Справа № 668/3902/16-ц
02 березня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.,
за участю секретаря Романенко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та встановлення порядку користування житловою площею,
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 21.08.1999 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 03.06.2013 року між сторонами шлюб розірвано. За час шлюбу сторонами набуто наступне майно: двокімнатна квартира АДРЕСА_1 та автомобіль марки «Мітсубісі Лансер Х», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Домовленості щодо поділу майна між сторонами не досягнуто. Зпідстав передбачених ст.ст.60, 69, 70 СК України, позивач просить поділити вищеперелічене майно, набуте позивачем за час шлюбу з відповідачем ОСОБА_2 , виділивши позивачу більшу частку квартири АДРЕСА_1 з урахуванням відступу від засад рівності, розмір якої буде визначено судовою будівельно-технічною експертизою, визнати за позивачем право власності на виділену частку; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача 1/2 частку вартості автомобіля «Мітсубісі Лансер Х», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , визначену судовою автотоварознавчою експертизою; встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши позивачу з сином у користування житлову кімнату площею 17,3 кв.м, нежитлові приміщення загального користування залишити у спільному користуванні.
Ухвалою суду від 10.05.2016 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду.
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.08.2018 року через закінчення терміну повноважень судді Гаврилова Д.В. цивільну справу №668/3902/16-ц передано до провадження судді Майдан С.І.
Ухвалою судді Херсонського міського суду Херсонської області Майдан С.І. від 28.08.2018 року цивільну справу прийнято до провадження та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження до підготовчого засідання.
Ухвалою суду від 09.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву, в якій наполягає на задоволенні позову, просить справу розглядати за її відсутності, згодна на ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом направлення судових повісток за адресою реєстрації місця проживання відповідача.
Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
За таких обставин, враховуючи згоду позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 21.08.1999 року згідно актового запису про одруження №426, зробленого 21.08.1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсона.
Рішенням Суворовського районного суду м.Херсона за цивільною справою №668/5460/13-ц від 03.06.2013 року розірвано шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 21 серпня 1999 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану м.Херсон, актовий запис №426.

Згідно договору купівлі-продажу квартири від 05.03.2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маршаловою Л.В., ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно актового запису про зміну імені №59, складеного 27.10.2016 року Суворовським районним у місті Херсоні відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Херсонській області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила ім`я на « ОСОБА_4 ».

Висновком експерта Грибкової Н.Г. №17, складеним 11.11.2016 року за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи визначена ринкова вартість квартири АДРЕСА_2 24993,00 доларів США або 661308,00 гривень на дату оцінки 10.11.2016 року (26,46 гривень за 1 долар США без урахування НДС). Житлова кімната площею 17,9 кв.м становить 34/100 частку у вказаній квартирі. Згідно із додатком 4 «Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна» від 18.06.2007 року, зареєстрованої в Мінюсті України 06.07.2007 року з розрахунку частки співвласника, якому буде належати житлова кімната площею 17,9 кв.м, площа складає: 17,9+((22,8х17,9):(17,9+11,4))=31,83 кв.м, де частка: 31,83/52,1=61/100. Другому співвласнику, якому буде належати житлова кімната площею 11,4 кв.м, площа складає: 11,4+((22,8х11,4):(11,4+17,9))=20,27 кв.м, де частка: 20,27/52,1=39/100.

Згідно відомостей НАІС ДДАІ МВС України станом на 01.02.2018 року ОСОБА_2 є власником транспортного засобу «Мітсубісі Лансер», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на підставі свідоцтва НОМЕР_2 , виданого 05.10.2012 року.

Висновком експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №89-ТЗ від 17.07.2019 року визначено середню ринкову ціну продажу автомобіля марки Мітсубісі Лансер, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , яка станом на 17.07.2019 року могла складати 196004,29 гривень.

Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст. 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11).

Зі змісту п. п.23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Таким чином, враховуючи, що спірна квартира набута сторонами за час шлюбу, то така є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд доходить висновку про її поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, визнавши за позивачем та відповідачем право власності по 1/2 частині кожному.

Щодо поділу спірного транспортного засобу, з урахуванням середньої ринкової ціни продажу автомобіля марки Мітсубісі Лансер, 2008 року випуску, станом на 17.07.2019 року, визначеної висновком експерта Херсонського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №89-ТЗ від 17.07.2019 року - 196004,29 гривень, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 98002,15 гривень в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості спірного транспортного засобу.

Щодо встановлення порядку користування квартирою АДРЕСА_1 , судом встановлено, що рішенням Суворовського районного суду м.Херсона від 16.03.2016 року за цивільною справою №668/942/16-ц позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав відносно сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішення набуло чинності 29.03.2016 року. З урахуванням тієї обставини, що неповнолітній син сторін проживає разом з позивачем, позивачу підлягає виділу у користування з сином житлова кімната площею 17,3 кв.м, а ОСОБА_2 - житлова кімната площею 11,4 кв.м, нежитлові приміщення загального користування підлягають залишенню у спільному користуванні сторін.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

У відповідності до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2135,72 гривень згідно квитанції №0.0.517403694.1 від 10.03.2016 року, судового збору в сумі 2549,48 гривень згідно квитанції №0.0.528321433.1 від 29.03.2016 року, а всього - 4685,20 гривень.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-284 ЦПК України, ст.ст.60, 69, 70, 71 СК України, ст.372 ЦК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та встановлення порядку користування житловою площею задовольнити частково.

У порядку поділу спільного сумісного майна подружжя визнати за ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 98002,15 гривень в рахунок відшкодування 1/2 частини вартості автомобіля «Мітсубісі Лансер Х», 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Встановити порядок користування квартирою АДРЕСА_1 , виділивши ОСОБА_6 у користування житлову кімнату площею 17,3 кв.м, ОСОБА_2 у користування житлову кімнату площею 11,4 кв.м, нежитлові приміщення загального користування залишити у спільному користуванні.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_6 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 4685,20 гривень.

В решті позов залишити без задоволення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: С.І.Майдан