Дата документу 16.04.2020 Справа № 554/653/20
Справа №554/653/2020
Провадження №2/554/895/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 квітня 2020 року м. Полтава
Октябрський районний суд м.Полтави в складі суду :
судді Блажко І.О.
при секретарі Титар Л.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на нерухоме майно ,-
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на нерухоме майно. В якій прохав : виділити у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташована в будинку літера «А-1» та складається з приміщень, розташованих в полупідвалі: топочна Y площею 5,9 кв.м., підсобне приміщення Х площею 3,5 кв.м., гараж YI площею 17,7 кв.м., а також з приміщень, розташованих на першому поверсі: санвузол 5-6 площею 4,3 кв.м., коридор 5-1 площею 2,7 кв.м., приміщення 5-2 площею 28,6 кв.м., кімната 5-5 площею 18,6 кв.м., кімната 5-7 площею 18,6 кв.м., тамбур ХІ площею 1,4 кв.м. та визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на виділене та новостворене майно. В обґрунтування позову зазначив, що10.05.1982 позивач набув у власність квартиру АДРЕСА_1 , яка згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами розташована в будинку літера «А-1». Вказана квартира АДРЕСА_2 перебуває у спільній частковій власності з сусідньою квартирою АДРЕСА_3 , що належить відповідачу. Згідно з протоколом № 19 засідання виконавчого комітету Октябрської районної Ради народних депутатів від 17.09.1996 рішенням № 344 «Про будівництво, добудову та капітальний ремонт домоволодінь, що належать громадянам на правах особистої власності» позивачу було надано дозвіл провести до належної йому на правах особистої власності частини житлового будинку добудову розміром 6,80 х 4,40 метрів, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . Будівництво дозволено після погодження проекту. В 1996 році позивачем було виготовлено проект прибудови (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_4 та розпочато будівництво, при цьому будівництво було здійснене з матеріалів, що належать позивачу. Будівництво було закінчене в 2002році. В цілому згідно технічного паспорту вказана квартира АДРЕСА_2 складається з приміщень, розташованих в полупідвалі: топочної Y площею 5,9 кв.м., підсобне приміщення Х площею 3,5 кв.м., гараж YI площею 17,7 кв.м., а також з приміщень, розташованих на першому поверсі санвузол 5-6 площею 4,3 кв.м., коридор 5-1 площею 2,7 кв.м., приміщення 5-2 площею 28,6 кв.м., кімната 5-5 площею 18,6 кв.м.,кімната 5-7 площею 18,6 кв.м., тамбур ХІ площею 1,4 кв.м. Згідно висновку експерта № 121 від 20.11.2019 по першому питанню що на підставі проведених досліджень, експерт установив, що конструктивне, об`ємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання житлової прибудови літ.А2-1 у складі кімнати №5-7 площею 18,6м? та прибудови літ.а8 у складі гаража №YI площею 17,7м? за адресою: АДРЕСА_5 відповідають будівельно-технічним вимогам, що діють на території України та висуваються до житлових будинків і гаражів. Одночасно, на підставі проведених досліджень, експерт встановив, що квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , є планувально-ізольованою частиною, яка має: окремий вхід на при квартиру земельну ділянку, необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, що відповідають будівельно-технічним вимогам для окремого проживання. За результатами проведеного дослідження експертом зроблено висновок, що
виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , у складі приміщень: коридор №5-1 площею 2,7м?, хол №5-2 площею 28,6м?, кімната №5-5 площею 20,2м?, санвузол №5-6 площею 4,3м?, кімната №5-7 площею 18,6м?, тамбур №ХІ площею 1,4м?, топочна №Y площею 5,9м?, підсобне приміщення №X площею 3,5м?, гараж №YI площею 17,7м? (додаток №2) технічно можливо. Крім того, на підставі проведених розрахунків та аналітичних досліджень, експерт встановив, що найбільш вірогідна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , станом на дату проведення дослідження складає 449 700, 00 грн.Сусідня квартира АДРЕСА_3 , як зазначалося вище, належить відповідачу ОСОБА_2 і, при цьому вказані житлові квартири перебувають у спільній частковій власності. З цього приводу між сторонами існує спір щодо вільного розпорядження майном, що належить позивачу, оскільки фактично позивач та відповідач мають у спільній частковій власності відокремлені житлові квартири, однак відповідач не погоджується з правом позивача на виділ у натурі частки позивача, тому він і звертається до суду з даним позовом. (а.с.1-3)
29 січня 2020 року ухвалою судді позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на нерухоме майно залишено без руху.(а.с.30)
12 лютого 2020 року ухвалою суду відкрито провадження в справі №№554/653/2020, 2/554/895/2020. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Призначено справу до судового розгляду по суті на 15.30 годин на 19 березня 2020 року (а.с.33)
Представник позивача ОСОБА_1 за довіреністю Горєв М.О. в судове засідання не з`явився, надавши суду клопотання про розгляд справи без його участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують, прохали його задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечують. (а.с.58)
Відповідач ОСОБА_2 до суду 19.03.2020 та 16.04.2020 не з`явилася, будучи повідомлена на останню відому судові адресу, через що судова повістка вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться (ст. 131 ЦПК України). (а.с.50,56,57)
Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснюється секретарем судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову повністю.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником 13/100 частини домоволодіння що знаходиться в АДРЕСА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право на спадщину від 10.05.1982 зареєстроване та видане державний нотаріусом Першої Полтавської ДНК ОСОБА_3 (а.с.19,20)
Іншим співвласником зазначеного вище (домоволодіння) на праві спільної часткової власності є ОСОБА_2 .
