Справа № 481/342/20
Провадж.№ 2/481/153/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем У К Р А Ї Н И

23.04.2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області

в складі головуючої судді Уманської О.В.,

з участю секретаря судових засідань Кузьміної Н.П.,

представників позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

представника третьої особи ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Новому Бузі в режимі відеоконференції із Устинівським районним судом Кіровоградської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області в інтересах малолітнього ОСОБА_5 та неповнолітніх ОСОБА_6 та ОСОБА_7 до ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог Устинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та Служба у справах дітей Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області, про відібрання малолітньої дитини ОСОБА_5 від матері ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав, позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до неповнолітніх дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , та стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

13.03.2020 року позивач орган опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації (далі позивач) звернувся до Новобузького районного суду Миколаївської області із позовною заявою, в інтересах малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в якій просить позбавити відповідачку ОСОБА_4 (далі відповідачка) батьківських прав відносно неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відібрати у відповідачки ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача аліменти на користь опікуна або закладу охорони здоров`я, навчального чи іншого закладу, де будуть перебувати діти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Також позивач просить передати дітей органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого їх влаштування.

Свої позовні вимоги позивач мотивував тим, що з 22.02.2018 року на обліку служби у справах дітей Устинівської райдержадміністрації, як діти, які опинились у складних життєвих обставинах, перебувають малолітній ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітні ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю яких є відповідачка, а відомості про батька дітей записані відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України. Малолітній ОСОБА_5 хворіє на цукровий діабет I типу, важкий перебіг, у зв`язку із чим потребує особливого догляду та харчування, а також постійного лікування та ін`єкцій інсуліна. Однак мати відповідачка ОСОБА_4 , не приділяє достатньої уваги синові, неналежно виконує батьківські обов`язки, має низький виховний потенціал, через, що малолітній ОСОБА_5 часто буває у критичних станах, що загрожують його життю та здоров`ю. 25.02.2020 року ОСОБА_5 у тяжкому стані потрапив до КНП «Устинівська центральна районна лікарня» із вираженими симптомами інтоксикації ( задуха, нудота, сухість у роті, запах ацетону, біль в попереку, ногах), що було викликано неналежним доглядом матері, порушенням режиму лікування та поганим харчуванням. Станом на 02.03.2020 року хлопчик перебував у КНП «Устинівська центральна районна лікарня» і виплата допомоги по догляду за особою з інвалідністю не виплачується з 21.07.2019 року через те, що відповідачка ОСОБА_4 не поновила документи для такої виплати, комісію МСЕК вона з дитиною не проходила.

Окрім того, відповідачка ОСОБА_4 ухиляється від своїх обов`язків по вихованню старших дітей - синів ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які фактично з 2018 року проживають окремо від неї, із своїм, зі слів відповідачки, біологічним батьком ОСОБА_8 , в іншому населеному пункті. ОСОБА_8 піклується про дітей, займається їхнім вихованням, навчанням, забезпечує усім необхідним. Син ОСОБА_9 з ІНФОРМАЦІЯ_4 року навчається в Арбузинському ПАЛ, а син ОСОБА_10 навчається з 2018 року в Костянтинівській ЗОШ I-II ступенів. ОСОБА_8 підтримує контакт із вчителями навчальних закладів, цікавиться життям дітей в школі та ліцеї, натомість відповідачка ОСОБА_4 взагалі не спілкується із вчителями навчальних закладів, жодного разу не відвідувала дітей і не цікавилась їх шкільним життям. На даний час сини ОСОБА_9 та ОСОБА_10 не бажають повертатися до відповідачки ОСОБА_4 , а вона в свою чергу не зробила ніяких дій,щоб повернути дітей до себе.

Службою у справах дітей Арбузинської РДА Миколаївської області неодноразово порушувалось питання паспортизації дітей, однак відповідачка ОСОБА_4 не реагує на зауваження та пропозиції.

19.02.2020 року відповідач ОСОБА_4 була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до Висновку органу опіки та піклування від 02.03.2020 року № 27/42/2, наданого Устинівською РДА Кіровоградської області, орган опіки та піклування вважає за доцільне відібрати малолітнього ОСОБА_5 від матері ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав відносно нього та позбавити матір ОСОБА_4 батьківських прав відносно синів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у зв`язку із ухиленням матері від виконання своїх батьківських обов`язків.

Ухвалою суду від 18.03.2020 року провадження у даній справі відкрито та призначено справу до підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 14.04.2020 року .

Ухвалою від 14.04.2020 року підготовче судове засідання по справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті на 22.04.2020 року.

У судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 та ОСОБА_2 позовну заяву підтримали у повному обсязі, просили її задовольнити.

Представник третьої особи Устинівського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді ОСОБА_3 також підтримала позовну заяву, просила її задовольнити.

Представник третьої особи Служби у справах дітей Арбузинської РДА Миколаївської області у судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи без його присутності, позовну заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити.

Відповідачка ОСОБА_4 позовні вимоги не визнала у повному обсязі. Пояснила, що дійсно її старші сини ОСОБА_11 та ОСОБА_12 вже декілька років проживають із своїм біологічним батьком і не хочуть повертатися проживати до неї. Спілкується вона з синами лише іноді по телефону. Де саме навчається її старший син вона не знає, лише знає що на тракториста. Ні до школи, ні до ліцею вона ніколи не ходила, із вчителями не знайома. Крім того, пояснила, що дійсно вона не відвозила найменшого сина ОСОБА_13 на комісію МСЕК через відсутність коштів. Їй дійсно Устинівська селищна рада виділяла кошти для того, щоб вона могла відвезти сина на МСЕК, однак вона їх витратила не за призначенням. Також пояснила, що син ОСОБА_13 сам слідкує за своїм лікуванням, сам собі робить ін`єкції інсуліну.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

З пояснень свідка ОСОБА_14 встановлено, що 25.02.2020 року ОСОБА_5 був терміново госпіталізований в дитяче відділення у важкому стані з вираженими симптомами інтоксикації (задуха, нудота, сухість в роті, запах ацетону, біль в попереку та ногах). Такий критичний стан дитини був наслідком неналежного догляду відповідачкою, яка не забезпечувала синові нормального харчування та правильного лікування. Дитина взагалі сама собі робить ін`єкції, однак неправильно, постійно в одне й те ж місце, що не припустимо й може загрожувати життю та здоров`ю дитини. Крім того відсутність навиків у дитини та відсутність контролю з боку мами призводить до введення неправильного дозування інсуліну, що також вкрай негативно впливає на стан самопочуття. Після того, як ОСОБА_13 потрапив до лікарні мама залишила його і з`явилась лише наступного дня. При цьому не забезпечивши дитину ні харчуванням ні медикаментами.

Судом встановлено, що відповідно до копій свідоцтв про народження серії НОМЕР_1 , серії НОМЕР_2 та серії НОМЕР_3 ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 , ОСОБА_9 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 а ОСОБА_10 народився ІНФОРМАЦІЯ_7 . Матір`ю дітей є ОСОБА_4 , а відомості про батька дітей записані відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. (а.с. 6-11).

Із довідки про склад сім`ї ОСОБА_4 , яка видана 27.02.2020 року за вих. № 754 Устинівською селищною радою, судом встановлено, що до складу сім`ї відповідачки входить співмешканець ОСОБА_15 та син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.18).

22.01.2020 року за вих. № 01-13/38 Устинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді повідомив службу у справах дітей Устинівської РДА про те, що ОСОБА_4 не приділяє достатньої уваги своїй дитині ОСОБА_16 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , неналежно виконує батьківські обов`язки, має низький виховний потенціал. Дитина хворіє на цукровий діабет, сама слідкує за своїм здоров`ям, часто буває у критичних станах, що загрожує його життю та здоров`ю. Мати ОСОБА_4 та її співмешканець ОСОБА_17 перешкоджають у доступі до навчання сина за індивідуальною програмою (а.с.20).

