Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20.01.2020 Справа №607/9174/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі :

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б,І.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

відповідача ОСОБА_3

представника третьої особи Перепелюк О.С.

розглянувши у відритому судовому засіданні в м. Тернополі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з онуком, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні онука, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації, у якому просить зобов`язати ОСОБА_3 усунути перешкоди у спілкуванні з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити такі способи участі у вихованні: періодичні побачення кожна друга та четверта субота місяця з 10-00 год. до 16-00 год. та кожна перша та третя неділя місяця з 12-00 год. до 18-00 год. за місцем фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , без присутності матері, з можливістю відвідування дитячих вистав, парків і зоопарків та з урахуванням стану здоров`я дитини; у день народження дитини ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) безперешкодно спілкуватися з ним протягом не менше шести годин поспіль.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що відповідач ОСОБА_3 , із 25.12.2009 року, перебувала у шлюбі з його сином ОСОБА_5 . У даному шлюбі, ІНФОРМАЦІЯ_3 , народився його онук - ОСОБА_4 Син позивача - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 помер. Після смерті сина у ОСОБА_1 почалися непорозуміння щодо спілкування з онуком, створювалися штучні перешкоди зі сторони відповідача, у зв`язку з чим, його було позбавлено права брати участь у вихованні онука. ОСОБА_1 разом з дружиною в перший рік життя онука брали активну участь у його вихованні, розвитку, допомагали невістці у придбанні продуктів харчування та інших необхідних речей, постійно відвідували, піклувалися про нього. Позбавлення ОСОБА_1 права щодо участі у спілкуванні та вихованні малолітнього онука може позбавити останнього родинних зв`язків із дідом по лінії батька, любові та турботи з боку дідуся. Всі намагання мирним шляхом врегулювати даний спір не призвели до бажаного результату, оскільки ОСОБА_3 забороняє зустрічатись та проводити разом з онуком вільний час, не приймає допомогу для дитини. Також, врахувавши його особисту прихильність до онука, психологічну прив`язаність та бажання бути дідусем, вважає, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному розвитку дитини. Очевидним є те, що спілкування з дідусем буде мати виключно позитивний вплив на психічний, фізичний, морально-вольовий розвиток онука, допоможе одержати більше турботи, любові і піклування, а також осягнути, зрозуміти поняття честі, гідності, дисципліни і відповідальності. Враховуючи смерть батька дитини і те, що хлопчик проживає у жіночому оточенні, йому вкрай потребує спілкування з дідусем. ОСОБА_1 бажає гуляти з дитиною, відвідувати з ним дитячі майданчики, парки, кінотеатр, ляльковий театр та інше.

Відповідач ОСОБА_3 подала суду відзив на позовну заяву у якому вказує на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народився ОСОБА_4 , який є онуком позивача ОСОБА_1 . Після народження сина більше двох років у них з позивачам були хороші родинні стосунки. Згодом, весною 2018 року позивач кілька разів приходив до них на підпитку, з`ясовувати її особисте життя, У цей час лаявся, ображав її та заподіяв тілесні ушкодження. Після побаченого, її син ОСОБА_6 налякався та боїться спілкуватися з позивачем. Щодо такої поведінки ОСОБА_3 , позивач звернулася з відповідною заявою до Тернопільського РВ поліції. При зустрічі її сина з позивачем, ОСОБА_4 починає плакати і погано себе почувати. Відповідач заперечує проти зустрічей позивача з онуком, оскільки такі зустрічі травмують психіку дитини. Вважає, що з врахуванням інтересів дитини, зустрічі дідуся з малолітнім внуком без присутності матері неприпустимі. У задоволенні позову просить відмовити за безпідставністю.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - ОСОБА_2 в судовому засіданні позов підтримали з мотивів, викладених у позовній заяві та просять суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовних вимог не визнала та проти їх задоволення заперечила.

Представник Служби у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації в судовому засіданні підтримала висновок щодо участі ОСОБА_1 у вихованні його онука - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну 1-шу суботу та 3-тю неділю місяця із 16:00 до 17:00 год. у присутності матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив.

ОСОБА_5 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі із 25 грудня 2009 року (Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя №80 від 17 січня 2019 року).

У даному шлюбі народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане 17 січня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області).

ОСОБА_1 є дідом малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до Довідки про склад сім`ї від 05.02.2019 р. №453, виданої Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані шість осіб - ОСОБА_1 , його дружина - ОСОБА_7 , син -

ОСОБА_8 , невістка - ОСОБА_9 , онуки - ОСОБА_10 та ОСОБА_7 .

Малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживає разом із матір`ю, ОСОБА_3 , за адресою: АДРЕСА_1 Довідка АДРЕСА_2 , видана 19.02.2019 року Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області.

Як вбачається із акту обстеження умов проживання сім`ї ОСОБА_1 , складеного комісією Великоберезовицької селищної ради 05.02.2019 р., власником житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 . Умови проживання задовільні.

