що засвідчує факт виконання роботи.
11.07.2019 року адвокатом Богомазовим П.С. подано адвокатський запит до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області та запит до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС з проханням надати інформацію про сплату ТОВ «Бізнес візит» податків за Договором № 7107BV0016 між ОСОБА_1 та Агенцією. Однак на момент подачі цієї заяви до суду відповіді на запити не надійшли.
Також, ОСОБА_1 23.05.2019 року зверталася із письмовою заявою ТОВ «Бізнес Візит» про надання їй певних копій документів та інформації. Однак, також станом на дату подання даної заяви відповідь від ТОВ «Бізнес Візит» на запит ОСОБА_1 від 23.05.2019 року так і не надійшла.
Отже, в даному разі на думку представника заявника, ОСОБА_1 має труднощі в отриманні доказів для представлення їх в суд як від ТОВ «Бізнес візит», так і інформації з органів Державної фіскальної служби про сплату податків за укладеними з нею договорів.
Крім того, витребувана інформація як від відповідача так і від органів Державної фіскальної служби на думку представника заявника містить докази виконання обов`язків відповідачем, чи справді він виконував договір та здійснював оформлення візи для позивача чи хотів лише неправомірно заволодіти коштами порушуючи права споживача, що є предметом позову. Таким чином, витребувана інформація на думку адвоката Богомазова П ОСОБА_2 . має важливе значення для повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи.
- належним чином завірені додатки до Договору № 7107BV0016 укладеному між ТОВ «Бізнес візит» та ОСОБА_1 про надання консультативних послуг щодо оформлення віз супутнього сервісу та акт виконаних робіт.
- копії підтверджуючих документів (договори, рахунки, квитанції та інше) з фізичними та юридичними особами, які ТОВ «Бізнес візит» підписувало на виконання Договору № 7107 BV0016.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.
Вивчивши заяву про забезпечення доказів, суд вважає, що вона не підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або статтями 55 та 124 Конституції України. Будь-які обмеження, що завдають шкоди суті цього права чи ускладнюють цей доступ, не допускаються.
Як вбачається із заяви, звернення заявника ОСОБА_1 до суду пов`язується з ненаданням на її запит та запит її адвоката, документів, необхідних для складання позовної заяви.
Судом встановлено, що 11.07.2019 року адвокатом Богомазовим П.С. подано адвокатський запит до Вознесенівського управління у м. Запоріжжі ГУ ДФС у Запорізькій області та до ДПІ у Подільському районі ГУ ДФС з проханням надати інформацію про сплату ТОВ «Бізнес візит» податків за Договором № 7107BV0016 між ОСОБА_1 та Агенцією.
Також, заявником ОСОБА_1 23.05.2019 року на адресу ТОВ «Бізнес Візит» подано лист-вимогу про надання певних документів та інформації.
За твердженням заявника, відповідь на її лист-вимогу та адвокатські запити не отримані дотепер.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви. Способом забезпечення судом доказів, серед інших, є витребування доказів.
Згідно з ч. 4 ст. 116 ЦПК України, забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.
Аналіз норм закону свідчить про те, що метою такого процесуального інституту, як забезпечення доказів, є допомога особам, які беруть участь у справі, одержати для подання до суду докази, отримання яких у майбутньому може стати неможливим або утрудненим, і забезпечення доказів перш за все спрямоване на недопущення їх знищення чи втрати. При цьому такі докази мають існувати на момент подання заяви про забезпечення доказів, і особа, яка подає відповідну заяву, повинна вказати на обставини, що можуть свідчити про те, що в майбутньому певний доказ може бути втрачений, або його стане складніше подати.
Звертаючись до суду із заявою по забезпечення доказів, заявником не доведено, що вказані у заяві докази можуть бути втрачені, що їх подання до суду стане згодом неможливим чи утрудненим.
Крім того, заявником не надано відомостей про те, що у наданні документів на її лист-вимогу та на адвокатські запити було відмовлено, а також щодо того, що витребуване не отримано ОСОБА_1 чи її адвокатом Богомазовим П.С.
Також слід зауважити, що прохальна частина заяви фактично містить вимогу про витребування доказів, а така дія врегульована у ст. 84 ЦПК України і не охоплюється нормою, закріпленою у ст. 116 цього Кодексу.
Зважаючи на викладене, у задоволенні заяви слід відмовити за недоведеністю необхідності забезпечення доказів до подання позовної заяви.
Керуючись ст.ст.116-118, 353 ЦПК України, суд,
УХВАЛИВ:
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів - відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя шляхом подачі апеляційної скарги у п`ятнадцятиденний строк з дня оголошення (складання). У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі осіб, які її оскаржують, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.
Суддя В.О. Макаров