"17" квітня 2020 р. Справа № 363/5234/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року Вишгородського районний суд Київської області в складі:

головуючого-судді: Чіркова Г.Є.,

при секретарі: Гавриленко Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вишгороді заяву представника скаржника ОСОБА_1 про ухвалення додаткової ухвали про стягнення понесених судових витрат по скарзі ОСОБА_2 на постанову державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (Київ), ОСОБА_3 та на неправомірні дії начальника державної Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (Київ) Попик В.В., боржник ОСОБА_4 ,

встановив:

01 квітня 2020 року по даній справі постановлено ухвалу.

02 квітня 2020 року представник скаржника ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткової ухвали суду, про стягнення з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (Київ) на користь ОСОБА_2 ., понесених витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500 грн. відповідно до договору про надання правової допомоги від 09 вересня 2015 року, про що він подав докази про це в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Крім того просив стягнути з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (Київ) понесені витрати на оплату висновку експерта в розмірі 4 857 грн. 60 коп.

Учасники процесу, будучи повідомленими про розгляд справи, до суду не прибули.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

09 вересня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено договір про надання правової допомоги.

Ухвалою цього ж суду від 01 квітня 2020 року, визнано неправомірною бездіяльність державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (Київ), щодо не відновлення виконавчого провадження № 48917655 згідно ухвали Вишгородського районного суду Київської області від 25 червня 2019 року по справі № 363/2135/19.

Відповідно до п. 3 ч.1ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, як що судом не вирішено питання про судові витрати.

Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України.

В свою чергу ч. 3 ст. 133 ЦПК України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу.

Згідно ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Так, на підтвердження понесення ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу, суду надано договір про надання правової допомоги від 09 вересня 2015 року, ордер на надання правової допомоги від 10 грудня 2019, квитанцію від 06 лютого 2020 року № 06/02 на суму 2 500 грн., розрахунок адвокатських витрат по справі.

У розрахунку адвокатських витрат по справі від 07 лютого 2020 року зазначено: представництво в суді, час ознайомлення з матеріалами справи, транспортні витрати - 16 год. = 1 500 грн.; складання процесуальних документів (3 документів) = 1 000 грн., всього до оплати = 2 500 грн.

Таким чином, суд доходить висновку про необхідність стягнення з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (Київ) понесених стягувачем витрат на правничу допомогу в розмірі 2 500 грн.

Згідно ст. 133 ЦПК України підстав для задоволення заяви в частині стягнення витрат за висновок експерта не встановлено.

Відтак зазначену заяву слід задовольнити частково.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 141, 260, 270 ЦПК України,

ухвалив:

заяву задовольнити частково.

Стягнути з Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (Київ) на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2 500 (дві тисячі п`ятсот) грн.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання її повного тексту шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Згідно ч.1 ст. 273 Цивільного процесуального кодексу України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Суддя