Номер провадження 22-ц/804/1349/20
Головуючий у 1-й інстанції Переверзева Л.І.
Доповідач Азевич В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року

Донецький апеляційний суд у складі:

судді-доповідача Азевича В.Б.,

суддів: Никифоряка Л.П., Новікової Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області цивільну справу № 234/17460/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 лютого 2020 року (суддя Переверзева Л.І., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Краматорськ Донецької області, повний текст судового рішення складено 17 лютого 2020 року),-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за прострочення сплати аліментів.

Свої вимоги обґрунтував тим, що згідно з рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 січня 2016 року з відповідачки на його користь були стягнуті аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. На теперішній час рішення суду відповідачем не виконується, вона має заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 41 050 гривень 58 копійок за період часу з червня 2016 року по 01 жовтня 2019 року. Вважав, що заборгованість створилася з вини відповідачки, тому що вона є працездатною людиною, але офіційно ніде не працює, самостійно аліменти не сплачує. Розмір пені, нарахованої на заборгованість, яка виникла станом на 01 жовтня 2019 року складає 234 401 гривня 14 копійок. Таким чином, в зв`язку з тим, що загальна сума заборгованості по аліментам складає 41 050 гривень 58 копійок, то відповідно до частини 1 статті 196 СК України стягненню як неустойка(пеня) підлягає вказана сума. Просив стягнути зазначену суму з відповідачки.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 12 515,55 грн. Стягнуто зі ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 768,40 грн.

ОСОБА_1 на вказане судове рішення подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким стягнути зі ОСОБА_2 на його користь пеню за прострочення сплати аліментів нарахованих за період з 01.06.2016 року по 30.09.2019 року в сумі 41 050,58 грн.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що суд першої інстанції розрахував суму пені не з моменту виникнення заборгованості по день ухвалення рішення судом, а обмежив її нарахування кількістю днів в місяці, в якому виникла така заборгованість. Тобто, судом першої інстанції не було враховано правові висновки, викладені в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц, в якій Верховний Суд відступив від попередніх висновків в подібних правовідносинах та наголосив, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідач посилається на те, що розмір аліментів, який на теперішній час стягується з неї приводить її в надзвичайно скрутне матеріальне становище, а також стан її здоров`я на теперішній час значно погіршився, що потребує додаткових матеріальних витрат. Крім того, вона є єдиною особою, яка постійно доглядає за її батьками та вітчимом, які є пенсіонерами, та у яких більше не має членів родини окрім неї. Просить прийняти зазначені факти при ухваленні остаточного судового рішення у справі. Вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та правомірно здійснив обрахування заборгованості щодо пені, водночас позивач неправильно зазначає період нарахування заборгованості та кількість днів прострочення, що призвело до неправильного розрахунку до позову в цілому.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою «Апеляційне провадження».

В частині 1 статті 274 ЦПК України зазначено, що в порядку спрощеного позовного провадження розглядаються, зокрема, малозначні справи.

Крім того, згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення зміні з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 18 січня 2016 року зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини від усіх доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

На теперішній час відповідач має заборгованість по сплаті аліментів, оскільки сплачує їх нерегулярно і не в повному обсязі. Заборгованість складає 41 050,84 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що, оскільки заборгованість по аліментам виникла з вини відповідачки, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, то позивач дійсно має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені в розмірі 12 515,55 грн.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції повністю погодитися не можливо.

Закон України від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ «Про охорону дитинства» визначає охорону дитинства в Україні як стратегічний загальнонаціональний пріоритет, що має важливе значення для забезпечення національної безпеки України, ефективності внутрішньої політики держави, із метою забезпечення реалізації прав дитини на життя, охорону здоров`я, освіту, соціальний захист, всебічний розвиток та виховання в сімейному оточенні встановлює основні засади державної політики у цій сфері, що ґрунтуються на забезпеченні найкращих інтересів дитини.

Відповідно до частини 2 статті 141 СК України розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині 4 статті 155 СК України.

Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року № 2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини.

Цей припис підтверджує довід про підвищений захист прав дитини.

В статті 179 СК України послідовно зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

За частиною 1 статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Сама такого висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц.

Визначаючи розмір пені за порушення строків сплати аліментів, суд першої інстанції помилково обчислив пеню за кожним місяцем окремо, а не за кожен день прострочення сплати аліментів.

