КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 759/4025/19 Головуючий у 1-й інст. - П'ятничук І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Рубан С.М.

суддів Заришняк Г.М., Мараєва Н.Є.

при секретарі Букалов В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року, ухвалене у складі судді П'ятничук І.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з банківської картки/рахунку,-

В С Т А Н О В И В :

01.03.2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення безпідставно списаних коштів з банківської картки/рахунку, в якому просив:

визнати нечинними транзакції щодо переказу коштів від 01.12.2017 року, 11.12.2017 року, 13.12.2017 року, 26.12.2017 року, 27.12.2017 року, 28.12.2017 року,

зобов`язати АТ КБ «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 21300 дол.США, що станом на день подання позову становить 575 313 грн 00 коп., шляхом їх відновлення на картковому рахунку НОМЕР_1 ,

стягнути понесені судові витрати.

Посилається на те, що він є власником банківської картки № НОМЕР_1 відкритої в АТ КБ «Приватбанк» як сумісний банківський рахунок разом з батьком, для оплати навчання в вищому навчальному закладі в Канаді, на вказаний картковий рахунок переведено кошти в розмірі 21300 дол. США.Вперіод навчання з 25.08.2017 рокупо 30.11.2018 року позивач перебував у Канаді, не користувався телефономз номером НОМЕР_2 , який є ключем до банківської картки НОМЕР_1 . В січні 2018 року позивачу стало відомо, що з його банківської картки зникли всі грошові кошти та СІМ-картка до телефонного номера НОМЕР_2 є неактивною. Зателефонувавши до колл-центру банку стало відомо, що з даного банківського рахунку зникли кошти: 01.12.2017 року - 100 долларів США, 11.12.2017 року - 1800 доллаів США, 13.12.2017 року- 5000 долларів США, 26.12.2017 року - 5000 долларів США, 27.12.2017 року -4500 долларів США, 28.12.2017 року- 4900 долларів США. В подальшому позивачу стало відомо, що сім-картка, яка є ключем до даної банківської картки перевипущена в одному з центрів обслуговування абонентів lifecell. Будь-якого розпорядження щодо переведення грошових коштів з належної йому банківської картки позивач не надавав, за вказаним фактом Святошинським УП ГУ НП в м.Києві порушене кримінальне ровадження № 0000865 від 02.02.2018 року за ч.5 ст.185 КК України.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Посилається на те, що суд не врахував наявні в матеріалах справи докази на підтвердження того, що позивач не вчиняв і не міг вчиняти з об`єктивних причин дії або допустити бездіяльність, які б призвели до втрати, незаконного використання ПІН або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Відповідно до Положення про порядок емісії електронних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням, затвердженого постановою Правління НБУ від 05 листопада 2014 року, банк у разі невиконання обов`язку з інформування користувача про здійснені операції з використанням електронного платіжного засобу несе ризик збитків від здійснення таких операцій. Матеріали справи не містять відомостей про повідомлення позивача, як клієнта банку про списання коштів з його рахунку. Обставини, які б свідчили про те, що про оспорювані платіжні операції позивач повідомлявся шляхом направлення СМС - повідомлень, в ході судового розгляду не встановлено, як і не встановлено факт отримання позивачем відповідних СМС - повідомлень. Згідно відповіді мобільного оператора від 05.09.2019 року заміна сім карти фінансового номера позивача була здійснена 23.11.2017 року у м. Києві та з 01.12.2017 року по 29.12.2017 року (період здійснення спірних переказів) всі телефонні з`єднання здійснювались в Україні з території Дніпропетровської області, що свідчить про те, що доступ до управління рухом коштів по банківському рахунку отримано сторонніми особами без участі та відома позивача. Зазначає, що користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій у разі відсутності доказів сприяння ним втраті, використанню ПІН - коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції. Посилання відповідача на «Умови та правила надання банківських послуг», як на правомірність списання коштів з рахунку позивача є помилковими, оскільки надані банком Умови та правила надання банківських послуг не містять підпису позивача, тому відсутні підстави вважати, що саме ці Умови та правила розумів позивач, ознайомлювався та погодився з ними, підписуючи анкету - заяву про приєднання до них.