26.02.2020 року за вих. № 01-13/98 Устинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді повідомив службу у справах дітей Устинівської РДА про те, що ОСОБА_4 продовжує нехтувати вказівками та рекомендаціями лікаря-педіатра, не продовжила синові ОСОБА_5 інвалідність, а тому просили вжити заходи щодо збереження життя та здоров`я ОСОБА_5 (а.с.21).

Крім того 26.02.2020 року лікар-педіатр ОСОБА_14 повідомила службу у справах дітей Устинівської РДА про те, що 25.02.2020 року о 16 годині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , госпіталізований у дитяче відділення у важкому стані з вираженими симптомами інтоксикації. Догляд мами за хворою дитиною та її допомога в лікуванні відсутні (а.с.22).

Із інформації наданої 26.02.2020 року Управлінням соціального захисту населення Устинівської РДА за вих. № 01-61/01/367/1, судом встановлено, що ОСОБА_4 допомогу по догляду за особою з інвалідністю, а саме на ОСОБА_5 не отримує з 22.07.2019 року, оскільки документи не поновлювала. ( а.с.23).

Однак судом встановлено, що 29.01.2020 року Рішенням Устинівської селищної ради за № 9 ОСОБА_4 було надано 1000,00 грн. на лікування сина ОСОБА_13 , 2007 року народження ( а.с.31).

Згідно Розпорядження голови Устинівської РДА Кіровоградської області від 26.02.2020 року № 51-р було прийнято рішення відібрати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від матері ОСОБА_4 ( а.с.19).

Згідно характеристики виданої Устинівською селищною радою Кіровоградської області 27.02.2020 року ОСОБА_4 не виконує належним чином свої батьківські обов`язки по відношенню до сина ОСОБА_13 , 2007 року народження, через що він неодноразово у важкому стані потрапляв до районної лікарні. (а.с.32).

Також судом встановлено із листа Комунального некомерційного підприємства «Обласна клінічна дитяча лікарня Кіровоградської обласної ради» від 03.03.2020 року за вих. № 415, що ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 року знаходився на стаціонарному лікуванні з 31.03.2019 року по 04.04.2019 року ( госпіталізований по лінії сан.авіації у відділення анестезіології з ліжками для інтенсивної терапії). 04.04.2019 року мама самовільно забрала дитину з відділення (а.с.35).

Крім того із інформації наданої 11.09.2019 року Управлінням соціального захисту населення Устинівської РДА, судом встановлено, що станом на 10.09.2019 року ОСОБА_4 допомогу одиноким матерям на дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не отримує у зв`язку з тим, що діти не проживають з матір`ю та не знаходяться на її утримані (а.с.24).

Із повідомлення начальника Устинівського ВП Долинського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 25.02.2020 року встановлено, що ОСОБА_4 19.02.2020 року притягувалась до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП та на неї було накладено стягнення у виді попередження (а.с.25).

Листом від 28.11.2019 року Служба у справах дітей Арбузинської РДА Миколаївської області звернулась до служби у справах дітей Устинівської РДА Кіровоградської області з питанням захисту прав дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки вони довгий час проживають із ОСОБА_8 , який піклується про дітей, тоді як мати дітей ОСОБА_4 самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків (а.с.26,28).

Із повідомлення Комунального закладу «Устинівське навчально-виховне об`єднання «Загальноосвітня школа I-III ступенів» Устинівської РДА Кіровоградської області від 21.02.2020 року судом встановлено, що ОСОБА_4 та її співмешканець перешкоджають індивідуальному навчанню ОСОБА_5 ( а.с.27).