Отже, з огляду на вищезазначене, сума неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів становить: червень 2016 року - 16 114,42 грн (1 224,50 х 1316 х 1%); липень 2016 року - 7 356,62 грн (572,50 х 1285 х 1%); серпень 2016 року - 545,49 грн (43,50 х 1254 х 1%); вересень 2016 року - заборгованість відсутня; жовтень 2016 року - 59,65 грн (5 х 1193 х 1%); листопад 2016 року - 6 222,05 грн (535 х 1163 х 1%); грудень 2016 року - 9 169,20 грн (810 х 1132 х 1%); січень 2017 року - 4 825,13 грн (438,25 х 1101 х 1%); лютий 2017 року - 4 917,02 грн (458,25 х 1073 х 1%); березень 2017 року - 4 722,86 грн (453,25 х 1042 х 1%); квітень 2017 року - 5 965,74 грн (589,50 х 1012 х 1%); травень 2017 року - 5 115,91 грн (521,50 х 981 х 1%); червень 2017 року - 5 007,01 грн (526,50 х 951 х 1%); липень 2017 року - 4 843,80 грн (526,50 х 920 х 1%); серпень 2017 року - 3 098,16 грн (348,50 х 889 х 1%); вересень 2017 року - заборгованість відсутня; жовтень 2017 року - 8 091,63 грн (977,25 х 828 х 1%); листопад 2017 року - 15 778,45 грн (1 977,25 х 798 х 1%); грудень 2017 року - 15 165,50 грн (1 977,25 х 767 х 1%); січень 2018 року - 15 042,00 грн (2 043,75 х 736 х 1%); лютий 2018 року - 14 469,75 грн (2 043,75 х 708 х 1%); березень 2018 року - заборгованість відсутня; квітень 2018 року - 13 541,71 грн (2 093 х 647 х 1%); травень 2018 року - 12 892,88 грн (2 093 х 616 х 1%); червень 2018 року - 12 264,98 грн (2 093 х 586 х 1%); липень 2018 року - 12 783,03 грн (2 303,25 х 555 х 1%); серпень 2018 року - 12 069,03 грн (2 303,25 х 524 х 1%); вересень 2018 року - 11 378,05 грн (2 303,25 х 494 х 1%); жовтень 2018 року - 10 664,04 грн (2 303,25 х 463 х 1%); листопад 2018 року - 3 226,71 грн (745,20 х 433 х 1%); грудень 2018 року - 4 074,27 грн (1 013,50 х 402 х 1%); січень 2019 року - 3 760,08 грн (1 013,50 х 371 х 1%); лютий 2019 року - 3 476,30 грн (1 013,50 х 343 х 1%); березень 2019 року - 3 162,12 грн (1 013,50 х 312 х 1%); квітень 2019 року - 2 858,07 грн (1 013,50 х 282 х 1%); травень 2019 року - 2 460,52 грн (980,29 х 251 х 1%); червень 2019 року - 2 202,57 грн (996,64 х 221 х 1%); липень 2019 року - 1 980,06 грн (1 042,14 х 190 х 1%); серпень 2019 року - 1 657,00 грн (1 042,14 х 159 х 1%); вересень 2019 року - 1 344,36 грн (1 042,14 х 129 х 1%).

Загальна сума неустойки (пені) складає 262 306,17 грн.

Враховуючи положення частини 1 статті 196 СК України та інформацію з довідок-розрахунків Краматорського МВ ДВС, з яких випливає, що розмір заборгованості за аліментами складає 41 050,58 грн, апеляційний суд доходить висновку, що рішення суду першої інстанції підлягає зміні зі збільшенням розміру стягнутої з відповідачки на користь позивача пені за прострочення сплати аліментів з 12 515,55 до 41 050,58 грн.

Колегія суддів не приймає до уваги подані відповідачкою апеляційному суду медичні документи, довідки та трудову книжку, що на думку ОСОБА_2 , підтверджують її скрутний матеріальний стан, оскільки вказані документи відповідачка не подавала до суду першої інстанції, доказів неможливості їх подання під час розгляду справи судом першої інстанції не надала.

В свою чергу, за частиною 3 статті 367 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Крім того, зі змісту апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу випливає, що учасники справи погоджуються з рішенням суду першої інстанції в частині встановлених фактичних обставин справи. Однак, підставою для апеляційної скарги в даному випадку є методика розрахунку неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Відповідно до частин 1, 6, 13 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, з відповідачки ОСОБА_2 слід стягнути в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 768,40 грн.

З урахуванням задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , зі ОСОБА_2 в дохід держави підлягає відшкодуванню судовий збір, пов`язаний з розглядом справи в суді апеляційної інстанції, в розмірі 1 152,60 грн.

Отже, всього зі ОСОБА_2 в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 1 921,00 грн.

З огляду на викладене, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції - зміні в частині визначення розміру пені та судового збору.

Керуючись статтями 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 07 лютого 2020 року в частині стягнення зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 пені за прострочення сплати аліментів та судового збору зі ОСОБА_2 в дохід держави, змінити.

Стягнути зі ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в розмірі 41 050 (сорок одна тисяча п`ятдесят) гривень 58 копійок.

Стягнути зі ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір за подання позовної заяви та апеляційної скарги в розмірі 1 921,00 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривень.

В іншій частині рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 07 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Судді: В.Б. Азевич

Л.П. Никифоряк

Г.В. Новікова