В судовому засіданні представники позивача підтримали апеляційну скаргу з підстав викладених у апеляційній скарзі та уточненили позовні вимоги. Вказали, що в тексті позовної заяви, в тому числі п.2 її прохальної частини допущено технічну помилку щодо загальної суми несанкціоновано (без волевиявлення власника коштів) списаної з карткового рахунку № НОМЕР_1 , а саме вказано 21 300 дол. США замість 21 250 дол. США. Вказана помилка допущена з огляду на те, що 01.12.2017 року було здійснено 2 трансакції по рахунку на 50 дол. США та 100 дол. США. При цьому, несанкціонованою є трансакція на 50 дол. США, а не на 100 дол. США. Просили суд врахувати зміст позовних вимог з урахуванням того, що нечинними підлягають визнанню трансакції на загальну суму 21 250 дол. США, а саме 01.12.2017 року - 50 дол. США, від 11.12.2017 року - 1800 дол. США, від 13.12.2017 року - 5000 дол. США., від 26.12.2017 року - 5000 дол. США, від 27.12.2017 року - 4500 дол. США, від 28.12.2017 року - 4900 дол. США, та зобов`язання поновити на картковому рахунку № НОМЕР_1 кошти на загальну суму 21 250 дол. США, еквівалент яких становить 573 962 грн 50 коп. станом на день подачі позову.

Представник відповідача заперечив проти задоволення апеляційної скарги. Посилається на те, що в ході перевірки за зверненням ОСОБА_1 про несанкціоновані списання по карті НОМЕР_1 , 21 300 дол. США встановлено, що в період з 01.12.2017 року по 28.12.2017 року з використанням ПК «Приват24» з рахунку карти НОМЕР_1 , держателя ОСОБА_1 були здійснені зняття в банкоматі та перекази грошових коштів різними траншами на загальну суму 21 300 дол. США на власну карту клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_3 у національній валюті шляхом списання експресс - платежів за телефоном 3700. У подальшому з гривневої карти НОМЕР_3 клієнт ОСОБА_1 грошові кошти переказуються за різними реквізитами:

1. 11.12.2017 року у сумі 48780.00 грн. та 13.12.2017 року у сумі 135750.00 грн. на карту НОМЕР_4 - держатель емітент KREDOBANK;

2. 17.12.2017 у сумі 3002.00 грн. на карту НОМЕР_5 емітента АТ КБ «ПриватБанк» (знято в Банкоматі 03.01.2018 року);

3. В період з 24.12.2017 року по 29.12.2017 року залишок коштів у сумі 455865 грн. переказані на карту НОМЕР_6 емітента АТ КБ «ПриватБанк» (переведені в готівку, в банкоматній мережі м. Дніпро);

100 доларів США 01.12.2017 року були зняті готівкою з використанням карти НОМЕР_1 в банкоматі: EDMONTON AB-NORTHGATE, EDMONTON в Канадських доларах, в банкоматній мережі Канади.

В подальшому з метою з`ясування деталей шахрайства встановлено, що позивач виявив блокування його фінансового номеру телефону НОМЕР_7 у зв`язку з чим він звернувся до мобільного оператора (МТС), де йому пояснили, що sim - карту номера було перевипущено за заявою абонента. Клієнт ОСОБА_1 був зареєстрований в ПК «Приват24» з логіком НОМЕР_2 . Останнє адміністрування аккаунта проводилось 28.12.2017 року, тоді клієнтом, або особою, що отримала дублікат sim - карти. Таким чином, перекази коштів по карті позивача були здійснені особою, яка можливо перевипустила sim - карту фінансового телефону НОМЕР_2 , в результаті чого отримала доступ до аккаунту позивача. Факт передачі інформації про клієнта третім особам співробітниками банку перевіркою не встановлено. Платежі були проведені відповідно до вимог Інструкції НБУ за №22 від 21.04.2004 року і не проводити їх банк не мав права, оскільки відповідно до вимог ст.526 ЦК України мав належним чином виконати передбачене договором зобов`язання.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно, тому в порядку ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, доводи апеляційної скарги, пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду та матеріали справи в межах апеляційного оскарження, дійшла наступного висновку.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено помилкового або неналежного переказу грошових коштів. Дії чи бездіяльність банку, як сторони договору, на проведення платежів судом не встановлено, електронний платіж проводиться тільки з ініціативи клієнта, оскільки всі генеруючі ключі та паролі доступу до системи ПРИВАТ-24, згідно з якими можливо розпорядження рахунком знаходяться виключно у клієнта, як власника рахунку. Отже, здійснене банком списання грошових коштів не може вважатись безпідставним.

Апеляційний суд не погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Виходячи з положень статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання:

1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються;

2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження;

3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин;

4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин;

5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити;

6) як розподілити між сторонами судові витрати;

7) чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення;

8) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову (стаття 264 ЦПК України).

