ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/152/20 Справа № 179/1592/17 Суддя у 1-й інстанції - Ковальчук Т.А. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря Василенко М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області

на заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай), -

В С Т А Н О В И Л А:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що вона була членом КДСП «Україна» Магдалинівського району Дніпропетровської області та її не було внесено до списку громадян членів КДСП, що додаються до Державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Україна».

Державний акт на право колективної власності на землю КДСП «Україна» було видано 15 травня 1995 року, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за Мд № 263, але сертифікат на земельну частку (пай) їй не видавали.

Вважала, що має право на земельну частку (пай) в КДСП «Україна», так як вона була членом господарства та працювала у ньому на день видачі підприємству державного акту.

На підставі викладеного просила визнати за нею право на земельну частку (пай) розміром 10,10 умовних кадастрових гектар та зобов`язати Магдалинівську райдержадміністрацію виділити земельну ділянку.

Заочним рішенням Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року позовні вимоги задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , право на отримання земельної частки (паю) розміром 10,10 умовних кадастрових гектарів, на території Мар`ївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області, як колишнього члена КДСП «Україна».

Зобов`язано Магдалинівську районну державну адміністрацію Дніпропетровської області розглянути питання щодо надання ОСОБА_1 у власність земельної частки (паю) розміром 10,10 умовних кадастрових гектарів на території Мар`ївської сільської ради Магдалинівського району Дніпропетровської області чи іншої земельної ділянки на території Магдалинівського району Дніпропетровської області.

Не погодившись з таким рішенням, Перший заступник прокурора Дніпропетровської області звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що позивач не була членом КДСП «Україна» на момент передачі земель у колективну власність КДСП, у списках громадян членів КСП, який додавався до державного акту на право колективної власності, вона також відсутня, у зв`язку з чим права на земельну частку (пай) вона не набула.

Правонаступник позивача ОСОБА_2 подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційне провадження закрити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на момент видачі державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Україна», позивач була членом КДСП «Україна», однак не включена до списку громадян, які мають право на отримання земельної частки (паю), який додано до Державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Україна», тому її право підлягає захисту.

Однак колегія суддів не може погодитись з таким висновком з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , згідно Трудової книжки колгоспника, у період із 01.01.1994 року по 30.04.1999 року перебувала у трудових відносинах з КДСП «Україна»(а.с.37-38).

15 травня 1995 року КДСП «Україна» було видано державний акт на право колективної власності на землю, зареєстрований в Книзі записів Державних актів на право колективної власності на землю за Мд № 162 (а.с. 5).

Згідно листу Відділу у Магдалинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.12.2017 року, ОСОБА_1 не внесена до списку громадян до Державного акту на право колективної власності на землю КДСП «Україна» (а.с.31).

Відповідно до частини дев`ятої статті 5 ЗК України (в редакції від 22 червня 1993 року), кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно зі статтями 22, 23 ЗК України (у редакції від 22 червня 1993 року) та відповідно до вище зазначеного указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в членах КСП на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання КСП цього акта.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Позови громадян, пов`язані з паюванням земель (зокрема, про визнання права на земельну частку (пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифіката, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є КСП, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, яка затверджувала розмір паю, вирішувала питання про видачу сертифіката, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Відповідно до листа голови Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про надання інформації, інформація в протоколах загальних зборів та протоколах засідань правління КДСП «Україна» Магдалинівського району про прийняття в члени та звільнення з членів КДСП «Україна» ОСОБА_1 за 1992-2000 роки відсутня (а.с.60).

Таким чином, зверненню до суду з указаним позовом має передувати вирішення питання про невключення ОСОБА_1 до списку громадян членів КСП, які мають право на земельну частку (пай). Таких вимог позивач у пред`явленому позові не заявляла.

Разом з цим вирішення питання щодо невключення підприємством особи до списку громадян, які мають право на земельну частку (пай), має на меті оскарження дій чи бездіяльності цього підприємства, що вказує на необхідність залучення до участі у справі у такому випадку відповідної юридичної особи або її правонаступника.

Дана позиція узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у Постанові від 10 січня 2019 року у справі № 696/1268/16-ц.

За таких обставин передбачених законодавством підстав для визнання за ОСОБА_1 права власності на земельну частку (пай) немає, тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Згідно вимог ст.141 ЦПК України, з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Дніпропетровської області підлягає стягненню судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 960,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області задовольнити.

Заочне рішення Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 16 лютого 2018 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , правонаступником якої є ОСОБА_2 , до Магдалинівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про визнання права на земельну частку (пай).

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Прокуратури Дніпропетровської області судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 960,00 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова