Єдиний унікальний номер: 378/951/20
Провадження № 2/378/286/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" грудня 2020 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в смт. Ставище Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області, про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

До суду з вказаним позовом звернувся ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Ставищенська селищна рада Білоцерківського району Київської області з посиланням на те, що 23 березня 2017 року ОСОБА_3 склав та підписав заповіт, який посвідчений секретарем Юрківської сільської ради Тарасюк Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 13, яким заповів йому (позивачу) житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки, що розташовані за цією ж адресою, а також належну йому земельну ділянку площею 1,2915 га, що знаходиться в селі Юрківка Ставищенського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 294 від 21 березня 2017 року, виданого Ставищенською районною державною нотаріальною конторою. Частину майна, спору щодо якого немає, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_4 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Спадщину після смерті останнього прийняли він (позивач) та відповідач.

ОСОБА_2 (племінниця спадкодавця) є спадкоємицею другої черги щодо майна неохопленого вказаним заповітом, а саме: належної спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії та номер 295 від 21 березня 2017 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою Ѕ частини земельної ділянки площею 0,2810 га кадастровий номер :03:002:0096; частини житлового будинку АДРЕСА_2 та іншого майна.

Спадкоємці за заповітом, які прийняли спадщину (він позивач - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ), є спадкоємцями за законом п`ятої черги і усуваються згідно від права на спадкування за законом майна, неохопленого заповітом, спадкоємицею попередньої черги - ОСОБА_2 ..

02.09.2020 року спадкоємець ОСОБА_4 оформила свої спадкові права і отримала в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину на заповідане їй спадкове майно.

18.09.2020 року із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену в заповіті земельну ділянку належну спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії та номер 294 від 21 березня 2017 року, виданого Ставищенською районною державною нотаріальною конторою, він (позивач) звернувся до вказаної нотаріальної контори, де отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки Ѕ частка земельної ділянки площею 2,3017 га, вказана в свідоцтві про право на спадщину, є майном, розмір (площа) якого є відмінним від розміру (площі) майна, зазначеного в заповіті.

Позивач просить суд визнати за ним право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на Ѕ частину вищевказаної земельної ділянки.

В судове засідання позивач не прибув, відповідно до позовної заяви, та заяви (а.с. 8, 54) справу просить розглядати у його відсутність.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, телефонограмою повідомила, що справу просить розглядати без її участі, позовні вимоги не визнає (а.с. 63).

Представник третьої особи Ставищенської селищної ради Білоцерківського району Київської області в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи третя особа повідомлена належним чином, до суду вказана селищна рада подала заяву з проханням справу розглядати у відсутність їх представника (а. с. 73).

Суд, розглянувши матеріали справи та дослідивши письмові докази, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

Матеріалами спадкової справи після смерті ОСОБА_3 (а. с. 65-52) встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 39). За життя 23 березня 2017 року ОСОБА_3 склав та підписав заповіт, який посвідчений секретарем Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської області Тарасюк Л.А., зареєстрований в реєстрі за № 13 (а.с. 44 зв.). Вказаним заповітом ОСОБА_3 заповів позивачу ОСОБА_1 житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельні ділянки, що розташовані за цією ж адресою, а також належну йому земельну ділянку площею 1,2915 га, що знаходиться в селі Юрківка Ставищенського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить йому (спадкодавцеві) на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серії та номер 294 від 21 березня 2017 року, виданого Ставищенською районною державною нотаріальною конторою. Частину майна, спору щодо якого немає, ОСОБА_3 заповів ОСОБА_4 (а. с. 44 зв.). Згідно з даними Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру заповіт є чинним, тобто його не змінено і не скасовано (а. с. 37-38).

