ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8324/14-ц
провадження № 6/753/448/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" квітня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Осадчук М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа № 2-1918/2009 виданого 29.11.2010 р. Дарницьким районним судом м. Києва таким, що не підлягає виконанню, мотивуючи свої вимоги тим, що сплили строки виконавчого провадження.

Заявник та заінтересована особа в судове засідання не з`явились, про час та місце судового розгляду заяви повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, проте їх неявка згідно ч.3 ст. 432 ЦПК України, не є перешкодою розгляду даної заяви.

Вивчивши заяву, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 15.07.2010 р. задоволено позовні вимоги заступника військового прокурора Чернігівського гарнізону в інтересах держави в особі факультету військової підготовки Подільського державного аграрно-технічного університету до ОСОБА_1 про стягнення витрат, пов`язаних з утриманням курсанта на факультеті військової підготовки в сумі 18 074 грн. 20 коп.

На виконання вищевказаного рішення 29.11.2010 р. Дарницьким районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 2-1918/2009.

Як зазначає заявник 30.07.2017 р. державним виконавцем Дарницького РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з виконання вищевказаного виконавчого листа.

Обґрунтовуючи заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню заявник зазначив, що строк для даного виду стягнення закінчився. При цьому послався на п. 6 ч.1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження №606-XIV» (чинного на час набрання рішенням законної сили), відповідно до якого виконавче провадження підлягає закінченню у випадках закінчення передбаченого законом строку для даного виду стягнення.

Однак суд скептично ставить до вищенаведених тверджень заявника, з огляду на наступне.

Згідно із пунктами 1,2 ст.432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином ч. 2 ст.432 ЦПК України визначено підстави за наявності яких судом може бути визнано виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Виходячи з аналізу ст.432 ЦПК України закінчення строку здійснення виконавчого провадження не підставою для визнання судом виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, як зазначено у постанові Верховного Суду України від 4 вересня 2013 року у справі № 73цс13, згідно із ч. 1 ст. 598, ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Враховуючи вищевикладене, підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, які б свідчили про відсутність у боржника матеріально-правового обов`язку повністю чи частково у зв`язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин суд не вбачає.

Крім того, вивчивши матеріали заяви, суд дійшов до таких висновків.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Обов`язковість виконання судових рішень закріплена також у конвенцією "Про захист прав та свобод людини", яка ратифікована Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» від 17.07.1997 року. Отже, її положення є обов`язковими для виконання Україною.

Стаття 6 вказаної Конвенції гарантує неухильність виконання рішення суду громадянами, юридичними особами та всіма органами влади України.

Тобто, рішення суду, яке набрало законної сили повинно бути виконано, а інші обставини щодо його невиконання суперечать основним принципам права і до уваги судом не приймаються. У протилежному випадку буде мати місце порушення принципу юридичної визначеності, що є одним із базових складових принципу верховенства права, визнаного Україною як на рівні Конституції, так і шляхом ратифікації Європейської Конвенції з прав людини. Судове рішення, яке підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Суд враховує також позицію Європейського суду з прав людини, згідно якої право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція), було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок. У такому самому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном, як це передбачено першим реченням першого пункту статті 1 Першого протоколу. Відповідно необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції (справа Юрій Миколайович Іванов проти України).

Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що підстави для визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні, у зв`язку із чим в задоволенні даної заяви необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.260, 432 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ О.Р. ЛУЖЕЦЬКА