Згдіно ч. 1 ст. 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного у праві власності є спільною частковою власністю.
Таким чином, домоволодіння належить на праві спільної часткової власності: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .
Згідно архівного витягу з протоколу № 19 засідання Виконавчого комітету Октябрської районної Ради народних депутатів від 17.09.1996 рішенням № 344 «Про будівництво, добудову та капітальний ремонт домоволодінь, що належать громадянам на правах особистої власності» ОСОБА_1 було надано дозвіл провести до належної йому на правах особистої власності частини житлового будинку добудову розміром 6,80 х 4,40 метрів, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 . Будівництво дозволено після погодження проекту. (а.с.21)
В 1996 році ОСОБА_1 було виготовлено проект прибудови (індивідуального) житлового будинку АДРЕСА_4 та розпочато будівництво, при цьому будівництво було здійснене з матеріалів, що належать позивачу. Будівництво було закінчене в 2002році. (а.с.23-25)
Згідно технічного паспорту виготовленому 08.05.2019 станом на 27.03.2018 ПП БЬТІ «Інвентаризатор» на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами квартира АДРЕСА_1 складається з приміщень, розташованих в полупідвалі: топочної Y площею 5,9 кв.м., підсобне приміщення Х площею 3,5 кв.м., гараж YI площею 17,7 кв.м., а також з приміщень, розташованих на першому поверсі санвузол 5-6 площею 4,3 кв.м., коридор 5-1 площею 2,7 кв.м., приміщення 5-2 площею 28,6 кв.м., кімната 5-5 площею 18,6 кв.м.,кімната 5-7 площею 18,6 кв.м., тамбур ХІ площею 1,4 кв.м. (а.с.5-18)
За вимогами ст.358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.
Як слідує із матеріалів справи, між позивачем та відповідачами у справі, не досягнуто домовленості про укладення договору про поділ нерухомого майна та його нотаріальне посвідчення, що порушує права позивача володіти, користуватися, розпоряджатися майном на власний розсуд, згідно з вимогами ч.1 ст.319 ЦК України.
Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.
Відповідно до ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього кодексу подільною є річ, яку можна поділити без втрати її цільового призначення. Неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення.
У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Аналогічна позиція визначена ст.367 ЦКУкраїни.
Згідно ст.367 ЦК України, майно, що є у спільній частковій власності може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Відповідно до абз.1 п.6 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» від 04.10.1991, при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам слід мати на увазі, що це можливо якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати в ізольовані квартири.
Згідно зі ст.42 ЗК України громадяни, яким жилий будинок, господарські будівлі та споруди і земельна ділянка належать на праві спільної сумісної власності, використовуються і розпоряджаються земельною ділянкою спільно. Використання і розпорядження земельною ділянкою, що належить громадянам на праві спільної часткової власності, визначаються співвласниками цих об`єктів і земельної ділянки пропорційно розміру часток у спільній власності на даний будинок, будівлю, споруду. Так само визначається порядок використання учасниками спільної власності на жилий будинок, господарські будівлі і земельні ділянки, що знаходиться у їх користуванні чи володінні. Наступні зміни в розмірі часток у спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі, пов`язані з прибудовою або перебудовою правового значення не мають і не тягнуть за собою змін установленного учасниками спільної власності порядку використання та розпорядження земельною ділянкою. Угода про порядок використання і розпорядження земельною ділянкою є обов`язковою для особи, яка згодом придбала відповідну частку в спільній власності на жилий будинок і господарські будівлі.
Згідно ст.88 ЗК України, якщо між учасниками спільної власності на жилий будинок не досягнуто згоди щодо порядку використання земельної ділянки, спір із цього приводу вирішується судом.
Вирішуючи питання щодо визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, відповідно до норм ст.120 ЗК України суд повинен визначати розмір земельної ділянки пропорційно до часток осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Згідно ст.120 ЗК України до особи, яка придбала житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірах, встановлених договором. Якщо житловий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, наданій у користування, то в разі їх відчуження до набувача переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною ділянки, яка необхідна для їх обслуговування. Згідно ч.2 ст.120 ЗК України якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. Вирішуючи питання щодо визначення порядку користування земельною ділянкою між співвласниками, відповідно до норм ст.120 ЗК України суд повинен визначати розмір земельної ділянки пропорційно до часток осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди.