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 18.09.2013 року ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк» оформлено анкету заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (т.1., а.с. 119-122).

ОСОБА_1 є власником банківської картки № НОМЕР_1 відповідно до рахунку відкритого в АТ КБ «Приватбанк». На вказаний рахунок було покладено грошові кошти у розмірі 21 300 дол. США.

25 серпня 2017 року ОСОБА_1 залишивтериторію України та вирушив до Канади на навчання до 30 листопада 2018 року.

В період з кінця листопада до початку грудня 2017 року, сім-картка телефонного номеру, який є ключем до банківської картки № НОМЕР_1 та знаходилася на території Канади разом з ОСОБА_1 стала неактивною. В той же час, СІМ-картка вищевказаного номеру була перевипущена невідомою особою або особами в одному з центрів обслуговування абонентів lifecell на території України.

В період з 01.12.2017 року по 28.12.2017 року невідома особа з підробленими документами, які є ідентичними справжнім документам ОСОБА_1 , відкрила в ПАТ «Кредобанк» банківський рахунок на ім`я ОСОБА_1 .

В період з 01.12.2017 року по 28.12.2017 року за допомогою вищевказаної перевипущеної СІМ-карти за телефоном 3700 невідомою особою або особами здійснено ряд переказів грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , про що свідчить виписка по картковому рахунку/картки, на інші рахунки/картки, в тому числі на банківський рахунок, який був відкритий невідомою особою в ПАТ «Кредобанк» на ім`я ОСОБА_1 .

В січні 2018 року ОСОБА_1 дізнався про те, що належні йому грошові кошти зникли з банківського рахунку в такий час:

01.12.2017 року - 50 дол. США,

11.12.2017 року - 1800 дол. США,

13.12.2017 року - 5000 дол. США,

26.12.2017 року - 5000 дол. США,

27.12.2017 року - 4500 дол. США,

28.12.2017 року - 4900 дол. США, що разом становить суму 21 250 дол. США.

У зв`язку зі скоєнням проти ОСОБА_1 кримінального правопорушення, 25 січня 2018 року, його представником було подано відповідну заяву до Головного управління Національної поліції у місті Києві. 02 лютого 2018 року Святошинським УП ГУНП України у м. Києві було зареєстровано кримінальне провадження, передбачене ч.5 ст.184 КК України, зареєстрованого в ЄРДР 02.02.2018 року №0000865.

АТ КБ «Приватбанк» направлено адвокатський запит від 09 лютого 2018 року про надання інформації щодо крадіжки грошових коштів з банківської картки № НОМЕР_1 , на які прямої відповіді АТ КБ «Приватбанк» не надало та вказало на продовження строку розгляду запиту на 20 днів у зв`язку з необхідністю обробки значної кількості інформації.

До Святошинського УП ГУНП України в м. Києві направлено адвокатський запит від 06.08.2018 року щодо отримання інформації про стан проведення досудового розслідування та ознайомлення з матеріалами справи, та 29.08.2018 року отримано відповідь від 07.08.2018 року №227 аз/54/125/08-2018, що досудове розслідування триває.

До представника компанії «Mastercard Europe S.A.» направлено Адвокатський запит від 03.10.2018 року щодо надання інформації або сприяння у отриманні інформації від АТ КБ «Приватбанк» про рух грошових коштів на банківському рахунку клієнта ОСОБА_1 . Відповідно до наданої інформації представника компанії «Mastercard Europe S.A.» отримано відмову у сприянні в отриманні інформації, у зв`язку з тим, що для здійснення міжбанківських переказів за допомогою системи Експрес-платежів не залучали інфраструктуру міжнародної платіжної системи Mastercard.

У зв`язку з тим, що Святошинським УП ГУНП у м. Києві жодних слідчих дій не проводили, ОСОБА_1 не запрошували для дачі пояснень стосовно поданої заяви, представником ОСОБА_1 було подано заяву про бездіяльність органу досудового розслідування до Київської місцевої прокуратури №8 та Генеральної прокуратури України 12.10.2018 року.

23.11.2018 року представником ОСОБА_1 направлено звернення до Національного банку України щодо сприяння у отриманні інформації від АТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Кредобанк».

22.12.2018 року Національний банк України надав письмову відмову у сприянні в отриманні відомостей від АТ КБ «Приватбанк» та ПАТ «Кредобанк».

