ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/996/20 Справа № 212/4247/17 Суддя у 1-й інстанції - Пустовіт О. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого- судді Бондар Я.М.,

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.,

сторони справи :

позивач- Barkmet, а.s.

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження у м. Кривому Розі згідно ч.13 ст.7,ч.1 ст.369 ЦПК України без повідомлення осіб апеляційну скаргу позивача Barkmet, а.s. на рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року, ухваленого суддею Пустовітом О.Г. у місті Кривому Розі, повний текст судового рішення складено 22 березня 2019 року,-

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року позивач Barkmet a.s. в особі генерального директора Олега Пантелемоненка звернувся до суду з позовом, який в послідуючому було уточнено, до відповідача ОСОБА_1 , в якому просив стягнути борг за договором позики.

В обґрунтування позову зазначив, що між Barkmet a.s. та ОСОБА_3 укладено договір позики, згідно з яким позичальник ОСОБА_3 отримала позику в розмірі 76 954 чеських крон, що еквівалентно 83 108 грн. Договір було укладено в усній формі, але на його підтвердження позичальником видані дві розписки, 07.09.2016 р. на суму 61 200 чеських крон та 15.09.2016 р. на суму 15754 чеських крон, відповідно до яких повернення позики повинно було відбутись 28.03.2017 р. У вказаний в розписках термін позичальник не здійснив повернення коштів.

ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_3 померла.

Після смерті позичальника ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яку прийняла її донька - відповідач ОСОБА_1 , отримавши 11.05.2017 р. свідоцтво про право на спадщину. Успадкувавши від померлої матері нерухоме майно, а саме, квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач зобов`язана задовольнити вимоги кредитора у розмірі, який відповідає його частці у спадщині, оскільки, зобов`язання щодо повернення суми позики не припинились у зв`язку зі смертю спадкодавця, а перейшли до спадкоємця в порядку спадкування.

Знаходження оригіналів боргових розписок, на думку позивача, свідчить про факт невиконання зобов`язання відповідачем.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання протягом 16-ти місяців за розпискою від 07.09.2016 р. відповідач, згідно ст.625 Цивільного кодексу України, повинна сплатити позивачу 3% річних, що складає суму в розмірі 2864 грн.

У зв`язку з простроченням виконання грошового зобов`язання протягом 16-ти місяців за розпискою від 15.09.2016 р. відповідач, згідно ст.625 Цивільного кодексу України, повинна сплатити позивачу 3% річних, що складає суму в розмірі 692,20 грн.

Крім вказаних сум, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики в розмірі 76 954 чеських крон, яка, за курсом НБУ на дату подання заяви до суду, становить 90 036, 18 грн., а загалом 93 591, 38 грн.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року у задоволенні позовних вимог Barkmet, а.s . Олега Пантелеймоненко до ОСОБА_1 про стягнення боргу відмовлено.

Позивач, Barkmet, а.s., не погоджуючись з ухваленим рішенням суду подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про повне задоволення його позовних вимог.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги щодо незаконності судового рішення, скаржник вказує на те, що основними нормативними документами, якими регулюється питання обігу векселів в Україні, являються Конвенція, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні та прості векселі, Конвенція про врегулювання деяких колізій законів про переказні векселі та прості векселі, а також закони України «Про обіг векселів в Україні та «Про цінні папери та фондовий ринок, а також необхідно враховувати, що вексельні правочини регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов`язання (статті 202-211,215-236,509-609 ЦК України). Позивач вважає, що суд першої інстанції, не врахувавши зазначене вище, незаконно відмовив у задоволенні позову, що є підставою для скасування судового рішення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, представника відповідача ОСОБА_1 - адвокат Єфремов В.О., просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції, як законне та обґрунтоване без змін.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч.13, ст.7, ч.1 ст.369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 прожиткових мінімумів для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги за наявними у матеріалах справи доказами, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, з огляду на таке.

Судом встановлено, що 15 вересня 2016 року ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) було підписано переказний вексель, складений в м.Лготка-над-Лабем, в якому вона зобов`язалась заплатити 28 березня 2017 року за наказом Barkmet a.s., вул. Дечинська, 67/74, м.Усті-над-Лабем, 400 03, ідентифікаційний номер 25460447 суму 15 754, 00 чеських крон Олегу Пантелемоненку.