Як вбачається із характеристики, наданої Великоберезовицькою селищною радою, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає в АДРЕСА_1 . За час проживання в селищі на ОСОБА_1 скарг від сусідів та жителів селища в селищну раду не поступало.

Згідно інформації викладеній у листі Великоберезовицької селищної ради №737 від 04.06.2018 р., 07.05.2018 р. ОСОБА_1 звернувся до Великоберезовицької селищної ради із заявою щодо вжиття заходів щодо його невістки ОСОБА_3 у зв`язку з тим, що вона чинить перешкоди в спілкуванні з онуком. За результатами розгляду заяви повідомлено щодо до повноважень органів місцевого самоврядування не належить врегулювання сімейних правовідносин та рекомендовано звернути в суд.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком. (ч. 2 ст. 2 СК України)

Згідно з ч.8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Відповідно до ч.9 статті 7 СК України, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Частиною десятою статті 7 СК України визначено, що кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до статті 257 СК України, баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 263 СК України, спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

У статті 159 СК України зазначено, що суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.4 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. (ч. 5 ст. 19 СК України).

Як вбачається із Висновку органу опіки та піклування щодо усунення перешкод ОСОБА_1 у спілкуванні з онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації вважає за доцільне встановити ОСОБА_1 побачення з онуком - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , кожну 1-шу суботу та 3-тю неділю місяця із 16:00 до 17:00 год. у присутності матері за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , ОСОБА_8 суду пояснили, що після того, як помер ОСОБА_5 , який був батьком неповнолітнього ОСОБА_4 , між позивачем та відповідачем почалися конфлікти, внаслідок яких відповідач не допускає до спілкування із неповнолітнім ОСОБА_4 позивача, який є його дідом, а також інших членів його родини.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 суду пояснила, що вона була очевидцем конфліктів між позивачкою та відповідачем на грунті особистих сімейних відносин, внаслідок яких неповнолітній ОСОБА_4 став боятися свого дідуся та не має бажання із ним спілкуватись.

В судовому засіданні встановлено, що позивач ОСОБА_1 бажає приймати участь у вихованні та розвитку його онука ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , налагодити стосунки.

Відповідно до положень ст.12 ч.1 Конвенції ООН від 20 листопада 1989 року «Про права дитини» (ратифіковану Україною 27 лютого 1991 року), держави учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю.

Також Європейський Суд в своїй прецедентній практиці виробив дві умови, які необхідно враховувати при визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 згадуваного вище рішення у справі «Мамчур проти України»).

Таким чином, оцінка найкращих інтересів дитини повинна здійснюватися з врахування усіх вищенаведених елементів з оцінкою значимості кожного з них в порівнянні з іншими.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Суд, врахувавши інтереси неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до часткового задоволення. При цьому, суд враховує вік дитини, висновок органу опіки та піклування, пояснення матері дитини, приходить до висновку, про необхідність встановити побачення ОСОБА_1 з своїм неповнолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке проводити в такі дні: перша-третя субота місяця з 12.00 год. до 15.00 год., друга-четверта неділя місяця з 12-00 год. до 15-00 год., а також у день народження дитини, за місцем проживання неповнолітньої дитини. Побачення та спілкування з дитиною проводити у перший рік, після набрання судового рішення законної сили в присутності матері ОСОБА_3 , в подальшому самостійно без присутності матері, а також за погодженням із матір`ю - в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей та за місцем проживання ОСОБА_1 . Визначаючи графік участі позивача у спілкуванні із своїм онуком, суд враховує висновок служби у справах дітей Тернопільської державної адміністрації, враховує якнайкращі інтереси та права дитини, а тому такі побачення та спілкування з дитиною суд вважає за доцільне проводити у перший рік, після набрання судового рішення законної сили в присутності матері ОСОБА_3 , в подальшому самостійно. При цьому, суд вважає, що зазначений графік спілкування позивача із своїм неповнолітнім онуком буде найкраще враховувати інтереси самої дитини, її життя, зайнятість у процесі здобуття нею дошкільної освіти, дозвіллі та відпочинку.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 10, 60, 212, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 7, 19, 159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа Служба у справах дітей Тернопільської районної державної адміністрації про усунення перешкод в спілкуванні з онуком, визначення способу участі у спілкуванні та вихованні онука - задовольнити частково.

Встановити побачення ОСОБА_1 з неповнолітнім онуком ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яке проводити в такі дні: перша-третя субота місяця з 12.00 год. до 15.00 год., друга-четверта неділя місяця з 12-00 год. до 15-00 год., а також у день народження дитини, за місцем проживання неповнолітньої дитини.

Побачення та спілкування з дитиною проводити у перший рік, після набрання судового рішення законної сили в присутності матері ОСОБА_3 , в подальшому самостійно без присутності матері, а також за погодженням із матір`ю - в місцях культурно-розважального характеру, призначених для повноцінного відпочинку дітей та за місцем проживання ОСОБА_1 .

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути із ОСОБА_3 у користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду Тернопільської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 30 січня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан