Справа № 266/7312/19
Провадження№ 2/266/361/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

15 квітня 2020 року м. Маріуполь

Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Федотової В.М.,

за участі секретаря судового засідання Шишханової К.Р.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , треті особи: житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Приморська», Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про визнання осіб, такими, що втратили право користування житлом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що відповідно до рішення Маріупольської міської ради № 6/27-3035 від 16.04.2013 р. «О принятии в городскую коммунальную собственность части общежития по АДРЕСА_1 с имуществом, находящимся на балансе государственного предприятия Мариупольский морской торговый порт», частина гуртожитку по АДРЕСА_1 була безоплатно передана у міську комунальну власність. Блок НОМЕР_1 у гуртожитку по АДРЕСА_1 ,складається з 2 кімнат (2-х місцевої та 3-х місцевої), 3-х місцева кімната надана ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 . Згідно копії особового рахунку № НОМЕР_2 у кімнаті зареєстровані: з 07.07.2010 р. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , з ІНФОРМАЦІЯ_1 . - ОСОБА_3 . Відповідно до довідки з реєстру територіальної громади міста Маріуполя від 17.12.2019 р., за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Відповідно до акту обстеження житлового приміщення б/н від 11 грудня 2019 р. складеного головним спеціалістом відділу обліку та приватизації жилого фонду управління міського майна департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради - ОСОБА_10, майстра ЖКП «Приморська» - ОСОБА_5., у присутності мешканців гуртожитку ОСОБА_11 (НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 (НОМЕР_5 ), ОСОБА_7 ( НОМЕР_4 ) встановлено, що у НОМЕР_1 зареєстровані відповідачі, але не мешкають більше 5 років. В зв?язку з чим, просила визнати відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою НОМЕР_1 в гуртожитку по АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_8 надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала та просила розгляд справи проводити без її участі. Також надала письмові пояснення з обгрунтуванням позиції,щодо визнання втратившим право користування жилим прищенням в гуртожитку малолітньої ОСОБА_3 . Не заперечувала проти заочного розгляду справи у разі неявки відповідачів.

Відповідачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, заяву про розгляд справи за їх відсутності не надали та про причини неявки суд не повідомили.

Третя особа - Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради надала до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, також надала висновок №01.2-01-09-31 від 21.02.2020 року, згідно якого заперечував проти визнання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що втратила право користування житлом.

Третя особа житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Приморська» належним чином було повідомлено про час і дату судового засідання, але до суду не зявилось про причини неявки суд не повідомило.

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що позивач не заперечував щодо заочного розгляду справи, суд, керуючись ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України, ухвалив провести заочний розгляд справи та вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 13січня 2020року було відкрито провадження по цивільній справі, визначено,що розгляд справи буде проводитись в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно із ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно до рішення Маріупольської міської ради № 6/27-3035 від 16.04.2013 р. «О принятии в городскую коммунальную собственность части общежития по АДРЕСА_1 с имуществом, находящимся на балансе государственного предприятия Мариупольский морской торговый порт», частина гуртожитку по АДРЕСА_1 була безоплатно передана у міську комунальну власність. (а.с.6).

Як встановлено судом, що за адресою: АДРЕСА_1 НОМЕР_1 зареєстровані: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.12).

Факт не проживання відповідачів за місцем реєстрації підтверджується дослідженим судом Актом обстеження житлового приміщення б/н від 11 грудня 2019 р. ,складеного головним спеціалістом відділу обліку та приватизації жилого фонду управління міського майна департаменту по роботі з активами Маріупольської міської ради - ОСОБА_10, майстра ЖКП «Приморська» - ОСОБА_5., у присутності мешканців гуртожитку ОСОБА_11 (НОМЕР_3 ), ОСОБА_6 ( НОМЕР_5 ), ОСОБА_7 (НОМЕР_4). Актом встановлено, що у НОМЕР_1 зареєстровані відповідачі, але в даному приміщенні вони не мешкають більше 5 років. (а.с.8).

Згідно наданих копій квітанцій по сплаті житлово-комунальних послуг - борг за сплату комунальних послуг за НОМЕР_1 в гуртожитку,що розташований по АДРЕСА_1 , становить 60 820гривень22копійки(а.с.14-15)

Згідно листа Департаменту освіти Маріупольської міської ради №39.2-1100-39.1 від 09.01.2020 року, який до суду надав представник позивача, встановлено, що місце навчання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , не встановлено. (а.с.42).

Згідно ст.127 ЖК України - для проживання робітників, службовців, студентів, учнів, а також інших громадян у період роботи або навчання можуть використовуватись гуртожитки.

Згідно ч.2 ст.128 ЖК України - жила площа в гуртожитку надається одиноким громадянам і сім`ям, які мають право проживати у гуртожитках, за рішенням адміністрації підприємства, установи, організації або органу місцевого самоврядування, у власності чи управлінні яких перебуває гуртожиток.

