№ 207/4170/18
№ 2-др/207/4/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 січня 2020 року Баглійський районний суд міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Тюлюнової В. Г.

при секретарі: Барабаш М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення.

ВСТАНОВИВ:

10 січня 2020 року рішенням Баглійського районного суду м. Дніпродзержинська позов ТОВ Арт Фінанс задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ Арт Фінанс () заборгованість за тілом кредиту в сумі 1500,00 грн.; заборгованість по сплаті процентів в сумі 336,00 грн; заборгованість по сплаті пені в сумі 750,00 грн., а всього в сумі 2586,00 грн., судові витрати в сумі 216,91 грн.

В своїй заяві про ухвалення додаткового рішення, заявник посилається на те, що судом при ухваленні рішення за позовом ТОВ Арт Фінанс до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів за кредитом не було враховано часткової сплати відповідачем грошових коштів в сумі 2061,00 грн в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором і просить суд ухвалити додаткове рішення про зменшення розміру стягнення з відповідача. На доказ викладеного, надає копію квитанції про сплату грошових коштів в сумі 2061,00 грн на користь позивача.

Суд не вбачає необхідності для виклику в судове засідання учасників розгляду справи, так як ухвалення додаткового рішення не потребує додаткових пояснень та дослідження доказів.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Як випливає із судового рішення, судом були розглянуті позовні вимоги щодо стягнення тіла кредиту, процентів та пені, а також вирішено питання про розподіл судових витрат, тобто всі вимоги, які були предметом судового розгляду. Суми, що підлягають стягнення судом визначені. Підстави для застосування ст. 430 ЦПК України відсутні. Таким чином, суд приходить до висновку, що для ухвалення додаткового рішення відсутні правові підстави.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 174 ЦПК України, при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву.

Відповідно до ч. 8 та ч. 9 ст. 83 ЦПК, докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, яка їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Копії доказів (крім речових доказів), що подаються до суду, заздалегідь надсилаються або надаються особою, яка їх подає, іншим учасникам справи. Суд не бере до уваги відповідні докази у разі відсутності підтвердження надсилання (надання) їх копій іншим учасникам справи, крім випадку, якщо такі докази є у відповідного учасника справи або обсяг доказів є надмірним, або вони подані до суду в електронній формі, або є публічно доступними.

Виходячи із приписів ст. 81 ЦПК, подання доказів є, як обов`язком сторін, так і їх правом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК).

Судом було розглянуто справу на підставі наявних матеріалів, а саме: заяв по суті справи та доказів поданих в порядку, передбаченому ст. 83 ЦПК України.

Із заяви заявника вбачається, що він просить суд змінити рішення суду, посилаючись на певний доказ, однак відповідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених Цим кодексом випадках.

Відповідно ч. 8 ст. 268 ЦПК України - після проголошення рішення суд, який його ухвалив, не може сам скасувати або змінити це рішення, крім випадків, визначених цим Кодексом.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 13, 265, 268, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення відмовити.

Ухвала може бути оскаржена впродовж п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська.

Учасник справи, якому копія ухвали суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому копії ухвали суду.

Суддя В. Г. Тюлюнова