Справа № 310/1155/20
РІШЕННЯ

Іменем України

22 квітня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Прінь І.П.,

за участі: секретаря судового засідання Бевз О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бердянську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. В обґрунтування позову зазначив, що працював з 24.12.2009р. по 14.06.2010р. робочим підземної шахтної професії з повним робочим днем під землею на шахті «Вінницька 2» ДП «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду». При звільненні йому не була виплачена сума остаточного розрахунку. Рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області по цивільній справі № 249/3831/13-ц від 16.10.2013 року позов до державного підприємства "Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" про стягнення компенсації за невикористану відпустку, компенсації заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, індексації заробітної плати, залишку заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, було частково задоволено та стягнуто з Державного підприємства "Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" на користь позивача заборгованість по заробітній платі в сумі 2800 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3500 грн., компенсацію заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати 271,60 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 231610 грн., компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 500 грн., а всього 238681,6 (двісті тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят одна) грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 03.09.2015 року у справі №249/3831/13-ц частково відновлено втрачене судове провадження за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, компенсації заробітної плати у зв?язку з порушенням строків її виплати, індексації заробітної плати, залишку заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди, яким позов було задоволено частково та стягнуто з ДП «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» на його користь заборгованість по зарплаті в сумі 2800 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3500 грн., компенсацію заробітної плати у зв?язку з порушенням термінів її виплати 271,60 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 231610 грн., компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 500 грн., а всього 238681,6 (двісті тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят одна) грн.

Рішенням Бердянського міськрайонного суду від 29.01.2018р. у справі №310/4435/17 стягнуто з Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2015 року включно у розмірі 97470 (дев`яносто сім тисяч чотириста сімдесят гривень), 00 копійок.

Заборгованість відповідно до вказаних рішень судів до теперішнього часу йому не була виплачена, тобто остаточний розрахунок по заборгованості по заробітній платі по цей час не здійснено. Роботодавець допустив затримку з остаточним розрахунком при звільненні, чим порушив законні трудові права позивача.

Оскільки рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області від 16.10.2013 року по цивільній справі №249/3831/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Дирекції з реструктуризації шахтного фонду» та рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.01.2018р. у цивільній справі №310/4435/17 за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "Дирекції з реструктуризації шахтного фонду» середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні, починаючи з 16 жовтня 2013 року ще не стягувався, то позивач вважає, що має право на середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 жовтня 2013 року по дату підписання цього позову (26 грудня 2019р.) складає 1535 робочих днів, з розрахунку середньоденного заробітку - 190 грн, що становить 291 270,00грн.

Справа розглядається Бердянським міськрайонним судом Запорізької області за територіальною підсудністю, визначеною відповідно до розпорядження Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про визначення територіальної підсудності» №2710/38-14 від 02.09.2014р. та ЗУ «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» (№1631-VII, 12.08.2014).

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Направив 01.04.2020 року заяву про розгляд справи за його відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує.(а.с.34,35).

Представник відповідача в судове засідання не з`явився. Про розгляд справи повідомлений належним чином шляхом розміщення оголошення про виклик на сайті Бердянського міськрайонного суду (а.с.37). Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не подав.

Відповідно до ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За таких підстав, суд розглядає справу за відсутності позивача і відповідача, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в заочному порядку, за наявними матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та надані суду докази, суд встановив таке.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст. 5 ЦПК).

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Суд на підставі ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Обставини, встановлені рішенням суду у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Докази надаються сторонами та іншими особами, що беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст. 78 ЦПК України).

Встановлено, що 24.12.2009 року на підставі наказу №197/к від 24.12.2009 року позивач був прийнятий на роботу на підприємство відповідача, а звільнений 14.06.2010 року на підставі наказу від 14.06.2010 року за ст. 38КЗпП України, що також підтверджується відповідними записами в його трудовій книжці.

Згідно з рішенням Шахтарського міськрайонного суду Донецької області № 249/3831/13-ц від 16.10.2013 року було частково задоволено позов ОСОБА_1 до державного підприємства "Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" про стягнення компенсації за невикористану відпустку, компенсації заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, індексації заробітної плати, залишку заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди. Стягнуто з Державного підприємства "Дирекція з реструктуризації шахтного фонду"на користь позивача заборгованість по зарплаті в сумі 2800 грн., компенсацію за невикористану відпустку у розмірі 3500 грн., компенсацію заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати 271,60 грн., середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні в розмірі 231610 грн., компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 500 грн., а всього 238681,6 (двісті тридцять вісім тисяч шістсот вісімдесят одна гривня). Стягнуто з Державного підприємства "Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" судовий збір на користь держави в сумі 229,40 грн. Рішення суду набрало законної сили 29.10.2013 року (а.с.8,9).

За рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 03.09.2015р. було частково відновлено втрачене судове провадження у справі №249/3831/13-ц за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» про стягнення компенсації за невикористану відпустку, компенсації заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, індексації заробітної плати, залишку заборгованості по заробітній платі та середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні та відшкодування моральної шкоди в частині відновлення рішення Шахтарського міськрайонного суду від 16.10.2013р. у цій справі (а.с.10-12).

Заочним рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 29.01.2018 року було задоволено позов ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» про стягнення середнього заробітку за час затримки з розрахунком при звільнені за період з 16.10.2013 року по 16.10.2015 року. Стягнуто з Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду" на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 жовтня 2013 року по 16 жовтня 2015 року включно у розмірі 97470 (дев?яносто сім тисяч чотириста сімдесят гривень) 00 копійок. Стягнуто з Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» на користь держави судовий збір в сумі 974 (дев`ятсот сімдесят чотири гривні) 70 коп.(а.с.14,15). Рішення набрало законної сили 03.03.2018р.

Згідно п.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівнику належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу.

Статтею116 КЗпП України закріплено, що при звільненні працівника виплата усіх належних йому від підприємства, проводиться у день звільнення.

Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

У п.25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року №13 «Про практику застосування судами законодавства про оплату праці»судам роз`яснено, що не проведення розрахунку з працівником у день звільнення або, якщо в цей день він не був на роботі, наступного дня після його звернення з вимогою про розрахунок є підставою для застосування відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України.

Невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належить йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням,отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку.

В судовому засіданні встановлено, що на час розгляду справи відповідачем повністю не зроблений розрахунок, що передбачений ст. 116 КЗпП України при звільненні позивача.

Позивачем здійснений розрахунок середньої заробітної плати за час затримки розрахунку при звільненні, який підлягає стягненню з відповідача відповідно до положень ст.117 КЗпП України станом на 26 грудня 2019 року(дату підписання цього позову), який за 1535 робочих днів затримки за період з 16.10.2013 року по 26.12.2019 року складає 291 270,00 грн., виходячи із середньоденного заробітку 190, 00 грн.

Суд, перевіривши розрахунок, проведений відповідно до п.2, п.5, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100, вважає його правильним.

Крім того, відсутні заперечення відповідача, відносно зроблених позивачем розрахунків та відсутні заперечення з приводу пред`явленого до нього позову.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги невиконання зобов`язань відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 жовтня 2013 року по 26 грудня 2019 року у розмірі 291 270,00 грн.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 4369,05 (1,5% ціни позову).

На підставі ст.ст. 116, 117 КЗпП України, ст. 34 Закону України "Про оплату праці", п.2, п.5, п.8 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 року № 100 та керуючись ст.ст. 10, 11, 12,13, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні задовольнити повністю.

Стягнути з Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» (86211, Донецька область, м. Шахтарськ, вул. Капустіна, 100, ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 16 жовтня 2013 року по 26 грудня 2019 року включно у розмірі 291270 гривень (двісті дев`яносто одна тисяча двісті сімдесят гривень), 00 копійок.

Стягнути з Державного підприємства «Дирекція з реструктуризації шахтного фонду» (86211, Донецька обл.,м. Шахтарськ, вул. Капустіна, 100, ) на користь держави судовий збір в сумі 4369,05 гривень (чотири тисячі триста шістдесят дев`ять гривень п`ять копійок).

Згідно зі ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцять днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (підписання).

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційної скарги, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи..

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки на подання заяви про перегляд заочного рішення та апеляційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя І. П. Прінь