10.01.2019 року до ТОВ «Лайфселл» направлено адвокатський запит на отримання інформації за номером телефону НОМЕР_2 , який був ключем до банківської картки № НОМЕР_1 , коли, у якому місті і ким було проведено перевипуск сім-карти з вказаним номером.

У відповіді від 18.01.2019 року вих. № 326 на вказаний адвокатський запит ТОВ «Лайфселл» відмовили у наданні інформації щодо перевипуску СІМ-картки з абонентським номером НОМЕР_8 у період з серпня 2017 року по січень 2018 року.

До Адміністрації Державної прикордонної служби України представником ОСОБА_1 було направлено адвокатський запит від 23.01.2019 року щодо отримання інформації про перетин кордону України ОСОБА_1 в період з 01 січня 2017 року по 31 грудня 2018 року.

Головний центр обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України відмовив у наданні інформації щодо перетину кордону України ОСОБА_1 , посилаючись на статті 2,21 Закону України «Про інформацію».

В ході перевірки за зверненням клієнта ОСОБА_1 про несанкціоновані списання по карті НОМЕР_1 , 21 300.00 дол. США встановлено, що в період з 01.12.2017 року по 28.12.2017 року з використанням ПК «Приват24» з рахунку карти НОМЕР_1 , держателя ОСОБА_1 були здійснені зняття в банкоматі та перекази грошових коштів, різними траншами, на загальну суму 21 300,00 дол. США на власну карту клієнта ОСОБА_1 № НОМЕР_3 у національній валюті шляхом списання експресс-платежів за телефоном 3700. У подальшому з гривневої карти НОМЕР_3 клієнта ОСОБА_1 грошові кошти переказувалися за різними реквізітами:

1. 11.12.2017 року у сумі 48780.00 грн. та 13.12.2017 року у сумі 135750.00 грн. на карту НОМЕР_4 - держатель емітент KREDOBANK;

2. 17.12.2017 у сумі 3002.00 грн. на карту НОМЕР_5 емітента АТ КБ «ПриватБанк» (знято в Банкоматі 03.01.2018 року);

3. В період з 24.12.2017 року по 29.12.2017 року залишок коштів у сумі 455865 грн. переказані на карту НОМЕР_6 емітента АТ КБ «ПриватБанк» (переведені в готівку, в банкоматній мережі м. Дніпро);

100 доларів США 01.12.2017 року були зняті готівкою з використанням карти НОМЕР_1 в банкоматі: EDMONTON AB-NORTHGATE, EDMONTON в Канадських доларах, в банкоматній мережі Канади.

Апеляційний суд звертає увагу, що в ході перевірки АТ КБ «Приватбанк» про несанкціоновані списання по карті НОМЕР_1 не встановлено та суду не надано доказів, які б підтверджували, що користувач ОСОБА_1 своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню ПІНу або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Відповідно до ч. 1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов`язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно ч.1ст. 1071 ЦК України банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження.

Відповідно до статті 1073 ЦК України у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до пунктів 6.7, 6.8 Положення «Про порядок емісії спеціальних платіжних засобів і здійснення операцій з їх використанням», затвердженого постановою Правління Національного банку України № 223 від 30 квітня2010 року банк у разі здійснення недозволеної або некоректно виконаноїплатіжної операції, якщо користувач невідкладно повідомив проплатіжні операції, що ним не виконувалися або які були виконані некоректно, негайно відшкодовує платнику суму такої операції та, за необхідності, відновлює залишок коштів на рахунку до того стану, у якому він був перед виконанням цієї операції. Користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій, якщо спеціальний платіжнийзасіб було використано без фізичного пред`явлення користувачем або електронної ідентифікаціїсамого спеціального платіжного засобу та його держателя, крім випадків, колидоведено, що користувач своїми діями чи бездіяльністю сприяввтраті, незаконному використанню персонального ідентифікаційного номераабо іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Зазначені норми є спеціальними для спірних правовідносин.

Таким чином, користувач не несе відповідальності за здійснення платіжних операцій при відсутності доказів сприяння ним втраті, використання пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 травня 2015 року у справі №6-71цс15, постанові від 23 січня 2018 року у справі №61-1856св17, постанові від 13 вересня 2019 року у справі №61-10469св18.

Частиною 3 ст. 1092 ЦК України передбачено, якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

Згідноп. 32.3.2 ст.32 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» у разі переказу з рахунка платника без законних підстав, за ініціативою неналежного стягувача, з порушенням умов доручення платника на здійснення договірного списання або внаслідок інших помилок банку,повернення платнику цієї суми здійснюється у встановленому законом судовому порядку.