Спадщину після смерті ОСОБА_3 прийняли спадкоємці за вказаним заповітом: позивач ОСОБА_1 ОСОБА_4 відповідно до ст. ст. 1223 ч. 1, 1269, ст. 1270 ЦК України, подавши до Ставищенської районної державної нотаріальної контори в шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини (а.с. 36, 36 зв., 40), та спадкоємець за законом відповідачка ОСОБА_2 (племінниця спадкодавця по лінії батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 а. с. 41 - 44 ) відповідно дост. ст. 1223 ч. 2, 1262, 1266 ч. 3, 1269, ст. 1270 ЦК України, яка також подала до Ставищенської районної державної нотаріальної контори в установлений шестимісячний термін заяву про прийняття спадщини (а. с. 40). Відповідачка ОСОБА_2 спадкує ту частку спадщини, неохопленої вказаним заповітом. яка належала б за законом її померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 батькові ОСОБА_3 (братові спадкодавця), якби він був живим на час відкриття спадщини відповідно до ч. 3 ст. 1266 ЦК України.

В червні 2018 року ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 27.05.2020 року по справі №378/804/18 провадження 2/693/11/20, яка набрала законної сили 07.08.2020, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_5 та ОСОБА_1 про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду (а. с. 12).

02.09.2020 року спадкоємець за вищевказаним заповітом ОСОБА_4 оформила свої спадкові права і отримала в Ставищенській районній державній нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину на заповідане їй спадкове майно (а. с. 49, 49 зв.).

Позивач ОСОБА_1 18.09.2020 року звернувся до Ставищенської РДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на зазначену в заповіті земельну ділянку, належну спадкодавцю ОСОБА_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом за реєстровим № 294 від 21 березня 2017 року, виданого Ставищенською районною державною нотаріальною конторою, (а. с. 51, 52). На вказану заяву позивача державним нотаріусом Ставищенської районної державної нотаріальної контори 18.09.2020 за № 530 винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, з зазначенням, що відповідно до вищевказаного Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2017 рокуОСОБА_3 належала Ѕ частка земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0023 площею 2,3017 га, таке майно є майном, відмінним від майна зазначеного в заповіті (а.с. 52).

Згідно з положеннями ст. 1218, частин 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, право на спадкування виникає у день відкриття спадщини, до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до етапі 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Як видно із етапі 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно етапі 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Як вбачається із частини 1 етапі 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Суд, при вирішенні питання щодо набуття позивачем ОСОБА_1 права в порядку спадкування за вищевказаним заповітом на 1/2 частину земельної ділянки на території Юрківської сільської ради Ставищенською району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва з кадастровим номером :04:002:0023 виходить з наступного.

Належність спадкодавцеві ОСОБА_3 заповіданої позивачу ОСОБА_1 Ѕ (однієї другої) - частини вказаної земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0023 підтверджується: свідоцтвом про право на спадщину за законом на бланку НМА 886205, виданим Ставищенською районною державною нотаріальною конторою 21.03.2017 року за реєстром №294 (а. с. 13), витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 82959417 (а. 14), витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку НВ-020 від 21.09.2020 року (а. с. 16-18), витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.09.2020 року (а. с. 19).

За змістом статті 1233 ЦК України заповіт - це особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповіт може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою, службовою особою відповідного органу місцевого самоврядування (стаття 1251 ЦК).

ОСОБА_3 визначив посмертну юридичну долю свого майна шляхом складання заповідального розпорядження. Текст заповіту був складений зі слів заповідача і не містить суперечностей.

Із тексту заповіту вбачається волевиявлення спадкодавця передати позивачу ОСОБА_1 , належну заповідачу земельну ділянку, право на яку посвідчено Свідоцтвом про право на спадщину за законом серія та номер 294 від 21 березня 2017 року, виданого Ставищенською районною державною нотаріальною конторою (а. с. 13).

Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності індексний номер 82959417 видно, що на підставі зазначеного Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2017 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право спільної часткової власності, а саме 1/2 (одна друга) частина на земельну ділянку, кадастровий номер :04:002:0023 (а. с. 14).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки кадастровий номер :04:002:0023 становить 81219,72 гривні, що підтверджується витягом із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 21.09.2020 року (а. с. 19).

Відповідно до частини 4 статті 1236 ЦК України чинність заповіту щодо складу спадщини встановлюється на момент відкриття спадщини.

Згідно вищевказаного свідоцтва про право на спадщину за законом (а. с. 13) заповідачу належить частка (1/2) в спільній власності на земельну ділянку, яка не виділена в натурі.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох і більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Кожен учасник спільної часткової власності володіє не часткою майна в натурі, а часткою в праві власності на спільне майно в цілому. Ці частки є ідеальними й визначаються відповідними процентами від цілого чи у дробовому вираженні.

Згідно статті 79 ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

У відповідності до вимог 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї.

Частина 2 статті 1226 ЦК України надає право суб`єкту права спільної сумісної власності заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Водночас, у відповідності із Законом України «Про землеустрій», визначення площі земельної ділянки є частиною процесу формування останньої (виділення земельної ділянки в натурі, поділу земельної ділянки між співвласниками тощо) і відомості про обчислення площі земельної ділянки є складовою проекту землеустрою. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування та державної реєстрації права на неї (ст.79-1 ЗК України).

Відтак, площу, обчислену ліцензованими суб`єктами землеустрою, має лише сформована земельна ділянка, що має кадастровий номер. Частина (частка) земельної ділянки, площі не має, вона вказується дробом від цілого.

Таким чином, уточнююче (цифрове значення), в частині площі, відтворення в заповіті власної волі заповідача щодо долі спадщини - земельної ділянки, «що знаходиться в селі Юрківка Ставищенського району Київської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та належить спадкодавцеві на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом серія та номер 294 від 21 березня 2017 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою»,- зумовлене помилковим розумінням понять «земельна ділянка» та «частина земельної ділянки». В зв`язку з цим є безпідставним і помилковим зазначення в заповіті слова «площею» та цифри «1,2915 га», як розміру самостійно обрахованої площі земельної ділянки, яку заповідач заповів позивачу .

Вказана цифра зазначена з арифметичною помилкою, оскільки площа 1/2 (однієї другої) частини земельної ділянки з кадастровим номером :04:002:0023 площею 2,3017 га, належної спадкодавцю на підставі вищевказаного Свідоцтва про право на спадщину за законом від 21 березня 2017 року, становить 1,15085 га (2,3017:2 = 1,15085).

Враховуючи, що внесення змін до змісту заповіту не допускається, доповнювати зміст заповіту спадкоємці не можуть, оскільки це може спотворити волю заповідача, - неточності та помилки в тексті заповіту щодо площі нерухомого майна, яке передається у спадщину, не можуть бути усунуті шляхом тлумачення заповіту відповідно до положень статей 213, 1256 ЦК України. Тому суд вважає, що зайве зазначення у вищевказаному заповіті слів та цифри «площею 1,2915 га» не впливає на зміст тексту заповіту, і не може позбавити позивача права на вказане в заповіті майно, та віднести його до майна, неохопленого заповітом, яке спадкується за законом. Ця помилка свідчить про неналежну компетенцію в земельному праві посадової особи, яка посвідчувала заповіт, оскільки саме вона оформляла текст складеного ОСОБА_3 заповіту.

Як роз`яснив Верховний Суд України в постанові Пленуму від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивач ОСОБА_1 набув право на спадщину в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину земельної ділянки на території Юрківської сільської ради Ставищенською району Київської області з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:002:0023.

Керуючись ст. ст. 356, 1218, 1220, 1223, 1236 ч. 4, 1262, 1266 ч. 3, 1269 ч. ч. 1, 2, ст. 1270 ч. 1 Цивільного Кодексу України, ст. ст. 79, 79-1 Земельного кодексу України, ст. ст. 10, 81, 141, 200, 263-266 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на 1/2 (одну другу) частину правана земельну ділянку кадастровий номер :04:002:0023 площею 2,3017 га, розташованої на території Юрківської сільської ради Ставищенського району Київської області, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданного 21.03.2017 року Ставищенською районною державною нотаріальною конторою за реєстром № 294, вартістю 40609 (сорок тисяч шістсот дев`ять) гривень 86 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками її розгляду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Н. М. Марущак