Постанова

Іменем України

03 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 479/327/18

провадження № 61-11868св19

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Мартєва С. Ю., Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Сімоненко В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» на заочне рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2018 року у складі судді: Репушевської О. В. та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 травня 2019 року у складі колегії суддів: Колосовського С. Ю., Локтіонової О. В., Ямкової О. О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ «Агрофірма Корнацьких» про стягнення заборгованості по орендній платі.

ОСОБА_1 зазначав, що 15 січня 2015 року уклав з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» два договори оренди за якими передав в користування останнього дві земельні ділянки площами 2,7623 га, 2,7622 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованих на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району з кадастровими номерами :01:000:0036 та :01:000:0037.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 16 березня 2017 року ці договори достроково розірвано, але відповідач земельні ділянки не повернув і використовував їх протягом 2017 року не оплативши оренду.

Також на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 06 жовтня 2017 року він є власником земельної ділянки площею 2,7623 га з кадастровим номером :01:000:0035 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району, яку орендує ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за договором оренди від 15 січня 2015 року, укладеним з попереднім власником - ОСОБА_2 .

Посилаючись на те, що на його звернення в досудовому порядку про виплату орендної плати відповідач не відреагував, позивач просив за першими двома договорами оренди зобов`язати відповідача виплатити орендну плату за 2017 рік в натуральній формі: пшениця - 2 000 кг., ячмінь - 1 400 кг., соняшник - 200 кг., кукурудза (в зерні) - 400 кг., стягнути 1 461,2 грн пені за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 0,3 % за кожен день прострочення по 17 квітня 2018 року, а по третьому договору - зобов`язати відповідача виплатити орендну плату за 2015, 2016, 2017 роки в натуральній формі: пшениця - 3 000 кг., ячмінь - 2 100 кг., соняшник - 300 кг., кукурудза (в зерні) - 600 кг. та стягнути 5 721,86 грн пені за несвоєчасне внесення орендної плати в розмірі 0,3 % за кожен день прострочення.

Короткий зміст судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Заочним рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Миколаївського апеляційного суду від 29 травня 2019 року, позов задоволено. Постановлено зобов`язати ТОВ «Агрофірма Корнацьких» виплатити ОСОБА_1 заборгованість по орендній платі за трьома договорами оренди від 15 січня 2015 року в натуральній формі: пшениця - 5 000 кг., ячмінь - 3 500 кг., соняшник - 500 кг., кукурудза (в зерні) - 1 000 кг., а також стягнуто з відповідача на користь останнього 7 183,06 грн пені.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції, з висновком якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що в порушення умов укладеного сторонами договору оренди відповідач не виконував свої обов`язки щодо своєчасної виплати орендної плати позивачу, внаслідок несплати орендної плати утворилась заборгованість, яка на підставі статей 22, 24 Закону України «Про оренду землі» та пунктів 9, 14 договорів оренди підлягає стягненню з ТОВ «Агрофірма Корнацьких» на користь ОСОБА_1 . Крім того, виходячи з умов укладених сторонами договорів з відповідача на користь позивача підлягає стягненню пеня за несвоєчасне внесення орендної плати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2019 року ТОВ «Агрофірма Корнацьких» звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій, у якій просить скасувати вказані судові рішення та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 червня 2019 року вказану справу призначено судді-доповідачеві Кривцовій Г. В.

Ухвалою Верховного Суду від 08 липня 2019 року відкрито касаційне провадження.

06 серпня 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ОСОБА_1 на касаційну скаргу.

Згідно розпорядження від 05 лютого 2020 року про призначення повторного автоматизованого розподілу судової справи, у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді Кривцової Г. В. , на підставі повідомлень секретаря першої судової палати Луспеника Д. Д. зобов`язано призначити повторний автоматизований розподіл судової справи.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 лютого 2020 року справу призначено судді-доповідачеві Петрову Є. В., судді, які входять до складу колегії: Сімоненко В. М., Мартєв С. Ю.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Тому у тексті цієї постанови норми ЦПК України наводяться в редакції, яка була чинною станом на 07 лютого 2020 року

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційну скаргу мотивовано тим, що неналежне повідомлення про час і місце розгляду справи призвело до порушення прав ТОВ «Агрофірма Корнацьких» та його обізнаності щодо розгляду справи, що позбавило відповідача передбаченого цивільним законодавством права надати суду докази, відзив, пояснення, якими заперечує проти позову. Зазначена обставина не дозволила ТОВ «Агрофірма Корнацьких» реалізувати свої права. Суди, на переконання відповідача, в оскаржуваних рішеннях дійшли помилкового висновку про належне повідомлення відповідача судом першої інстанції про розгляд справи, чим було порушено принцип рівності учасників цивільного процесу та змагальності сторін, які є складовими права на справедливий суд, як частини верховенства права.

