Справа № 601/2247/17
Провадження № 6/601/9/2020
УХВАЛА

22 квітня 2020 року

Кременецький районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Мочальської В.М.,

за участю секретаря судового засідання Коляди О.В.,

розглянувши подання головного державного виконавця Кременецького міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Байталохи І.К. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника, -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Кременецького міськрайонного відділу ДВС Байталоха І.К. звернулася до суду з поданням, в якому просить ти Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції мчасово обмежити громадянина України ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно виконавчого листа.

У судове засідання головний державний виконавець Кременецького міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Байталоха І.К. не з`явилася, однак надіслала на адресу суду заяву в які просить розглядати подання у її відсутності.

Дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до статті 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до статті 13 Загальної декларації прав людини кожна людина має право вільно пересуватися й обирати собі місце проживання в межах будь-якої держави. Кожна людина має право залишати будь-яку країну, включаючи свою власну, і повертатися у свою країну.

Закон України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» регулює порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, визначає випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і встановлює порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Статтею 6 даного Закону встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон, зокрема, коли громадянин України ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи), - до виконання зобов`язань.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2006 р. 1404-VІІІ (далі - Закон) виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною 1 статті 18 Закону виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Отже, метою виконавчого провадження є примусове виконання судових рішень.

Примусове виконання рішень судів в Україні, як зазначено у частині 1 статті 5 Закону, покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

За змістом пункту 19 частини 3 статті 18 Закону у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Виходячи з викладеного, законом встановлено можливість тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявності факту невиконання зобов`язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Право державного виконавця на звернення з поданням до суду про тимчасове обмеження права виїзду за межі України виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду зобов`язань.

Під ухиленням боржника від виконання зобов`язань, покладених рішенням суду, слід розуміти будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Відповідно до статті 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Отже, законодавство України передбачає можливість тимчасового обмеження особи у праві виїзду за межі України у разі ухилення від виконання судового рішення.

З матеріалів справи вбачається, що на виконанні Кременецького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться виконавче провадження № 56833959 з примусового виконання виконавчого листа № 601 /2247/17 від 22 червня 2018 року, виданого Кременецьким районним судом Тернопільської області відносно боржника ОСОБА_1 відповідно до якого з ОСОБА_1 стягнуто на користь Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного витрати пов`язані з утриманням ОСОБА_1 в зазначеному вищому навчальному закладі в розмірі 193512, 16 грн та судовий збір в розмірі 2959 грн.

Відповідно до відомостей Головного управління держпродспоживслужби в Тернопільській області від 31 липня 2019 року за ОСОБА_1 сільськогосподарська техніка та інші механізми не зареєстровані.

Відповідно до відомостей відділу у Кременецькому районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №335/109-18 від 07 серпня 2018 року відомості щодо реєстрації земельних ділянок у власності ОСОБА_1 у відділі відсутні.

Відповідно до відомостей Управління Держпраці у Тернопільській області № 2813 від 20 серпня 2019 року технологічні транспортні засоби за ОСОБА_1 не зареєстровані.

Відповідно до відомостей територіального сервісного центру №6143 регіонального сервісного центру МВС у Тернопільській області № 31/19/3-671 від 31 липня 2018 року за ОСОБА_1 транспортні засоби не зареєстровані.

Відповідно до відомостей «Розрахунково-кліринго-консалтингової компанії «АВС РЕЄСТР» № 1574 від 01 серпня 2019 року на ОСОБА_1 відсутні зареєстровані цінні папери.

Відповідно до відомостей з Державного реєстру речових прав на майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта ОСОБА_1 за боржником не зареєстровано нерухомого майна.

Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України від 18 жовтня 2018 року, від 12 лютого 2019 року, від 17 квітня 2019 року, від 04 липня 2019 року, від 16 квітня 2020 року інформація про осіб боржників, які працюють за трудовими та цивільно правовими договорами, про останнє місце роботи відсутня.

Відповідно до відомостей Пенсійного фонду України від 18 жовтня 2018 року, від 12 лютого 2019 року, від 17 квітня 2019 року, від 04 липня 2019 року, від 16 квітня 2020 року інформація про осіб які отримують пенсію відсутня.

Згідно інформації Державної фіскальної служби України від 19 жовтня 2018 року, 13 лютого 2019 року, 17 квітня 2019 року, 05 липня 2019 року, 15 квітня 2020 року інформація про доходи боржника відсутня, як платник податків ОСОБА_1 на обліку не перебуває.

Нерухомого майна, земельних ділянок, транспортних засобів, цінних паперів за боржником не зареєстровано.

Звертаючись до суду з поданням, головний державний виконавець ДВС посилається як на підставу такого звернення на невиконання боржником рішення суду та перетин державного кордону України.

Між тим, зі змісту вищенаведених норм закону вбачається, що можливість тимчасового обмеження боржника у праві виїзду за межі України пов`язана саме з ухиленням останнього від примусового виконання судового рішення.

На момент звернення з поданням факт ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків у виконавчому провадженні повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження, які мають бути додані до подання державного виконавця.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, передбачених частиною 5 статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; ненадання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна неявка за викликом державного виконавця; письмове неповідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Саме по собі невиконання боржником рішення суду у добровільному порядку та перетин державного кордону України ще не є свідченням ухилення його від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду.

Обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковою мірою забезпечення виконання рішення суду, яка має застосовуватись після здійснення державними виконавцями всіх інших можливих заходів із такого забезпечення.

Враховуючи, що на час звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, Кременецький міськрайонний відділ ДВС не надав доказів того, що боржник вчиняє дії, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення суду, суд приходить до висновку, що дане подання внесено передчасно, а тому, в задоволенні подання слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись статтями 251, 260, 261, 352-354, 441 Цивільного процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні подання головного державного виконавця Кременецького міськрайонного відділу ДВС Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Байталохи І.К. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 .

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Ухвала суду складена 22 квітня 2020 року.

Головуючий