Справа № 496/967/20
Провадження № 2/496/1156/20
У Х В А Л А

17 квітня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пендюри Л.О.

за участю секретаря Желяпової О.Ф.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду м. Біляївка заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Біляївського районного суду Одеської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної шкоди у розмірі 100000 грн.

15.04.2020 року на адресу Біляївського районного суду Одеської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, що належить відповідачці, а саме на: квартиру АДРЕСА_1 (РНОНМ НОМЕР_1 ) та на земельну ділянку площею 0,0665 га, з кадастровим номером № :02:002:0565.

Свої вимоги мотивує тим, що відповідачка ОСОБА_2 заперечує обґрунтованість її позовних вимог, а відомості про наявність грошових коштів на її банківських рахунках відсутні, оскільки ця інформація захищена механізмом банківської таємниці. Крім цього, відповідачка працює у сфері нерухомості, що дають підстави вважати, що за час розгляду справи вона може докласти зусиль по відчуженню належного їй майна з метою уникнути виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог. Вважає, що єдиним можливим способом забезпечення виконання рішення суду в майбутньому у разі задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачки грошових коштів є накладення арешту на вказане нерухоме майно, яке їй належить.

Сторони до судового засідання не викликались.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вживати передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутись до суду.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

На підтвердження обставин, викладених в заяві про забезпечення позову заявницею надано витяги з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно яких квартира АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0665 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , на які заявниця просить накласти арешт, належать ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 150 ЦПК України передбачено, що заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт.

Як вбачається з позовної заяви, позивачка просить суд стягнути з відповідачки матеріальну шкоду у розмірі 100000 грн., а тому суд вважає, що співмірним вказаним позовним вимогам буде накладення арешту на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, площею 0,0665 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Накладаючи арешт, суд також виходить з того, що зазначений об`єкт матеріального світу не псується внаслідок накладення арешту, не позбавляє його власника у його використанні.

В решті заяви щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 слід відмовити, оскільки вартість вказаної квартири значно перевищує розмір позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 151, 260, 261 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , яка проживає АДРЕСА_3 ) про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0665 га, кадастровий номером № НОМЕР_3 :02:002:0565, яка знаходиться АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 , яка проживає АДРЕСА_4 ).

В іншій частині клопотання ОСОБА_1 про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 відмовити.

Копію ухвали направити до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Одеса для виконання, а сторонам для відома.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра