Провадження №2/369/871/20
УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову

13.01.2020 м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Медведський М.Д., розглянувши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя, -

В С Т А Н О В И В :

В провадженні суду перебуває вказана цивільна справа про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя.

Через канцелярію суду 13 січня 2020 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просить накласти арешт суд накласти арешт на: земельну ділянку площею 0,1012 га, кадастровий номер :05:001:5006, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності та житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 186,8 кв.м.

В обґрунтування заяви посилається на те, що за період шлюбу з відповідачем ними було придбано наступне майно.

Земельна ділянка площею 0,1012 га, кадастровий номер :05:001:5006, що знаходиться в АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_2 на праві приватної власності.

Крім того, за період шлюбу на земельній ділянці з кадастровим номером :05:001:5006, що знаходиться в АДРЕСА_1 , за спільні кошти, подружжям зведено житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами.

Відповідно до технічного паспорту, загальна площа будинку, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 становить 186,8 кв.м.

До будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами входять:

-житловий будинок 1 та 2 поверх (літера А) - 126,5 кв.м.;

-тераса (літера а) - 17,1 кв.м;

-ганок - 10,5 кв.м;

-навіс (літера Б) - 34,1 кв.м;

-сарай (літера В) - 20,7 кв.м;

-погреб - 10,9 кв.м;

-баня (літера Г) -67,9 кв.м;

-тераса (літера г) -32,3 кв.м;

Всі правовстановлюючі документи на вказане майно знаходяться у відповідача ОСОБА_2 , тому у нього немає жодних перепон для реалізації майна, а це може порушити майнові права на спільну сумісну власність позивачки ОСОБА_1 .

Також позивач вважає існує загроза того, що ОСОБА_2 може вчинити дії, пов`язані з відчуженням майна, що в подальшому може утруднити чи зробити неможливим виконання можливого рішення суду.

Враховуючи те, що у відповідача знаходяться всі правовстановлюючі документи, позивач вважає, що необхідно вжити заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Дослідивши зібрані докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

У матеріалах справи відсутні відомості, щодо фактичної належності майна відповідачу ОСОБА_2 .

Дотримуючись принципів здійснення цивільного судочинства, враховуючи, що позивачем не надано доказів щодо належності відповідачу будь-якого рухомого або нерухомого майна на праві приватної власності, а також співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, спосіб захисту своїх порушених прав, обраний позивачем, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 153 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та поділ майна подружжя - відмовити

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.Д. Медведський