Ухвала

08 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 133/2407/19

провадження № 61-5483ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду від 12 листопада 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення додаткової матеріальної допомоги при виході на пенсію за стаж роботи на залізничному транспорті ,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому вказувала, що з 09 лютого 2002 року по 08 серпня 2019 року працювала у відповідача провідником пасажирських вагонів виробничого підрозділу Вагонна дільниця ст. «Київ-Пасажирський» ,звідки була звільнена за власним бажанням в зв`язку з виходом на пенсію. При звільненні в зв`язку з виходом вперше на пенсію відповідач не зарахував їй у стаж роботи на залізничному транспорті ,що дає право на виплату передбаченої пунктами 7.8 Колективного договору додаткової матеріальної допомоги в розмірі 5 середньомісячних окладів, стаж її роботи у відомчому медичному закладі - відділковій лікарні станції Козятин Південно - Західної залізниці в періоди з 15 липня 1977 року по 28 вересня 1979 року та з 15 жовтня 1980 року по 25 червня 2002року. Відмовляючи у зарахуванні стажу відповідач послався на те, що випуск 66 «Залізничний транспорт і метрополітен» Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників (ДКХП) є нормативним документом, затвердженого наказом Міністерством інфраструктури України від 20 травня 2016 року посади медичних працівників не передбачені. Разом із тим, період роботи її яслах - садочку № 18 Козятинського відділку Південно - Західної залізниці у цей стаж був зарахований Посилаючись на те, що за час її роботи в лікарні вона, як і інші працівники відомчої лікарні користувалась гарантованими залізничникам виплатами премій, винагород за рік, безкоштовними квитками раз у рік та на підставі статті15 ЗУ «Про оплату праці», пункту 1 Положення про оплату праці працівників ПАТ «Укрзалізниця» від 27 квітня 2018 року № 285, Постанову КМУ від 30 серпня 2002 року № 1298 «Про оплату праці працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери» та наказ Міністерства праці і соціальної політики України, МОЗ України від 05 жовтня 2005 року №308/519 «Про впорядкування умов оплати праці працівників закладів охорони здоров`я та установ соціального захисту населення» ,зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за № 1209/11489, просила позов задовольнити і стягнути з відповідача недоплачену суму додаткової матеріальної допомоги у розмірі 4 середньомісячних заробітків.

Рішенням Козятинського міськрайсуду від 12 листопада 2019 року залишеним постановою Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року без змін, у задоволені позову відмовлено.

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою в якій, просить скасувати рішення Козятинського міськрайонного суду від 12 листопада 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року та ухвалити нове про задоволення позову.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Аналіз змісту касаційної скарги свідчить, що справа має виняткове значення для заявника (підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України), зокрема для визначення її трудового стажу, а тому судове рішення у справі підлягає касаційному оскарженню.

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження постанови рішення Козятинського міськрайонного суду від 12 листопада 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права (не дослідив зібрані у справі докази), висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах відсутній.

Заявник ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Козятинського міськрайонного суду від 12 листопада 2019 року та постанову Вінницького апеляційного суду від 19 лютого 2020 року.

Витребувати з Козятинського міськрайонного суду № 133/2407/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Українська залізниця» про стягнення додаткової матеріальної допомоги при виході на пенсію за стаж роботи на залізничному транспорті.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та додані до неї документи, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко