Справа № 490/3920/18
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва

у складі: головуючого - судді Чулуп О.С.

при секретарі Балдич Х.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та визнання права власності ,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Центрального районного суду м. Миколаєва з позовом до відповідача в якому просила припинити право власності ОСОБА_3 на 20/100 частин житлового будинку АДРЕСА_1 та визнати за нею право власності на цілий житловий будинок літ. З-1, літньої кухні літ. Д, гаражу літ. Ж, сараїв літ. К,Н, душу О, вбиральні літ. Л, огорож № 1.5, споруд І, ІІ, 3. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що після смерті її батька, вона отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом на 20/100 частин житлового будинку по АДРЕСА_1 . Позивач зазначає, що рішенням № 668 від 27.02.2009 року Виконавчого комітету Миколаївської міської ради 80/100 житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, що належали співвласнику ОСОБА_4 виділено в окрему в адресу по АДРЕСА_1 . 10.04.2009 року співвласник ОСОБА_5 продала належний їй цілий житловий будинок АДРЕСА_1 відповідачу ОСОБА_2 . Позивач зазначає, що фактично її батько з 2009 року став власником цілого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , однак враховуючи те, що нею було отримано свідоцтво про право на спадщину на 20/100 часток житлового будинку, вона не може розпорядитися належним їй майном. Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просив розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій позов визнав, просив розглядати справу за його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, давши оцінку доказам, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом досліджено cвідоцтво про право на спадщину за заповітом від 22.11.2013 року згідно якого ОСОБА_1 отримала у спадщину після смерті батька ОСОБА_6 житловий будинок літ. З-1, що має 23,7 кв.м житлової площі та 32,4 кв.м. загальної площі, літньої кухні літ. Д, гаражу літ. Ж, сараїв літ. К,Н, душу О, огорож № 1,5, споруд І, ІІ, 3, що складає 20/100 часток домоволодіння АДРЕСА_1 .

Судом досліджено витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 22.11.2013 року згідно якого за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на 20/100 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судом досліджено договір від 17.06.1983 року згідно якої спадкодавець ОСОБА_6 придбав 3/5 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

Судом досліджено рішення Центрального районного суду м. Миколаєва від 13 жовтня 2008 року згідно якого визнано за ОСОБА_4 право власності на 80/100 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що згідно рішення Центрального районного суду м.Миколаєва від 23 жовтня 2012 року було узаконено ОСОБА_4 переобладнання житлового будинку літ.«Р», внаслідок чого була змінена її частка з ј на 80/100 часток, у зв`язку з чим змінились частки інших співвласників ОСОБА_6 з 3/5 на 16/100. Цим же рішенням визнано за ОСОБА_6 право власності в порядку набувальної давності на 4/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 . З даного рішення вбачається також, що частка ОСОБА_4 була виділена в окрему адресу - АДРЕСА_1 та ІНФОРМАЦІЯ_1 . продана ОСОБА_2 .

Судом досліджено витяг з рішення виконавчого комітету Миколаївської міської ради № 669 від 27 лютого 2009 року згідно якого вирішено 80/100 частині домоволодіння з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_4 надати нову адресу: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч.3 ст. 358 ЦК України кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. Статтею 364 ч.1 цього Кодексу передбачено право співвласника на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Зміст права власності, яке полягає у праві володіння, користування та розпорядження своїм майном визначено у ст. 317 ЦК України. Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений ст. 41 Конституції України. Він означає, що право власності є недоторканим, власник може бути позбавлений або обмежений у його здійсненні лише відповідно і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Так, відповідно до ч.1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (ч. 2 ст. 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Таким чином, у разі виділу співвласник отримує свою частку у майні в натурі і вибуває зі складу учасників спільної власності. За всіма іншими співвласниками спільна власність при виділі частки зберігається.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Отже, оскільки один із співвласників спільного часткового майна здійснив виділ в натурі, то відповідно до ч. 2 ст. 367 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, а за такого за позивачем слід визнати право власності на спірне майно як на цілий обє`кт.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 18, 259, 263-265, 284 ЦПК України,ст.ст.321,358,364, 367 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається з житлового будинку літ. З-1 загальною площею 32,4 кв.м, літньої кухні літ. Д, гаражу літ. Ж, сараїв літ. К,Н, душу О, вбиральні літ. Л, огорож № 1,5, споруд І, ІІ, 3.

Припинити право власності ОСОБА_3 на 20/100 частин житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили в порядку та строки передбачені ст. 273 ЦПК України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд міста Миколаєва.

Суддя