Аргументи інших учасників справи

У відзиві на касаційну скаргу ОСОБА_1 просив оскаржувані судові рішення залишити без змін. Зокрема зазначав, що посилання касаційної скарги про неотримання судових повісток і відсутність їх реєстрації у системі сайту Укрпошти, спростовуються наявними у справі доказами, а саме повідомленням про вручення поштового відправлення з штриховим кодовим ідентифікатором № 765 (а.с. 86) № НОМЕР_1 (а.с. 88), а відсутність інформації на офіційному сайті Укрпошти щодо вручення поштових відправлень з штриховими кодовими ідентифікаторами № 765 та № НОМЕР_1 пояснюється тим, що на офіційному сайті Укрпошти інформація зберігається протягом шести місяців з моменту вручення рекомендованого поштового відправлення, а з роздруківок, наданих відповідачем, вбачається, що відстеження вказаних поштових відправлень здійснювалось 19 червня 2019 року, тобто зі спливом шестимісячного строку, відповідно, офіційний сайт Укрпошти вже не містив інформації щодо вручення поштових відправлень.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що 15 січня 2015 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Агрофірма Корнацьких», а також між ОСОБА_2 і ТОВ «Агрофірма Корнацьких» укладено договори оренди, за умовами яких останнє отримало в користування на сім років дві земельні ділянки площами по 2,7623 га та одну земельну ділянку площею 2,7622 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровими номерами :01:000:0036, :01:000:0037, :01:000:0035, розташованих в межах території Секретарської сільської ради Кривоозерського району Миколаївської області.

Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі шляхом видачі орендодавцю готівкою відповідної грошової суми із каси орендаря або перерахуванням її на банківський рахунок орендодавця. Щорічний розмір орендної плати складає (з урахуванням прибуткового податку) фіксовану грошову суму, що становить 3 % від нормативно грошової оцінки земельної ділянки.

З метою захисту майнових інтересів орендодавця за згодою сторін на умовах, визначених цим договором, розрахунок по орендній платі може бути проведено визначеною кількістю сільськогосподарської продукції. Форма розрахунку за договором (грошова або у натуральній формі) окремо щорічно погоджується сторонами в межах розміру плати, визначеного додатком № 1 до договору, шляхом подання орендодавцем на ім`я орендаря письмової заяви. Така заява подається орендарю до 01 вересня року, за яким проводиться розрахунок по орендній платі. Якщо протягом року сторони не погодили форму виплати орендної плати, вважається, що розрахунок по орендній платі буде здійснюватися в грошовій формі.

Орендна плата вноситься щорічно до 26 грудня того року, за який здійснюється розрахунок.

У разі невнесення орендної плати у строки, визначені договором, справляється пеня у розмірі 0,3 % несплаченої суми за кожний день прострочення.

Після припинення дії договору орендар повертає орендодавцеві земельну ділянку у стані не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду.

Додатком № 1 до договорів оренди до сільськогосподарської продукції при натуральній формі оплати за оренду включено: пшениця - від 800 до 1 000 кг., ячмінь - від 500 до 700 кг., соняшник - 100 кг., кукурудза (в зерні) - 200 кг.

Державна реєстрація права оренди цих земельних ділянок здійснена 09 вересня 2015 року.

Рішенням Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 26 грудня 2017 року договори оренди, укладені 15 січня 2015 року між ОСОБА_1 і ТОВ «Агрофірма Корнацьких» щодо двох земельних ділянок з кадастровими номерами :01:000:0036, :01:000:0037 розірвано у зв`язку із систематичним невиконанням обов`язків по оплаті оренди.

Припинення права оренди ТОВ «Агрофірма Корнацьких» щодо цих земельних ділянок зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 05 березня 2018 року.

06 жовтня 2017 року на ім`я ОСОБА_1 нотаріальним органом видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 2,7623 га з кадастровим номером :01:000:0035 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Секретарської сільської ради Кривоозерського району, яку орендує ТОВ «Агрофірма Корнацьких» за договором оренди від 15 січня 2015 року, укладеним з попереднім власником - ОСОБА_2 .

За користування в 2017 році земельними ділянками з кадастровими номерами :01:000:0036, :01:000:0037 ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не сплатило ОСОБА_1 орендну плату обумовлену договором.

Також ТОВ «Агрофірма Корнацьких» не сплатило орендну плату за користування в 2015-2017 роках земельною ділянкою з кадастровим номером :01:000:0035 ні ОСОБА_2 , ні його правонаступнику.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судові рішення суду першої та апеляційної інстанцій відповідають вказаним вимогам закону.

Вивчивши матеріали цивільної справи, зміст оскаржуваних судових рішень, обговоривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку про залишення касаційної скарги без задоволення, з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно зі статтею 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відомості про те, що ТОВ «Агрофірма Корнацьких» було належним чином, у спосіб, встановлений статтею 128 ЦПК України, повідомлене судом першої інстанції про дату, час і місце розгляду справи підтверджуються матеріалами справи, а саме: зворотніми повідомленнями про вручення судових повісток про виклик до суду на 13 листопада 2018 року та на 19 грудня 2018 року (а.с. 86, 88).

За таких обставин аргументи касаційної скарги про неналежне повідомлення відповідача про розгляд справи є необґрунтованими та не знайшли свого підтвердження.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 03 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

З огляду на встановлені фактичні обставини справи, Верховний Суд дійшов висновку, що суди першої та апеляційної інстанцій належним чином дослідили й оцінили подані заявником докази, правильно застосував норми процесуального та матеріального права, дійшли обґрунтованого висновку про задоволення позову, а доводи касаційної скарги зводяться до переоцінки доказів та власного тлумачення норм права та незгоди заявника із ухваленими у справі судовими рішеннями.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 401, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» залишити без задоволення.

Заочне рішення Кривоозерського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 29 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко