Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

03 квітня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді -Захарчук С. С. ,

за участю секретаря судового засідання - Талаур К. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Зазначала, що 29.01.2016 між ним та відповідачем було укладено шлюб.

Посилаючись на те, що подружнє життя у них не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинилися, подальше спільне проживання та збереження сім`ї є неможливим, просила розірвати шлюб.

Позивач у судове засідання не з`явився, від неї надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, у якій просила позов задовольнити у повному обсязі, не заперечувала проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Згідно з п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду.

Відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання оскільки поштовим відділенням було повернуто адресовану йому судову повістку з відміткою про відсутність відповідача за адресою місця проживання; відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач проти ухвалення заочного рішення у письмовій заяві, поданій до суду, не заперечувала.

За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.

Вивчивши позов, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що 29.08.2016 між сторонами було укладено шлюб, актовий запис № 1812 (а.с. 4).

Із встановлених обставин справи випливають правовідносини щодо припинення шлюбу між сторонами.

До цих правовідносин підлягають застосуванню норми ст. ст. 105, 110, 112 СК України.

Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Установлено, що шлюбні відносини між сторонами фактично припинилися. Примирення сторін є неможливим.

Оскільки, між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 105, 110, 112 СК України, ст.ст. 223, 258-259, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорті дані та реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомі) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 зареєстрований 29.08.2016 року Печерським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1812 - розірвати.

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України позивач має право оскаржити рішення до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення - 15.04.2020.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя С. С. Захарчук