Із повідомлень Арбузинського професійного аграрного ліцею від 27.02.2020 року за вих. № 105 та Костянтинівської ЗОШ I-III ступенів Арбузинської РДА Миколаївської області від 27.02.2020 року за вих. № 28, судом встановлено, що навчанням дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 займається ОСОБА_8 , саме він привів дітей до навчальних закладів та підтримує зв`язок із вчителями. Натомість мати дітей, ОСОБА_4 , до освітніх закладів жодного разу не з`являлась, контакту із вчителями, які навчають її синів, не підтримує ( а.с.29,30).

Згідно характеристики виданої Устинівською селищною радою Кіровоградської області 27.02.2020 року ОСОБА_4 не виконує належним чином свої батьківські обов`язки по відношенню до сина ОСОБА_13 , 2007 року народження, через що, він неодноразово у важкому стані потрапляв до районної лікарні ( а.с.32).

02.03.2020 року Орган опіки та піклування Устинівської РДА Кіровоградської області прийшов до висновку про доцільність відібрання малолітнього ОСОБА_5 , 2007 року народження від матері ОСОБА_4 без позбавлення батьківських прав, та позбавлення батьківських прав ОСОБА_4 по відношенню до неповнолітніх ОСОБА_7 , 2004 року народження та ОСОБА_6 , 2005 року народження ( а.с.12-13).

Беручи до уваги вищезазначене, можна зробити висновок, що ОСОБА_4 свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не намагається забезпечити достатній життєвий рівень дітей, не турбується про стан їхнього здоров`я.

За змістом роз`яснень, викладених у п.п.15, 16 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усунення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Згідно статей 9,18 Конвенції «Про права дитини», ратифікованої Постановою Верховної Ради України 27.02.1991р., № 780-Х11 батьки несуть основну відповідальність за виховання дітей. Найважливіший обов`язок матері і батька це обов`язок виховувати, ростити дитину; батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дітей, їх фізичний, духовний та моральний розвиток, готувати до самостійного життя, забезпечити здобуття повної загальної освіти, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Приписами вказаної Конвенції, Закону України «Про охорону дитинства», Європейської Конвенції «Про здійснення прав дітей», ратифікованої Україною 03.08.2006 р., Конвенції «Про юрисдикцію, право, яке признається, виконується та співробітництво стосовно батьківської відповідальності та міру захисту дітей», ратифікованої Україною 14.09.2006 р., гарантовано та забезпечено право дитини з боку усіх державних та приватних структур, а також з боку батьків на належне батьківське виховання та піклування, забезпечення дитини сімейним затишком, розвиток індивідуальності та захисту всіх прав дитини навіть від самих батьків, що не суперечить вимогам ст. 150 СК України.

Відповідно до ч.1, ч. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини, тобто якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.

У статті 170 СК України закріплено загальні положення про відібрання дітей від батьків без позбавлення їх батьківських прав. Так, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-6 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.

Згідно ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч.1ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Рішенням Європейського суду з прав людини від 19 квітня 1993 року у справі «Краска проти Швейцарії» встановлено: «Ефективність справедливого розгляду досягається тоді, коли сторони процесу мають право представити перед судом ті аргументи, які вони вважать важливими для справи. При цьому такі аргументи мають бути «почуті», тобто ретельно розглянуті судом. Іншими словами, суд має обов`язок провести ретельний розгляд подань, аргументів та доказів, поданих сторонами».

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Суд вважає доведеним, що не спростовано і самим відповідачем, що останній протягом тривалого часу ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дітей, не піклується про їхній духовний та фізичний розвиток не цікавиться життям дітей.

