Постанова

Іменем України

08 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 203/3578/18

провадження № 61-19135св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В.О.,

суддів: Жданової В.С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В.М., Стрільчука В.А., Тітова М.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сосенки»,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 червня 2019 року в складі судді Католікяна М.О. та постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року в складі колегії суддів: Куценко Т.Р., Демченко Е.Л., Макарова М.О.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Сосенки» (далі ОСББ «Сосенки»), в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просив: поновити строк звернення до суду; зобов`язати правління ОСББ «Сосенки» вчинити дії з приведення у відповідність до трудового законодавства наказів та розпоряджень, що регулюють трудові відносини з ним; зобов`язати ОСББ «Сосенки» надати невикористану щорічну відпустку для працівників з ненормованим робочим днем за 2016-2018 роки та призначити відпустку за два роки на травень та червень 2018 року; зобов`язати ОСББ «Сосенки» виплатити заробітну плату за травень та червень 2018 року як за час щорічної відпустки 2017, 2018 років; ухвалити рішення щодо законності та правомірності його звільнення з посади; зобов`язати ОСББ «Сосенки» виплатити вихідну допомогу у разі визнання судом законного звільнення з посади; зобов`язати ОСББ «Сосенки» оплатити вимушений прогул, із розрахунку використання відпустки за два роки та дати прийнятті судом рішення по справі у разі визнання судом незаконного звільнення з посади.

Позов мотивований тим, що він з травня 2016 року працював головою правління ОСББ «Сосновий Гай», правонаступником якого є ОСББ «Сосенки». 24 березня 2018 року відповідачем були проведені загальні збори, за результатом яких прийнято рішення про його звільнення. Вказує, що станом на 08 жовтня 2018 року його офіційно не повідомлено про звільнення. Під час роботи він не використав своє право на відпустку. Крім того, при його звільненні йому не сплачено вихідну допомогу, передбачену Кодексом законів про працю.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 червня 2019 року в задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що позовні вимоги в частині зобов`язання правління ОСББ «Сосенки» вчинити певні дії з приведення у відповідність до трудового законодавства наказів та розпоряджень, що регулюють трудові відносини з ним; зобов`язання відповідача надати невикористану щорічну відпустку для працівників з ненормованим робочим днем за 2016-2018 роки та призначення відпустки за два роки на травень та червень 2018 року; ухвалення рішення щодо законності та правомірності його звільнення з посади, не входять до кола способів захисту порушеного права, є абстрактними та не мають прикладного (конкретного) значення, не тягнуть за собою реальне виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав.

В частині зобов`язання надати позивачеві невикористану щорічну відпустку місцевим судом відмовлено у зв`язку з відсутністю доказів про порушення цих прав позивача. Відмовляючи в позові щодо стягнення заробітної плати за травень та червень 2018 року, місцевий суд виходив з того, що позивач був звільнений у травні 2018 р і при звільненні йому були нараховані та виплачені всі належні суми.

Судом також відмовлено в задоволенні позовних вимог, які заявлені позивачем з умовою: про зобов`язання виплатити вихідну допомогу у разі визнання судом законного звільнення з посади; про зобов`язання оплатити вимушений прогул у разі визнання судом незаконного звільнення з посади, оскільки вказані вимоги є похідними від вимог про право на вихідну допомогу та поновлення на роботі, які позивачем заявлені не були.

Судом встановлено, що рішення про звільнення ОСОБА_1 прийнято загальними зборами об`єднання з дотриманням норм діючого законодавства, оскільки до їх компетенції віднесено питання звільнення з посади голови об`єднання.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 25 червня 2019 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком місцевого суду про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувсь до Верховного Суду із касаційною скаргою, у якій посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що він не отримав документів про свою трудову діяльність в ОСББ «Сосновий Гай», йому не виплачена заробітна плата за травень та червень 2018 року як оплата за час щорічної відпустки за 2017, 2018 роки. Вказує, що сам наказ не відповідає визначеній типовій формі, а рішення про його звільнення прийнято з перевищенням повноважень правлінням як виконавчим органом ОСББ.

Відповідач не виплатив йому вихідну допомогу при звільненні з виборної посади керівника в розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Суд першої інстанцій, закриваючи підготовче засідання, не визначив предмет спору, характер спірних правовідносин та суть позовних вимог.

Відзив на касаційну скаргу до суду касаційної інстанції не подано.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року відкрито провадження у справі та витребувано її з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У листопаді 2019 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, 14 травня 2016 року установчими зборами об`єднання співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 прийнято рішення про створення ОСББ «Сосновий Гай», головою правління обраний ОСОБА_1

01 червня 2016 року відомості про реєстрацію ОСББ «Сосновий Гай» та його керівника внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Наказом ОСББ «Сосновий Гай» від 12 грудня 2016 року № 1 ОСОБА_1 з 15 грудня 2016 року на виборній основі прийнятий на посаду керівника підприємства ОСББ «Сосновий Гай».

24 березня 2018 року загальними зборами співвласників ОСББ «Сосновий Гай» прийнято рішення про обрання нового складу правління, зміну найменування ОСББ «Сосновий Гай» на ОСББ «Сосенки».

11 квітня 2018 року правлінням ОСББ «Сосенки» обраний головою правління Уманець А . М .

05 травня 2018 року відомості про зміну найменування ОСББ «Сосенки» та його керівника внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

25 травня 2018 року правлінням ОСББ «Сосенки» прийнято рішення про звільнення ОСОБА_1 з посади голови правління згідно з пунктом 5 статті 41 КЗпП України - у зв`язку з припиненням повноважень посадової особи.

Наказом ОСББ «Сосенки» № 3 від 25 травня 2018 року ОСОБА_1 звільнений з посади голови правління на підставі рішення правління та протоколу зборів правління ОСББ «Сосенки» № 3 від 25 травня 2018 року відповідно до пункту 5 статті 41 КЗпП України (у зв`язку з припинення повноважень посадової особи).

31 травня 2018 року ОСОБА_1 нараховано та сплачено заробітну плату за травень 2018 року і компенсацію за невикористану відпустку.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У відповідності з частинами 1, 3 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За правилами, встановленими частиною 1 статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Способи захисту порушеного права визначено частиною 2 статті 16 ЦК України, яка визначає, що такими способами можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Таким чином, суд першої інстанції та апеляційний суд, відмовляючи в задоволенні позову в частині зобов`язання правління ОСББ «Сосенки» вчинити певні дії з приведення у відповідність до трудового законодавства наказів та розпоряджень, що регулюють трудові відносини з ним; ухвалення рішення щодо законності та правомірності його звільнення з посади обґрунтовано прийшли до висновку, що вказані вимоги є абстрактними, не мають прикладного (конкретного) значення та не тягнуть за собою реальне виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав.

Крім того, вимоги щодо зобов`язання правління ОСББ «Сосенки» вчинити певні дії щодо приведення у відповідність до трудового законодавства наказів та розпоряджень сформовані позивачем нечітко та не вказано, яке саме порушення допущене відповідачем, та які заходи необхідно вжити відповідачу.

Судами вірно вказано, що суд може вирішити питання щодо поновлення порушеного права лише у спосіб, обраний позивачем. Процес захисту у суді обмежений принципом диспозитивності, згідно з яким захист здійснюється виключно в межах заявлених вимог, на підставі наданих доказів і з суворим дотриманням приписів ст.16 ЦК України.

ОСОБА_1 , заявляючи в жовтні 2018 року позовні вимоги про зобов`язання ОСББ «Сосенки» надати невикористану щорічну відпустку для працівників з ненормованим робочим днем за 2016-2018 роки та призначити йому таку відпустку на травень та червень 2018 року (після звільнення), заявив про спосіб, який не передбачений ні договором, ні законом, і не може бути застосований судом.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язання ОСББ «Сосенки» виплатити заробітну плату за травень та червень 2018 року як за час щорічної відпустки за період 2017-2018 роки, встановивши, що позивач звільнений 25 травня 2018 року і йому 31 травня 2018 року виплачена заробітна плата за травень 2018 року та компенсація за невикористану відпустку дійшов до обґрунтованого висновку про безпідставність цих вимог.

Розмір вказаних виплат позивачем не оскаржується.

Згідно із частиною 2 статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Судами обґрунтовано відмовлено у задоволенні позовних вимог про зобов`язання ОСББ «Сосенки» виплатити позивачу середній заробіток за час вимушеного прогулу, оскільки вказані вимоги є похідними від вимог про поновлення на роботі, такі вимоги позивачем заявлені не були, а відповідно до положень статті 235 КЗпП України мають вирішуватися судом одночасно.

Посилання в касаційній скарзі на те, що наказ про звільнення не відповідає визначеній типовій формі, що ОСББ «Сосенки» прийняло рішення про його звільнення з перевищенням повноважень правління як виконавчого органу ОСББ, не впливають на правильне вирішення спору по суті, оскільки ОСОБА_1 не заявляв вимог про його поновлення чи скасування вказаного наказу та зазначеного рішення.

Твердження заявника стосовно того, що суд першої інстанцій, закриваючи підготовче засідання, не визначив предмет спору, характер спірних правовідносин та суть позовних вимог, є безпідставним, оскільки зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини, а також питання про те, чи були і ким порушені права позивача як фізичної особи, за захистом яких мало місце звернення до суду, вирішуються судом при ухваленні рішення (статті 264, 265 ЦПК України).

Доводи касаційної скарги про те, що він не отримав документів про свою трудову діяльність в ОСББ «Сосновий Гай» не впливають на правильне вирішення спору.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Разом з тим Верховний Суд не погоджується з висновком місцевого суду та апеляційного суду стосовно того, що вимоги про зобов`язання виплатити вихідну допомогу є похідною вимогою.

Суди встановили, що ОСОБА_1 звільнений з займаної ним посади відповідно до пункту 5 статті 41 КЗпП України (припинення повноважень посадових осіб).

При цьому згідно до положень статі 44 КЗпП України у разі припинення трудового договору з підстав, зазначених у пункті 5 частини першої статті 41, працівникові виплачується вихідна допомога у розмірі не менше ніж шестимісячний середній заробіток.

Отже, зазначена вимога не є похідною вимогою від інших заявлених вимог.

З огляду на вказане апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку, не перевірив належним чином доводів заявника та в своєму рішенні не зазначив конкретних обставин і фактів, що спростовують доводи відповідача в частині невиплати вихідної допомоги, а лише обмежився посиланням на те, що місцевий суд розглянув справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

Суд касаційної інстанції позбавлений процесуальної можливості встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені судами попередніх інстанцій, з огляду на положення статті 400 ЦПК України.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

За приписами частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України (в редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

За змістом статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

З метою забезпечення завдання цивільного судочинства, а саме щодо забезпечення справедливого розгляду справи, суд касаційної інстанції дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню, а ухвалене у справі судове рішення суду апеляційної інстанції в частині зобов`язання виплатити вихідну допомогу - скасуванню з направленням справи в цій частині на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог про зобов`язання виплатити вихідну допомогу скасувати, справу в цій частині передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

В іншій частині постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук
М. Ю. Тітов