Провадження № 2/702/136/20
Матеріал № 702/127/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

17 квітня 2020 року м. Монастирище

Суддя Монастирищенського районного суду Черкаської області Мазай Н.В., розглянув матеріали провадження № 2/702/136/20 у цивільній справі № 702/127/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Нормами статей ст. 175 та ст. 177 ЦПК України регламентовано вимоги до форми і змісту позовної заяви.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч.1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідно заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік» № 294-IX від 14 листопада 2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) від 08.07.2011 № 3674-VI ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір» (із змінами та доповненнями) від 08.07.2011 № 3674-VI судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України. Суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Перевірка фактичного надходження коштів на казначейський рахунок здійснюється інструментами автоматизованої системи документообігу суду.

З цією метою забезпечено централізоване отримання виписок з Державної казначейської служби України в електронному вигляді.

Інформація про фактичне зарахування коштів автоматично приєднується при реєстрації платіжного документа в суді та перевіряється через інструменти автоматизованої системи документообігу суду (при наявності виписки з казначейства).

Позивачем на підтвердження сплати судового збору до позовної заяви додано квитанції: №24 від 18.02.2020 про сплату нею судового збору в сумі 150 грн на рахунок Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області та №1 від 27.11.2018 про сплату нею судового збору в сумі 704,80 грн на рахунок Монастирищенського районного суду Черкаської області.

При перевірці зарахування сплаченого судового збору на казначейський рахунок суддею було встановлено, що судовий збір в сумі 704,80 грн зараховано до спеціального фонду державного бюджету, що підтверджується випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України від 27.11.2018.

Оскільки, за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою необхідно сплатити 840,80 грн, а позивачем фактично сплачено 704,80 грн, так як інші 150 грн позивачем оплачено на рахунок суду, не за місцем розгляду справи, суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху, для доплати позивачем судового збору в сумі 136 грн на рахунок саме Монастирищенського районного суду Черкаської області та надання до суду підтверджуючих документів про доплату судового збору.

При цьому суд враховує прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, Рекомендації R (81) 7 Комітету міністрів державам членам стосовно шляхів полегшення доступу до правосуддя від 14.05.1981 року та практика Європейського суду з прав людини (зокрема рішення від 19.06.2001 року «Креуз проти Польщі») не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ст. 185 ЦПК України суддя вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху та надати позивачу строк десять днів з моменту отримання ухвали суду, виправити вказані недоліки, та роз`яснити, що в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма додатками.

На підставі викладеного та керуючись ст. 4, 5, 175, 185, 258, 260, 353 ЦПК України, суддя

п о с т а н о в и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, залишити без руху.

Надати позивачу строк десять днів з моменту отримання ухвали суду, виправити вказані недоліки, в іншому випадку позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачу.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (COVID-19), строки, встановлені судом продовжуються на строк дії такого карантину.

Оскарження ухвали нормами діючого законодавства не передбачено.

Суддя Н.В. Мазай