Згідно ст.18 ЖК України - управління житловим фондом здійснюється власником або уповноваженим ним органом у межах, визначених власником.

Згідно ст.15 ЖК України - виконавчі комітети районних, міських, районних у містах Рад народних депутатів у межах і в порядку, встановлених законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР, на території району, міста, району в місті: здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду,приймають рішення про надання жилих приміщень у будинках житлового фонду місцевої Ради, видають ордери на жилі приміщення.

Згідно ч.1ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування" - до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать управління об`єктами житлово-комунального господарства, побутового, торговельного обслуговування, транспорту і зв`язку, що перебувають у комунальній власності відповідних територіальних громад, забезпечення їх належного утримання та ефективної експлуатації, необхідного рівня та якості послуг населенню.

Згідно ст.71 ЖК України - при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст.72 ЖК України - визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Судом встановлено, що відповідачаі тривалий час , понад встановлений законом строк, та без поважних причин - не проживают в кімнаті гуртожитку, ретельно не виконують свої обовязки по сплаті послуг житлово-комунальних господарств, теплопостачання - за зазначеною кімнатою рахується заборгованість за надані житлово-комунальні послуги у розмірі 60 820гривень22копійки. Актом обстеження також встановлено,що кімната знаходиться в занедбаному стані. В зв?язку з наведеним суд ввжає,що позовні вимоги є обгрунтованими та такими,що підлягають задоволенню.

Суд критично ставиться до висновку третьої особи - Управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради , №01.2-01-09-31 від 21.02.2020 року, яким Служба заперечувала проти визнання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такою, що втратила право користування житлом з наступних підстав.

Статтею 6 Конституції України прописано право кожного на житло та передбачено, що ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Окрім того, обмеження дієздатності особи у віці до чотирнадцяти років в інших правовідносинах, в тому числі і у праві самостійно та вільно обирати місце свого проживання, кореспондується і з правилами частини 3 та 4статті 29 ЦК України.

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років (малолітня особа), визнається місце проживання її батьків, або одного з них, з ким вона проживає.

Згідно ч.1,2 ст.160 СК України - місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що малолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права малолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання малолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для малолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

До матеріалів справи позивачем було надано лист Департамента освіти Маріупольської міської ради від 09.01.2020р. №392-1100-391 на ім?я начальника Центрального ВП ГУНП в Донецькій області , в якому Департамент освіти звертає увагу правоохороні органи,що не встановлено місце навчання ОСОБА_9 ІНФОРМАЦІЯ_5 і просить вжиття відповідних заходів.(а.с.42)

п.5.7 Положення про управління "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради,затвердженого рішення Маріупольської міської ради №7/22-2059 від 25.10.2017р. - "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради має право представляти в судах та інших органах, підприємствах, установах, організаціях всіх форм власності інтереси дітей, повязані,зокрема із захистом житлових прав дітей.

Оскільки малолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками -суд вважає,що інтереси дитини не порушуються з огляду на те,що вона не проживає в спірній кімнаті разом з батьками тривалий час. Також судом встановлено,що дитина не відвідує жодного навчального закладу в м. Маріуполі. Управлінням "Служба у справах дітей" Маріупольської міської ради не надано до суду доказів, які б підтвердили поважність та об?єктивність причини не проживання дитини в НОМЕР_1 в гуртожитку,що розташований по АДРЕСА_1 . До суду надано висновок ,щодо недоцільності визнання малолітньої такою,що втратила право користування кімнатою в гуртожитку ,але даний висновок є необгрунтований , не містить доказів того, які заходи були проведені Службою у справх дітей для встановлення фактичного місця проживання дитини, причини її відсутності за місцем реєстрації батьків, які профілактичні заходи були проведені з батьками з приводу невідвідування дитиною навчальних закладів освіти.

Таким чином, суд вважає,що права та інтереси дитини не будуть порушені в силу ст.160 СК України.

Виходячи з аналізу змісту вказаних правових норм та встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що позов є обгрунтованим та підлягає задовленню, а з відполвідачів в порядку ст.141 ЦПК України , на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 1921 гривнія 00копійок.

На підставі викладеного, керуючись ст..ст. 81, 200,223, 235, 258, 259, 280-282 ЦПК України, ст. ст. 15,18,71,72,127,128 ЖК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Виконавчого комітету Маріупольської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в інтересах якої діє ОСОБА_2 , та ОСОБА_4 , треті особи: житлово-комунальне підприємство «Керуюча компанія «Приморська», управління «Служба у справах дітей» Маріупольської міської ради про визнання осіб, такими, що втратили право користування житлом - задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 такими, що втратили право користування жилим приміщенням - квартирою НОМЕР_1 в гуртожитку розташованому за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 на користь Виконавчого комітету Маріупольської міської ради () витрати по сплаті судового збору у сумі 1921 гривнія 00копійок.(одна тисяча дев?ятсот двадцять одна гривня 00 копійок)

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Федотова В. М.