Справа № 311/1181/20
Провадження № 2/311/586/2020

У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без руху
16 квітня 2020 року м. Василівка
Суддя Василівського районного суду Запорізької Сидоренко Ю.В., перевіривши виконання вимог ст.ст.175-177 Цивільного процесуального кодексу України по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ), про стягнення суми боргу кредитором спадкодавця,
13 квітня 2020 року до Василівського районного суду Запорізької області надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення суми боргу кредитором спадкодавця та у пред`явленому позові позивачка ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 на свою користь заборгованість за договором позики від 04.03.2019 року у сумі 200000,00 грн. в межах вартості спадкового майна, яке залишилось після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути з відповідача ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 2000,00 грн.
Відповідно до приписів ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Проте, в порушення вищевказаних вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви позивачем ОСОБА_1 не додано оригіналу платіжного документу, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.
Одночасно із пред`явленням позову позивачем подано клопотання про звільнення від сплати судового збору. Вказана заява обґрунтована тим, що її майновий стан не дозволяє сплатити судовий збір.
Дослідивши матеріали позовної заяви, вважаю, що позовну заяву слід залишити без руху, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.
Згідно ч.3 ст.136 ЦПК України з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Згідно з ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Частиною 2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Згідно із роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 29 постанови від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, єдиною підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони, тобто фізичної або юридичної особи (наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо). Клопотання про відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно ЦПК, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.
До заяви (клопотання) про звільнення від сплати судового збору позивачем надано відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податку за 2019 рік. Проте, позивачем надані відомості про доходи, отримані за період I-IV кварталу 2019 року Однак, жодних доказів, які підтверджують скрутне матеріальне становище позивача станом на 2020 рік, до клопотання позивачем не долучено, доказів на підтвердження існування обставин, передбачених ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір» позивачем не надано, тому підстави для звільнення позивача від сплати судового збору відсутні. З цих підстав суд дійшов висновку, що на даний час відсутні обґрунтовані підстави для звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з чим відмовляє у задоволенні заяви (клопотання) позивача.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001 року зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (пункт 60).
За таких обставин, враховуючи положення статті 129 Конституції України, відповідно до яких основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, вказане клопотання задоволенню не підлягає.
Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.
Відповідно до ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.
Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач зазначає ціну позову у розмірі 200 000 грн. 00 коп. натомість в порушення вимог ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або належним чином завірені документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору, відповідно до Закону.
Отже, позивачу ОСОБА_1 при подачі позовної заяви до суду необхідно сплатити судовий збір за пред`явлення позовної вимоги майнового характеру в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень 00 копійок на вказаний нижче розрахунковий рахунок.
Відповідно до ст.185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху (частина 1); в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (частина 2).
Вищевказані судом обставини перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі, а тому вважаю необхідним позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху для усунення вищевикладених недоліків.
Спосіб усунення недоліків позовної заяви полягає у долученні до позову оригіналу платіжного документу про сплату судового збору в сумі 2000,00 грн. за подання позову майнового характеру, у відповідності до вимог Закону за вказаними вище реквізитами.
Та слід зазначити, що саме звернення особи до суду з позовною заявою не спричиняє безумовне відкриття провадження у справі. Адже суддя, відкриваючи провадження, перевіряє, зокрема, чи дотрималася особа, яка подала позовну заяву, порядку здійснення права на звернення до суду. Процесуальним наслідком недотримання позивачем умов реалізації права на звернення до цього суду з позовною заявою є залишення її без руху або її повернення в разі не усунення недоліків.
З огляду на викладене суддя може вирішити питання про відкриття, повернення чи відмову у відкритті провадження по справі, яка не була належним чином оформлена та містила недоліки, лише після їх усунення. При цьому у ЦПК України відсутні винятки з указаного порядку.
Також необхідно зазначити, що прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. У зв`язку з наведеним, залишення позову без руху з підстав, передбачених законом (невідповідність позовної заяви вимогам щодо її змісту, несплата судового збору тощо) не є порушенням права на справедливий судовий захист. Разом з тим, Європейський суд зазначає, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним.
За таких обставин, позовну заяву ОСОБА_1 слід залишити без руху, запропонувавши позивачу протягом десяти днів з дня надходження цієї ухвали усунути вказані недоліки.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 175, 177, 185 ЦПК України, -
В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення суми боргу кредитором спадкодавця - залишити без руху для усунення недоліків, зазначених у описовій частині ухвали.
Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Роз`яснити позивачу, що у випадку невиконання ухвали суду, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачеві.
Копію ухвали направити позивачеві.
Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО