Справа № 454/2985/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Веремчук О. А. ,

за участю секретаря Баран О.Я.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Сокалі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, про скасування державної реєстрації права власності та сертифікату на земельну частку (пай)-,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання свідоцтва про право на спадщину недійсним, про скасування державної реєстрації права власності та сертифікату на земельну частку (пай) з наступних підстав:

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла бабуся позивача ОСОБА_4 . Вона мала сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №00127 , виданого виконкомом Ванівської сільської ради Сокальського району Львівської області 22.04.1997 року і зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за №127, котра перебувала в колективній власності СС «Нива» Сокальського району. На дане право на землю бабуся заповіт склала на ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .

Померла проживала в с. Ванів Сокальського району Львівської області. Тому після її смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , фактично, прийняли спадщину у вигляді права на земельну частку (пай) , так як були єдиними хто постійно проживав зі спадкодавцем, фактично вступив в управління спадковим майном.

Вважає, що має всі підстави претендувати на земельну частку (пай) бабці, так як є спадкоємцем за заповітом після її смерті.

Завдяки цьому помилково було переоформлено право на земельну частку (пай), котре належало бабці на трьох осіб, не поставивши до відома позивача, як вказувалось вище, ОСОБА_1 фактично прийняла спадщину, ігноруючи ту обставину, що інші спадкоємці першої черги споріднення за законом відмовились від спадщини .

На підставі отриманого свідоцтва про право на спадщину відповідачам видано Сертифікат на земельну частку (пай) серії ЛВ №0144612, виданим 26.05. 2005 року Сокальською районною державною адміністрацією Львівської області на підставі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого 04.09. 1997 року державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори у спадковій справі №328 за 1997 рік, зареєстроване в реєстрі №2-1751, і відповідно, проведена державна реєстрація даної землі.

На підставі даних правовстановлюючих документів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 вважаються власниками спадкової землі бабусі.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 не прибув однак подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримала та просить задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не прибули однак подали заяву про розгляд справи у їхній відсутності, позовні вимоги визнають та просять задоволити.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, судом встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

Згідно до свідоцтва про смерть вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 про що зроблено відповідний актовий запис №5 та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 .

Відповідно до Сертифікату на право на земельну частку (пай) вбачається, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки загальною площею 3,65 га.

Згідно до Заповіту від 04.09.1997 року вбачається, що ОСОБА_4 заповіла все належне їй майно в рівних частинах ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування`передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування.

Положеннямистатті 1216 Цивільного кодексу Українивизначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до положень ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, які викладені у п. 27 постанови №7 від 30 травня 2008р. «Про судову практику у справах про спадкування» відповідно до ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо.

За статтею 1217 цього Кодексу, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1218 Цивільного кодексу України передбачено, що до складу спадщини входить усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно дост. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені устаттях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно із ч. 5ст. 1268 Цивільного кодексу України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). В судовому ззасіданні судом було встановлено, що сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №00127 , виданого виконкомом Ванівської сільської ради Сокальського району Львівської області 22.04.1997 року і зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за №127 був втрачений в архіві нотаріальної контори після оформлення спадкової справи.

Позивач, у відповідності з вимогами ст. 1269 Цивільного кодексу України, подав до Сокакльської державної нотаріальної контори Львівської області заяву про прийняття спадщини, свідченням чого є наявна в матеріалах справи копія свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Відповідно до положень ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно ст. 549 ЦК Української РСР, діючого на час відкриття спадщини, вважалося що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Позивач вступив в управління та володіння земельним паєм бабці, так як отримував щорічну оренду плату на земельний пай, та відповідну натуроплату від користування землею безпосередньо орендарем.

Відповідно до п. 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 18 червня 1994р. №18/5 (яка діяла на час відкриття спадщини) доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути запис у паспорті спадкоємця.

Завдяки цьому помилково було переоформлено право на земельну частку (пай), котре належало нашій бабці на трьох осіб, не поставивши до відома позивача , як вказувалось вище, позивач фактично прийняв спадщину, ігноруючи ту обставину, що інші спадкоємці першої черги споріднення за законом відмовились від спадщини .

Враховуючі відсутність у позивача можливості вирішити спір у позасудовому порядку, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов в цих частинах таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. ст.ст.5, 10, 12,13,76,81,141,259,263,264, 265 ЦПК , суд,-

в и р і ш и в:

Поновити ОСОБА_1 строк звернення з позовом в суд, оскільки такий пропущений з поважних причин .

Визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом, посвідченого 04.09. 1997 року державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори у спадковій справі №328 за 1997 рік, зареєстроване в реєстрі №2-1751, виданого на спадкове майно, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , що складається з права на земельну частку (пай).

Визнати недійсним Сертифікат на на земельну частку (пай) серії ЛВ №0144612, виданим 26.05. 2005 року Сокальською районною державною адміністрацією ЛЬвівської області на підставі свідоцтво про право на спадщину за заповітом, посвідченого 04.09. 1997 року державним нотаріусом Сокальської державної нотаріальної контори у спадковій справі №328 за 1997 рік, зареєстроване в реєстрі №2-1751 в підтвердження право власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , на земельну ділянку площею 3,65 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Ванівської сільської ради Сокальського району ЛЬвівської області.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 3,65 га, розташовану на території Ванівської сільської ради Сокальського району Львівської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, посвідчену сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №00127 , виданого виконкомом Ванівської сільської ради Сокальського району Львівської області 22.04.1997 року і зареєстрованого у книзі записів сертифікатів на право приватної власності на землю за №127.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи , апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області

Головуючий: О. А. Веремчук