Відповідно до п.39.1 ст. 39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» суб`єкти переказу зобов`язані виконувати встановлені законодавством України та правилами платіжних систем вимоги щодо захисту інформації, яка обробляється за допомогою цих платіжних систем.

Згідно п.39.4 ст.39 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей в Україні» працівники суб`єктів переказу повинні виконувати вимоги щодо захисту інформації при здійсненні переказів, зберігати банківську таємницю та підтримувати конфіденційність інформації, що використовується в системі захисту цієї інформації.

Працівники суб`єктів переказу несуть відповідальність за неналежне використання та зберігання засобів захисту інформації, що використовуються при здійсненні переказів, відповідно до закону.

Таким чином, відповідач не забезпечив дотримання вимог законодавства та не виконав зобов`язань перед позивачем, як володільцем банківського рахунку щодо захисту інформації при здійсненні переказів.

Згідно ст. 1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. У разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Враховуючи відсутність обставин, які безспірно доводять, що позивач своїми діями чи бездіяльністю сприяв втраті, незаконному використанню пін-коду або іншої інформації, яка дає змогу ініціювати платіжні операції, апеляційний суд дійшов висновку про несанкціоноване списання грошових коштів з рахунку ОСОБА_1 , у зв`язку із чим вони підлягають поверненню.

Суд першої інстанції вищевказаного не врахував та дійшов помилкового висновку, що наявна вина ОСОБА_1 у списанні грошових коштів з його рахунку.

Апеляційний суд вважає безпідставним посилання суду першої інстанції, як на правову підставу відповідальності позивача за несанкціоноване списання грошових коштів з його рахунків, на положення пунктів 1.1.5.13.,1.1.5.14., 2.1.8.9.3. Умов і правил надання банківських послуг, які в матеріалах справи відсутні, оскільки відповідач на виконання вимог частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України не надав суду вказаних вище Умов та правил надання банківських послуг, які є складовою частиною укладеного між сторонами договору та не підтвердив, що ці Умови та правила підписані позивачем.

Таким чином, висновок суду про те, що позивач ОСОБА_1 взяв на себе зобов`язання щодо понесення збитків у зв`язку із несанкціонованим доступом до особистої інформації клієнта при реєстрації у системі «Приват-24» ґрунтуються на припущенні, а не наявних в матеріалах справи доказах, які б підтверджували вищевказане.

Твердження представника відповідача про те, що позивач несвоєчасно повідомив ПАТ КБ «Приватбанк» про втрату/крадіжку платіжної картки чи ПІНу, інформації щодо незаконного використання картки, а також те, що відповідачем не вжито заходів щодо запобігання втрати чи розкрадання картки, ПІНу (персонального ідентифікаційного номера) базуються на припущеннях, оскільки апеляційним судом встановлено факт такого повідомлення.

Оскільки з рахунків позивача списання коштів було вчинено відповідачем незаконно, апеляційний суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 21 250 дол. США є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Що стосується позовних вимог про визнання нечинними транзакцій щодо переказу коштів від 01 грудня 2017 року, 11 грудня 2017 року, 13 грудня 2017 року, 26 грудня 2017 року, 27 грудня 2017 року, 28 грудня 2017 року апеляційний суд зазначає, що вказані позовні вимоги є некоректними, тому не підлягають задоволенню.

Згідно ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні суду першої інстанції, не відповідають обставинам справи.

Таким чином, рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову та зобов`язання Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» повернути ОСОБА_1 безпідставно списані з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 21 250 дол. США, що станом на день подання позову становить 573 962 грн 50 коп., шляхом їх відновлення на картковому рахунку НОМЕР_1 .

Судові витрати підлягають розподілу відповідно до ст.141 ЦПК України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» на користь держави належить стягнути судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5739 грн 62 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 8609 грн 43 коп.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 376, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Рішення Святошинського районного суду м. Києва від 20 липня 2020 року - скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Зобов`язати Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», , повернути ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_9 , безпідставно списані з банківського/карткового рахунку № НОМЕР_1 грошові кошти в сумі 21 250 дол. США, що станом на день подання позову становить 573 962 грн 50 коп., шляхом їх відновлення на картковому рахунку НОМЕР_1 .

Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», , на користь держави судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 5739 грн 62 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 8609 грн 43 коп.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий Рубан С.М.

Судді Заришняк Г.М.

Мараєва Н.Є.