Cправа № 127/905/20
Провадження № 2/127/120/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

(заочне)

16 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області

в складі:

головуючого судді Гуменюка К.П.,

за участю секретаря судового засідання Рудої В.В.,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

вимоги позивачів: постановити рішення, яким визнати відповідача ОСОБА_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням належного позивачам на праві спільної часткової власності домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

15 січня 2020 року позивачі звернулись до суду з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням.

В позовній заяві зазначено, що згідно договорів довічного утримання (догляду) від 13 вересня 2004 року серії ВВМ № 450408 та серії ВВМ № 450409, посвідчених Другою вінницькою державною нотаріальною конторою та зареєстрованих в реєстрі за № 1-2021, дід позивачів - ОСОБА_4 передав ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у власність в рівних частках кожній, належний йому житловий будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , взамін чого вони зобов`язались надавати відчужувачеві довічне матеріальне забезпечення. При посвідченні Договорів довічного утримання (догляду) нотаріусом була накладена заборона на відчуження домоволодіння до припинення чи розірвання договору довічного утримання.

Право спільної часткової власності на вищевказаний житловий будинок було належним чином зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Договір було припинено в зв`язку зі смертю відчужувача - ОСОБА_4 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після цього було припинено обтяження майна - заборона на відчуження домоволодіння.

Після смерті ОСОБА_4 у спірному будинку залишилась проживати до кінця свого життя бабуся позивачів - ОСОБА_5

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_5 , і позивачі вирішили продати домоволодіння. Однак, при підготовці документів для відчуження домоволодіння було виявлено, що у ньому з 16 січня 1999 року зареєстрований відповідач ОСОБА_3 , який є братом позивачів. Зареєструвавшись у будинку, ОСОБА_3 не вселявся в нього, речей в приміщенні будинку ніколи не зберігав, будинком не цікавився.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відоме місце фактичного проживання відповідача. Останній залишається зареєстрованим у даному житловому будинку і не приймає жодних мір, щоб знятись з реєстрації у ньому, не проживає у спірному житловому приміщенні, своїх речей там не зберігає, участі в утриманні житла та оплаті комунальних платежів не бере.

Крім того, з причини реєстрації в будинку відповідача позивачі не мають змоги розпорядитись на свій розсуд даним будинком. Реєстрація ОСОБА_3 в належному позивачам будинку створює для них перешкоди в користуванні їхньою спільною власністю.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами позивачі звернулись до суду з даною позовною заявою.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до судового засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись судом у встановленому законом порядку. На адресу суду надали заяви, у яких просять суд розгляд справи проводити за їх відсутності та зазначили, що вимоги позову підтримують у повному обсязі, не заперечують щодо ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся судом у встановленому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Разом з тим, відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Таким чином, з урахуванням приписів ст.ст. 223, 280 ЦПК України суд прийшов до висновку про розгляд справи у відсутність відповідача в порядку заочного провадження, оскільки в справі достатньо матеріалів про права та взаємовідносини сторін і позивач не заперечив проти такого порядку розгляду справи.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку про задоволення вимог позовної заяви з наступних підстав.

Як було встановлено судом, що 13 вересня 2004 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 було укладено договір довічного утримання (догляду), відповідно до умов якого, ОСОБА_4 передає у власність, в рівних частках кожній, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , належний йому на праві приватної власності житловий будинок з господарськими будівлями за номером АДРЕСА_1 , взамін чого, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зобов`язались надавати ОСОБА_4 довічно матеріальне забезпечення (а.с. 5).

Право приватної спільної часткової власності на будинок АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (по Ѕ частці кожній), що вбачається з витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 90546280 від 26 червня 2017 року та № 111780134 від 25 січня 2018 року (а.с. 7, 10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 27 червня 2016 року Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області (а.с. 12).

На підставі вищевказаного свідоцтва про смерть, 23 червня 2017 року було припинено обтяження накладене на будинок АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Відповідач ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 14-16).

Відповідно до довідки № 12 від 08 січня 2020 року, виданої КК «Лівобережний», ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає з 1999 року згідно свідчень сусідів (а.с. 17).

Згідно ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю; право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Оскільки відповідач ОСОБА_3 у будинку АДРЕСА_1 не проживає більше одного року, суд приходить до переконливого висновку, що вимоги позовної заяви про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування жилим приміщенням вище зазначеного будинку, підлягають до задоволення.

Оскільки суд дійшов висновку про задоволення позову, то відповідно до ст. 141 ЦПК України всі судові витрати понесені позивачами у справі, підлягають стягненню з відповідача на користь позивачів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, ст.ст. 405 ЦК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 60 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки щодо подання заяви про перегляд заочного рішення та апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повне судове рішення складено 16 квітня 2020 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк