Пр.№ 2/155/59/20
Справа № 155/1556/19
Рішення

Іменем України

2 квітня 2020 року Горохівський районний суд

Волинської області

в складі:

головуючого - Адамчук Г.М.,

з участю секретаря - Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні в місті Горохові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Звиняченської сільської ради Горохівського району про визнання права власності на спадкове майно та надання права на завершення приватизації земельної ділянки, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Звиняченської сільської ради Горохівського району Волинської області, в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,9942 га., яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №129628; визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,74 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка передавалася спадкодавцю у приватну власність згідно виписки з рішення Звиняченської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 31.03.1994 року № 14/4, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 . За час життя вона склала заповіт, в якому все своє рухоме та нерухоме майно заповіла ОСОБА_1 . Враховуючи, що позивач прийняла спадщину, є спадкоємцем ОСОБА_2 за заповітом, просить поданий позов задовольнити.

Представник відповідача Звиняченської сільської ради Горохівського району в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги ОСОБА_2 визнає повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.

З заповіту, складеного ОСОБА_2 28 березня 2019 року, який було посвідчено секретарем Звиняченської сільської ради та зареєстровано в реєстрі за №46 видно, що вона все своє рухоме і нерухоме майно заповіла ОСОБА_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса від 23 грудня 2019 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_2 було відмовлено.

З довідки Звиняченської сільської ради № 1567 від 05.11.2019 року вбачається, що заповіт ОСОБА_2 , який посвідчувався у сільській раді 28.03.2019 року по реєстру №46, не змінено і не скасовано. Єдиним спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 .

З Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №129628 видно, що ОСОБА_2 належала земельна ділянка відповідного розміру.

Відповідно до технічної документації на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , даний будинок було побудовано з дотриманням встановлених будівельних та технічних норм.

З оголошення в газеті «Горохівський вісник» видно, що Державний акт на право приватної власності на землю серії Р3 №129628 слід вважати недійсним у зв`язку з його втратою.

З спадкової справи після померлої ОСОБА_2 видно, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом після її смерті, прийняла спадщину.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_2 прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом.

А тому суд вважає, що слід визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,9942 га., яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №129628.

Відповідно до виписки з рішення Звиняченської сільської ради від 31 березня 1994 року № 14/4 "Про передачу земельних ділянок у приватну власність громадян", ОСОБА_2 було передано земельну ділянку площею 0,74 для ведення особистого підсобного господарства, та площею 0.25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд.

Згідно п.7 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України громадяни та юридичні особи, що одержали у власність, у тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди, земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки.

Таким чином, на думку суду, до складу спадкового майна, яке утворилося після смерті ОСОБА_2 входять вказані вище земельні ділянки.

Відповідно до п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 травня 2013 року № 4-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст.125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на імя спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК України рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Отже, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 як спадкоємець за заповітом після померлої ОСОБА_2 має право на спадкування її майна, прийняла спадщину в установленому порядку, але у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів не має можливості належним чином оформити на себе спадщину та користуватися нею, а тому суд визнає за позивачем право на завершення приватизації вищевказаних земельних ділянок, а також право на реєстрацію права власності на ці земельні ділянки на її ім`я в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

В заяві до суду позивач від стягнення судових витрат з відповідача Звиняченської сільської ради відмовилася.

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податокового кодексу України.

Керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. ст. 392, 1235 ЦК України, суд,-

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на житловий будинок з господарськими, побутовими будівлями і спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадкове майно що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати в порядку спадкування за заповітом право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,9942 га., яка належала ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії Р3 №129628.

Визнати в порядку спадкування за заповітом за ОСОБА_1 право на завершення приватизації та реєстрацію права власності відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» земельної ділянки площею 0,74 га - для ведення особистого підсобного господарства та 0,25 га - для будівництва і обслуговування жилого будинку господарських будівель та споруд, яка передавалася спадкодавцю у приватну власність згідно виписки з рішення Звиняченської сільської ради народних депутатів Горохівського району Волинської області від 31.03.1994 року № 14/4, як на спадкове майно, що залишилося по смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Г.М. Адамчук