Запорізький Апеляційний суд
Пр. №22-ц/807/1650/20 Головуючий суддя - доповідач Гончар М.С.
УХВАЛА

про відмову у відкритті апеляційного провадження

21 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі головуючого судді - доповідача Гончар М.С.,

при вирішенні питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року

у справі за поданням державного виконавця відділу державної виконавчої служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року державний виконавець ВДВС Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області Половінченко В.О. звернулась до суду із вищезазначеним поданням про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року (а.с. 13-14) вищезазначене подання задоволено у повному обсязі.

З ЄДРСР встановлено, що вищезазначена ухвала суду першої інстанції зареєстрована 22.11.2014 року, оприлюднена 27.11.2014 року (а.с. 37-39).

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 20.03.2020 року (а.с. 25-34) подав апеляційному суду апеляційну скаргу, за якою апеляційне провадження не може бути відкрито з наступних підстав.

Скаржником при подачі вищезазначеної апеляційної скарги пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України в новій редакції судові рішення, ухвалені судами першої інстанції до набрання чинності цією редакцією Кодексу, набирають законної сили та можуть бути оскаржені в апеляційному порядку протягом строків, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Тому, відповідно до ст. 294 ч. 2 ЦПК України (в редакції, що до 14.12.2017 року включно) апеляційна скарга апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`яти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали.

Із матеріалів цієї справи встановлено, що оскаржується ухвала суду першої інстанції постановлена 17.11.2014 року, без участі скаржника.

Копію повного тексту оскаржуємої ухвали суду першої інстанції ОСОБА_1 отримав поштою - 17.12.2014 року (поштове повідомлення а.с. 19).

Апеляційну скаргу скаржник ОСОБА_1 подав через суд першої інстанції 20.03.2020 року (а.с. 25-34).

Встановлено, що ОСОБА_1 разом із апеляційною скаргою подав заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у цій справі та просив поновити строк на апеляційне оскарження останньої.

Заява обґрунтована тим, що про оскаржувану ухвалу суду першої інстанції ОСОБА_1 дізнався лише при отриманні рішення про відмову в перетинанні державного кордону України від 09 березня 2020 року, після чого скаржник звернувся до адвоката, яким отримав копію оскаржуємої ухвали суду лише 18 березня 2020 року.

Однак, поважними причинами визнаються лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними і пов`язані з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій.

Відповідно до положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства, згідно з якою кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

За приписами ст. 126 ч. 1 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом.

В силу вимог ст. 127 ч. 1 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вказані ОСОБА_1 причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції не свідчать про наявність об`єктивних перешкод для звернення з апеляційною скаргою в передбачені законом строки.

Із матеріалів цієї справи встановлено, що ОСОБА_1 отримавкопію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у цій справі ще 17.12.2014 року, що підтверджується відміткою на поштовому повідомленні (а.с. 19).

Звідси, строк п`ять днів на подачу апеляційної скарги з дня отримання ОСОБА_1 (17.12.2014 року) копії ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року розпочався для останнього з 18.12.2014 року та збіг 22.12.2014 року.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 02 квітня 2020 року (а.с. 40-41) вищезазначені скаржником причини пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції визнано неповажними, зазначена апеляційна скарга ОСОБА_1 була залишена без руху, скаржнику надано строк

- десять днів з дня вручення копії ухвали для надання суду апеляційної інстанції інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року у цій справі в межах строку, встановленого судом.

Скаржника судом апеляційної інстанції було попереджено, що у разі неусунення вищезазначених недоліків його вищезазначеної апеляційної скарги у встановлений строк, будуть застосовані відповідні правові наслідки.

Встановлено, що копію вищезазначеної ухвали суду апеляційної інстанції від 02 квітня 2020 року для виконання ОСОБА_1 отримав 09.04.2020 року, що підтверджується поштовим повідомлення (а.с. 43), яке повернулось на адресу суду апеляційної інстанції 13.04.2020 року.

15 квітня 2020 року до Запорізького апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли усунення недоліків на вищезазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року у цій справі, а саме: останній надав заяву про поновлення строку.

Заява обґрунтована тим, що скаржник не отримував раніше копію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції, ні 17 грудня 2014 року, ні пізніше до березня 2020 року, відомості про отримання скаржником зазначеної ухвали є помилковими.

Проте, судом встановлено, що вищезазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження вищезазначеної ухвали суду першої інстанції суперечать матеріалам цієї справи.

При вищевикладених обставинах, доводи заяви ОСОБА_1 про поновлення йому строку на апеляційне оскарження з інших підстав (а.с. 45-47) фактично дублюють доводи первісного клопотання скаржника про поновлення йому строку на апеляційне оскарження у цій справі, ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України, та спростовуються вищезазначеними матеріалами цієї справи.

Таким чином, ОСОБА_1 не усунув вищезазначених недоліків апеляційної скарги у встановлений апеляційним судом строк, зокрема не подав до апеляційного суду заяви із зазначенням саме інших поважних причин для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції, що є підставою для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Оскільки, в силу вимог ст. 358 ч. 1 п. 4 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Відповідно до ст. 357 ч. 6 ЦПК України питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

Крім того, відповідно до ст. 358 ч. 2 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків:

1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки;

2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали.

З ЄДРСР встановлено, що вищезазначена ухвала суду першої інстанції зареєстрована 22.11.2014 року, оприлюднена 27.11.2014 року (а.с. 37-39).

ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної ухвали суду першої інстанції у цій справі ще 17.12.2014 року, що підтверджується відміткою на поштовому повідомленні (а.с. 19).

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Загальновизнане положення про дію цивільних процесуальних норм у часі передбачає, що незалежно від часу відкриття провадження у справі, при здійсненні процесуальних дій застосовується той процесуальний закон, який діє на момент здійснення таких дій.

Отже, процесуальний строк, зазначений у частині другій статті 358 ЦПК України при відсутності винятків, може бути поновлений, а процедура апеляційного оскарження визначається на момент ухвалення судових рішень, а не на момент подачі апеляційної скарги.

Аналогічний висновок викладений у постанові об`єднаної палати Верховного Суду від 06 лютого 2019 року у справі № 361/161/13-ц (провадження № 61-37352сво18).

Разом з тим, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (рішення у справах «Олександр Шевченко проти України», від 26 квітня 2007 року, заява № 8371/02, «Трух проти України», від 14 жовтня 2003 року, заява № 50966/99).

У рішенні в справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що заявники повинні проявляти належну зацікавленість у розгляді їхньої справи.

При вищевикладених обставинах та беручі до уваги, що встановлений апеляційним судом строк збіг, ОСОБА_1 не надав суду заяви із зазначенням саме інших поважних причин про поновлення строку, окрім вищезазначених, а у вищезазначеній заяві ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції у цій справі зазначені обставини для поновлення строку, визнані апеляційним судом неповажними, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження у цій справі слід відмовити, а також слід відмовити у відкритті апеляційного провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою ОСОБА_1 у цій справі.

Керуючись ст. ст. 357 ч. 6, 358, 381 ч. 2 ЦПК України, п. 13 ч. 1 перехідних положень ЦПК України, ст. 294 ч. 2 ЦПК України (в редакції, що до 14.12.2017 року включно), апеляційний суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року у цій справі відмовити.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 17 листопада 2014 року у цій справі відмовити.

Справу повернути до суду першої інстанції.

Копію цієї ухвали надіслати учасникам справи в порядку, визначеному ст. 357 ч. 8 ЦПК України.

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів безпосередньо до Верховного Суду, як суду касаційної інстанції.

Повний текст ухвали складений 21.04.2020 року.

Головуючий суддя - доповідач М.С. Гончар