Як слідує із висновку судового експерта Федорова Д.Ф. №121 від 20.11.2019 за результатами експертного будівельно-технічного та оціночно-будівельного дослідження встановлено, що на підставі проведених досліджень, експерт установив, що конструктивне, об`ємно-планувальне рішення, санітарно-гігієнічні умови, пожежна безпека та інженерне обладнання житлової прибудови літ.А2-1 у складі кімнати №5-7 площею 18,6м? та прибудови літ.а8 у складі гаража №YI площею 17,7м? за адресою: АДРЕСА_5 відповідають будівельно-технічним вимогам, що діють на території України та висуваються до житлових будинків і гаражів. На підставі проведених досліджень, експерт встановив, що квартира АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , є планувально-ізольованою частиною, яка має: окремий вхід на при квартиру земельну ділянку, необхідну сукупність житлових та підсобних приміщень, що відповідають будівельно-технічним вимогам для окремого проживання. За результатами проведеного дослідження експерт робить висновок, що
виділити у самостійний об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 , що належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , у складі приміщень: коридор №5-1 площею 2,7м?, хол №5-2 площею 28,6м?, кімната №5-5 площею 20,2м?, санвузол №5-6 площею 4,3м?, кімната №5-7 площею 18,6м?, тамбур №ХІ площею 1,4м?, топочна №Y площею 5,9м?, підсобне приміщення №X площею 3,5м?, гараж №YI площею 17,7м? технічно можливо. На підставі проведених розрахунків та аналітичних досліджень, експерт встановив, що найбільш вірогідна ринкова вартість квартири АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , станом на дату проведення дослідження складає: 449 700 гривень. (а.с.59-86).
Таким чином, виділити в самостійний об`єкт нерухомого майна квартиру АДРЕСА_1 технічно можливо, при цьому право власності на земельну ділянку відсутнє.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку, про задоволення позову. Виділити у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка розташована в будинку літера «А-1» та складається з приміщень, розташованих в полупідвалі: топочна Y площею 5,9 кв.м., підсобне приміщення Х площею 3,5 кв.м., гараж YI площею 17,7 кв.м., а також з приміщень, розташованих на першому поверсі: санвузол 5-6 площею 4,3 кв.м., коридор 5-1 площею 2,7 кв.м., приміщення 5-2 площею 28,6 кв.м., кімната 5-5 площею 18,6 кв.м., кімната 5-7 площею 18,6 кв.м., тамбур ХІ площею 1,4 кв.м. та визнати за ОСОБА_1 право власності на виділене та новостворене майно.
Судові витрати у справі сплачені позивачем до суду складають 6 197 грн. (а.с.4,32).
Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача.
Також стягнути з ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 6 197 грн. з сплачений позивачем при подачі позову.
Керуючисьст.ст.12, 81,130,131, 141, 229, 247, 263, 354ЦПК України,суд , -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки із майна, що є у спільній частковій власності та визнання права власності на нерухоме майно задовольнити повністю.
Виділити у натурі частку із майна, що є у спільній частковій власності, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка розташована в будинку літера «А-1» та складається з приміщень, розташованих в полупідвалі: топочна Y площею 5,9 кв.м., підсобне приміщення Х площею 3,5 кв.м., гараж YI площею 17,7 кв.м., а також з приміщень, розташованих на першому поверсі: санвузол 5-6 площею 4,3 кв.м., коридор 5-1 площею 2,7 кв.м., приміщення 5-2 площею 28,6 кв.м., кімната 5-5 площею 18,6 кв.м., кімната 5-7 площею 18,6 кв.м., тамбур ХІ площею 1,4 кв.м.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на новостворене майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка розташована в будинку літера «А-1» та складається з приміщень, розташованих в полупідвалі: топочна Y площею 5,9 кв.м., підсобне приміщення Х площею 3,5 кв.м., гараж YI площею 17,7 кв.м., а також з приміщень, розташованих на першому поверсі: санвузол 5-6 площею 4,3 кв.м., коридор 5-1 площею 2,7 кв.м., приміщення 5-2 площею 28,6 кв.м., кімната 5-5 площею 18,6 кв.м., кімната 5-7 площею 18,6 кв.м., тамбур ХІ площею 1,4 кв.м.
Стягнути з громадянки України, ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер Міністерством доходів і зборів України не встановлено на користь громадянина України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 судовий збір у розмірі 6 197 (шість тисяч сто дев`яносто сім) гривень.
Позивач громадянин України, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_7 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .
Відповідач - громадянка України, ОСОБА_2 , останнє відоме місце проживання АДРЕСА_6 , ідентифікаційний номер Міністерством доходів і зборів України не встановлено.
Рішення суду може бути оскаржено до апеляційного суду Полтавської області шляхом подачі апеляційної скарги до суду першої інстанції протягом 30 днів з дня проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, визначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікацйної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Рішення суду набирає законної сили після спливу строку на подачу апеляційної скарги, якщо така скарга не буде подана.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Октябрським районним судом м.Полтави за заявою відповідача, яку може бути подано до суду протягом 20 днів зо дня отримання ним копії рішення.
Повний текст рішення виготовлено 16 квітня 2020 року.
Суддя І.О.Блажко