Крім того, 07 вересня 2016 року ОСОБА_3 ( ОСОБА_3 ) видано другий переказний вексель на суму 61 200, 00 чеських крон, складений також в м.Лготка-над-Лабем, відповідно до якого вона зобов`язалась заплатити 28 березня 2017 року за наказом Barkmet a.s., вул.Дечинська 67/74, м.Усті-над-Лабем,400 03, ідентифікаційний номер 25460447 суму 61 200,00 чеських крон Олегу Пантелемоненку.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , померла, що підтверджено свідоцтвом про її смерть серії НОМЕР_1 .

З витребуваної судом копії спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_3 , встановлено, що спадщину прийняла відповідач ОСОБА_1 , у зв`язку із чим приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Ткаченко Л.Б. 11.05.2017 р. видала свідоцтво про право на спадщину.

Ухвалюючи рішення про відмову позивачу у задоволенні його позовних вимог, суд першої інстанції керувався нормами статей: 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", 1 Закону України "Про обіг векселів в Україні", 4 ЗУ "Про обіг векселів в Україні", 11 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, 1281 ЦПК України, й виходив з того, що позивачем не доведено обставини укладення між позивачем Barkmet a.s. та ОСОБА_3 договору позики, не дотримано виконання вимог ст.1281 ЦК України, що позбавляє позивача права заявляти свої кредиторські вимоги до відповідача, як спадкоємця ОСОБА_3 , і як похідна, вимога про стягнення 3% річних, також не підлягає задоволенню.

Колегія суддів повністю погоджується з таким висновком суду та не може погодитись із доводами скаржника, викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване позивачем судове рішення відповідає зазначеним вище нормам закону.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок" встановлено, що вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі.

Згідно ст.1 Закону України "Про обіг векселів в Україні", законодавство України про обіг векселів складається, зокрема, із Женевської конвенції 1930 року, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі (далі - Уніфікований закон), з урахуванням застережень, обумовлених додатком II до цієї Конвенції, Закону України "Про цінні папери і фондову біржу".

Нормами статті 4 ЗУ "Про обіг векселів в Україні" визначено, що видавати переказні і прості векселі можна лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, за виключенням фінансових банківських векселів, векселів Фонду гарантування вкладів фізичних осіб та фінансових казначейських векселів. На момент видачі переказного векселя особа, зазначена у векселі як трасат, або векселедавець простого векселя повинні мати перед трасантом та/або особою, якій чи за наказом якої повинен бути здійснений платіж, зобов`язання, сума якого має бути не меншою, ніж сума платежу за векселем. Умова щодо проведення розрахунків із застосуванням векселів обов`язково відображається у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі. У разі видачі (передачі) векселя відповідно до договору припиняються грошові зобов`язання щодо платежу за цим договором та виникають грошові зобов`язання щодо платежу за векселем.

Відповідно до ст.11 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, будь-який переказний вексель, навіть виданий без прямого застереження про наказ, може бути переданий шляхом індосаменту.

У пункті 3 постанови Пленуму ВСУ від 08.06.2007 N 5 "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов`язаних з обігом векселів", роз`яснено, що перелік обов`язкових реквізитів для переказного векселя наведено у ст.1, а простого - у ст.75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі. Виходячи зі змісту ч.2 ст.196 ЦК України і статей 2, 76 Уніфікованого закону, документ, який не містить обов`язкових реквізитів, перелічених у вказаних статтях Уніфікованого закону, не є цінним папером (векселем), а може мати силу простої боргової розписки, за винятком випадків, прямо зазначених в абзацах 2-4 ст 2, абзацах 2-4 ст.76 Уніфікованого закону.

У пункті 1 Постанови Пленуму ВСУ від 08.06.2007, роз`яснено, що вексельні правочини (зокрема, щодо видачі, акцептування (в тому числі в порядку посередництва), індосування, авалювання та оплати векселя) регулюються не тільки нормами спеціального вексельного законодавства, а й загальними нормами цивільного законодавства про угоди та зобов`язання (статті 202-211, 215-236, 509-609 Цивільного кодексу України). Тому за відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми ЦК з урахуванням їх особливостей".

