Постанова

Іменем України

15 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 754/12411/16-ц

провадження № 61-20916ск19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» на ухвалу Київського апеляційного суду

від 18 жовтня 2019 року ускладі судді Суханової Є. М.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2016 року Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позову зазначало, що 11 серпня 2008 року між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк», правонаступником якого є ПАТ «Укрсоцбанк», та відповідачем укладено кредитний договір, відповідно до умов якого ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі

54 309,00 дол. США зі сплатою 9 % річних та кінцевим терміном погашення заборгованості не пізніше 10 серпня 2015 року.

Посилаючись на те, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконує, у зв`язку із чим утворилась заборгованість, яка станом на 31 серпня 2016 року становить 64 679,72 дол. США (еквівалент суми в національній валюті складає 1 659 179,77 грн), позивач просив стягнути з відповідача на свою користь зазначену вище суму заборгованості за кредитним договором.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19 вересня 2019 року позовну заяву ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором залишено без розгляду.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що представник позивача подав до суду письмову заяву, в якій просив залишити позов без розгляду у зв`язку з відсутністю у ПАТ «Укрсоцбанк» права вимоги до відповідача за кредитним договором від 11 серпня 2008 року. Посилаючись на наведене та керуючись пунктом 5 частини першої статі 257 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд першої інстанцій дійшов висновку про наявність підстав для задоволення заяви позивача та залишення позову без розгляду.

Короткий зміст оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» (далі - ТОВ «ФК «Женева») на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва

від 19 вересня 2019 року у справі за позовом ПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд виходив з того, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції питання про права та інтереси ТОВ «ФК «Женева» не вирішувались.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи касаційної скарги

У листопаді 2019 року Радченко В. Ю., яка діє в інтересах ТОВ «ФК «Женева», надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року, в якій просить суд касаційної інстанції оскаржувану ухвалу апеляційного суду скасувати, справу направити до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що ухвала апеляційного суду постановлена з порушенням вимог процесуального права, оскільки апеляційним судом фактично позбавлено нового кредитора права вимоги за зобов`язанням відповідача, що випливає з кредитного договору від 11 серпня 2008 року

на стягнення заборгованості, яка виникла у відповідача через неналежне виконання його умов.

Вважає висновки апеляційного суду про те, що ухвалою суду першої інстанції про залишення позову первісного кредитора без розгляду не порушено права та інтереси ТОВ «ФК «Женева», безпідставними, оскільки апеляційним судом не надано належної правової оцінки договору про відступлення права вимоги

від 27 грудня 2018 року, укладеному між ПАТ «Укрсоцбанк» та ТОВ «ФК «Женева», на що заявник звертав увагу суду в апеляційній скарзі.

Позиція інших учасників справи

Відзиву на касаційну скаргу ТОВ «ФК «Женева» до Верховного Суду не надходило.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 28 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження в справі, витребувано цивільну справу № 754/12411/16-ц з Деснянського районного суду м. Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Апеляційним судом встановлено, що на момент вирішення судом першої інстанції питання про відкриття провадження у справі, ТОВ «Фінансова компанія «Женева» не було стороною у справі. Оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції про залишення позову без розгляду питання про права та інтереси заявника не вирішувались.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». У частині другій розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього закону установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За таких обставин розгляд касаційної скарги ТОВ «ФК «Женева» на ухвалу Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року Верховний Суд здійснює у порядку та за правилами ЦПК Українив редакції, що діяла до 08 лютого

2020 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої статі 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК Українипід час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги та зміст оскарженого судового рішення, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Статтею 14 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та інші особи мають право на апеляційний перегляд справи у визначених законом випадках -

на касаційне оскарження судового рішення.

Чинний ЦПК України містить декілька норм, що регулюють участь

в апеляційному перегляді осіб, які не брали участі у справі.

Стаття 17 ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи,

які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи

та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

У статті 18 ЦПК України зазначено, що обов`язковість судового рішення

не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи

чи інтереси.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою, ТОВ «ФК «Женева»указувало на те, що залишаючи позовПАТ «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1

про стягнення заборгованості за кредитним договором без розгляду за заявою позивача, суд першої інстанції, посилаючись на те, що позивач відступив право вимоги за зазначеним вище кредитним договором, порушив вимоги

статті 55 ЦПК України, оскільки не залучив до участі у справі правонаступника позивача. За таких обставин, заявник вважав, що оскаржуваною ухвалою суду першої інстанції порушено його права та законні інтереси як правонаступника кредитора, проте до участі у справі його залучено не було.

Підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження визначені у статті 358 ЦПК України, відповідно до якої суд апеляційної інстанції відмовляє

у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо: апеляційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає апеляційному оскарженню; є ухвала про закриття провадження у зв`язку з відмовою від раніше поданої апеляційної скарги цієї самої особи на це саме судове рішення; є постанова про залишення апеляційної скарги цієї самої особи без задоволення або ухвала про відмову

у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою цієї особи на це саме судове рішення; скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави

для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Женева», апеляційний суд не врахував, що товариство звернулося

до апеляційного суду як особа, яка не брала участі у справі, вважаючи, що суд першої інстанції вирішив питання про її права та інтереси (частина перша статті 352 ЦПК України).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення наведених норм процесуального права свідчить про те, що суд апеляційної інстанції лише в межах відкритого апеляційного провадження має процесуальну можливість зробити висновок щодо вирішення чи не вирішення судом першої інстанції питань про права та інтереси особи, яка не брала участі

у розгляді справи судом першої інстанції. При цьому, якщо обставини

про вирішення судом першої інстанції питання про права, інтереси та свободи особи, яка не була залучена до участі у справі, не підтвердились, апеляційне провадження підлягає закриттю.

Тобто апеляційному суду необхідно було відкрити апеляційне провадження

за апеляційною скаргою ТОВ «ФК «Женева», а у разі з`ясування, що судовим рішенням питання про його права, свободи, інтереси та (або) обов`язки

не вирішувалося, закрити апеляційне провадження відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Аналогічний висновок викладено в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 17 лютого 2020 року у справі № 668/17285/13-ц (провадження № 61-41547сво18).

Відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, апеляційний суд наведеного не врахував, неправильно застосував положення статті 358 ЦПК України, а тому оскаржувана ухвала не може вважатися законною

та обґрунтованою.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає доводи касаційної скарги обґрунтованими та достатніми для скасування ухвали апеляційного суду,

а справа підлягає направленню до апеляційного суду для вирішення питання про відкриття апеляційного провадження.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Згідно з частиною четвертою статті 406 ЦПК України у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвали суду апеляційної інстанції, яка перешкоджає провадженню у справі, справа передається на розгляд суду апеляційної інстанції.

Зважаючи на те, що суд апеляційної інстанції при постановленні ухвали

від 18 жовтня 2019 року про відмову у відкритті апеляційного провадження допустив порушення норм процесуального права, ухвала підлягає скасуванню

з передачею справи на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки судом касаційної інстанції рішення не змінюється та не ухвалюється нове, то питання щодо розподілу судових витрат колегією суддів не вирішується.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Женева» задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 18 жовтня 2019 року скасувати.

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту

її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий М. Є. Червинська

Судді: С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко

В. М. Коротун