Враховуючи вище наведені обставини, суд приходить до висновку, що позивачем доведено наявність підстав для відібрання дитини ОСОБА_5 від відповідачки ОСОБА_4 без позбавлення її батьківських прав, та вважає за можливе позбавити відповідачку ОСОБА_4 батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки діти опинились у складних життєвих обставинах, існують умови, загрозливі для здоров`я та життя ОСОБА_5 у зв`язку з тим, що відповідачка не приділяє належної уваги вихованню дітей, від виховання синів ОСОБА_18 та ОСОБА_19 взагалі самоусунулась і не приймала взагалі жодних дій для їх повернення додому, також ніде не працює. Зазначену міру суд рахує виправданою, оскільки перебування малолітнього сина з матір`ю, яка свідомо не доглядає за ним становить реальну загрозу для життя та здоров`я, що на думку суду є виключними обставинами, виходячи насамперед з інтересів дітей. Залишення дітей у відповідача буде небезпечним для їх здоров`я і виховання.

Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що статтями 169 та ст.170 СК України, передбачено, що якщо відпадуть причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, суд за заявою батьків може постановити рішення про повернення їм дитини та поновлення батьківських праві відносно дітей.

У відповідності до ст. 180 СК України відповідач, будучи матір`ю дітей, зобов`язана утримувати їх до досягнення повноліття. При цьому згідно ст. 166 ч. 2 СК України особи, позбавлені батьківських прав, не звільняються від обов`язку щодо утримання дитини.

Обставини, які б унеможливлювали виконання обов`язку відповідачем по утриманню дітей за станом його здоров`я або за іншими поважними причинами судом не встановлені. Відповідач є особою працездатного віку.

Відповідно ст. 182 ч.1 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

У пункті 17 в абзаці 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з положеннями ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

За таких обставин та на підставі ст. ст. 180, 182, 183 СК України позов в цій частині також підлягає задоволенню з визначенням розміру стягуваних аліментів - 1/4 частини усіх видів заробітку відповідачки.

Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 2522,40 гривень, тобто по 840 грн. 80 коп. за кожну з трьох позовних вимог.

На підставі ст.150,164,165,166,167 Сімейного Кодексу України, керуючись ст.ст. 141, 206, 258-259, 263-265, 268, 273 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги органу опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженку села Богомази, Новобузького району, Миколаївської області, батьківських прав відносно її неповнолітніх дітей: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт. Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської області та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця смт. Арбузинка, Арбузинського району, Миколаївської області.

Відібрати без позбавлення батьківських прав малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Острогірськ, Врадіївського району, Миколаївської області у матері ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки с. Богомази, Новобузького району, Миколаївської області.

Малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 передати органу опіки та піклування Новобузької районної державної адміністрації Миколаївської області для подальшого їх влаштування.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , уродженки с. Богомази, Новобузького району, Миколаївської області, зареєстрованої у с.Богомази, Новобузького району, Миколаївської області та проживаючої в смт. Устинівка, Устинівського району, Кіровоградської області, аліменти на користь опікуна або закладу охорони здоров`я, навчального чи іншого закладу, де будуть перебувати діти, на утримання малолітнього ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітніх ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнення провадити щомісячно, починаючи з 13.03.2020 року і до досягнення кожним з дітей повноліття.

На підставі п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 судовий збір в сумі 2522 (двох тисяч п`ятиста двадцяти двох) гривень 40 копійок на користь держави.

Рішення суду може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення, апеляційна скарга подається у той же строк з дня виготовлення повного тексту рішення.

Позивач: Орган опіки та піклування Устинівської районної державної адміністрації Кіровоградської області, юридична адреса : 28600, Кіровоградська область, Устинівський район, смт. Устинівка, вул. Ювілейна, 2;

Відповідач: ОСОБА_4 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , код ІПН НОМЕР_4 ;

Третя особа: Устинівський районний центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, юридична адреса: 28600, Кіровоградська область, Устинівський район, смт. Устинівка, вул. Ювілейна, 2;

Третя особа: Служба у справах дітей Арбузинської районної державної адміністрації Миколаївської області, юридична адреса: 55301, Миколаївська область, Арбузинський район, смт. Арбузинка, пл. Центральна, 18.

Повний текст рішення виготовлений 27.04.2020 року.

Суддя О.В.Уманська