Відповідно до ст.1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ст.1047 Цивільного кодексу України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Аналіз наведених вище норм закону свідчить про те, що вексельне зобов`язання має істотні відмінності від грошового зобов`язання, яке виникає на підставі договору позики згідно ст.ст.1046, 1047 ЦК України

Так, вексельне зобов`язання виникає для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, тобто згідно вже існуючих між трасантом (векселедавцем) та особою, за наказом якої здійснюється платіж, зобов`язальних відносин. Видача векселя не зумовлює перехід прав на грошові кошти чи інші речі до держателя векселя, як це відбувається під час укладення договору позики. Вексель, на відміну від боргової розписки, якою оформлюється договір позики, є цінним папером, який може передаватись шляхом індосування, тим самим перебувати в обігу та посвідчувати безумовне право його держателя на отримання задоволення своїх вимог за рахунок зобов`язаної за векселем особи.

Вексельне зобов`язання регулюється спеціальними нормами вексельного законодавства, а загальні положення цивільного законодавства України до вексельних правовідносин можуть застосовуватись лише в тій частині, в якій вони не врегульовані спеціальним законом.

Позивач, свої вимоги обґрунтував наявністю укладеного між ним та померлою ОСОБА_3 договору позики, що підтверджено розписками ОСОБА_3 , проте, як правильно зазначив суд першої інстанції свої вимоги у цій частині позивач не довів належними та допустимими доказами, а отже доводи позивача про наявність підстав для застосування до спірних правовідносин (вексельне зобов`язання) норм цивільного Кодексу України, колегія суддів відхиляє.

Так суд встановив, що переказні векселя без права протесту, на підставі яких позивачем заявлені позовні вимоги, не містять даних щодо отримання ОСОБА_3 у позику грошових коштів на вказану у позові суму. Надані ж позивачем виписки банку UniCreditBank не підтверджують зазначені у позові обставини, оскільки вони, не містять підписів уповноваженої посадової особи, печатки банківської установи, тобто не засвідчені належним чином. Окрім того, позивачем не надано перекладу цих документів на українську мову.

Положеннями статті 4 ЗУ "Про обіг векселів в Україні" встановлено, що переказні і прості векселі можна видавати лише для оформлення грошового боргу за фактично поставлені товари, виконані роботи, надані послуги, умовою в проведенні розрахунків із застосуванням векселів є обов`язкове відображення у відповідному договорі, який укладається в письмовій формі.

Як встановлено судом першої інстанції, позивачем не надано жодного належного доказу, який би підтверджував підстави виникнення грошового зобов`язання у ОСОБА_3 , виникнення у позивача прав кредитора щодо заявленої суми боргу, за якою видано переказний вексель та наявність у будь-якому договорі сторін погодженої умови щодо можливості здійснення розрахунків із застосуванням векселів, оскільки, встановлений законом договір, передбачений статтею 4 ЗУ "Про обіг векселів в Україні" відсутній в матеріалах справи, що свідчить про його не укладення.

Нормами частин 2, 3, 4 ст.1281 Цивільного кодексу України, визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Суд перевірив та встановив, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження обставини щодо пред`явлення нотаріусу або безпосередньо відповідачу ОСОБА_1 своїх кредиторських вимог до померлої ОСОБА_3 , які виникли на підставі переказних векселів.

Надане позивачем сповіщення родичів, суд відхилив, оскільки це сповіщення не містить ні дати його складання, ні доказів відправлення відповідачу, як в відхилив лист-відповідь ОСОБА_1 , яка не підписана відповідачем та не містить дати його складання.

Колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивач через порушення вимог ст..1281 ЦК України не має права заявляти свої кредиторські вимоги до відповідача ОСОБА_1 , як спадкоємця ОСОБА_3 .

Колегія суддів дійшла висновку, вирішуючи спір, суд першої інстанції в достатньо повному обсязі встановив права і обов`язки сторін, що брали участь у справі, обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дав їм належну правову оцінку, ухвалив рішення, яке відповідає вимогам закону. Висновки суду обґрунтовані і підтверджуються письмовими доказами.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга сторони позивач підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, ч.1 ст.369, ст.374, ст.375, ст.ст.381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача Barkmet а.s., від імені якого діє Олег Пантелеймоненко залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15 березня 2019 року, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: