ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1646/20 Справа № 188/170/19 Суддя у 1-й інстанції - Бурда П. О. Суддя у 2-й інстанції - Петешенкова М. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Петешенкової М.Ю.,

суддів Городничої В.С., Пищиди М.М.,

при секретарі - Пивоваровій А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: Рада опіки та піклування при виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, Рада опіки та піклування Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини шляхом визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини,-

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернувся з вищезазначеним позовом до суду посилаючись на те, що з відповідачем у справі перебував у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року було розірвано. За час спільного проживання у сторін народився син ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який залишився з матір`ю. Позивач стверджує, що здійснював неодноразові спроби побачитися з дитиною, але відповідач завжди перешкоджала йому в цьому і не надавала можливості бачитися з дитиною.

Для вирішення цього питання він звернувся до органу опіки та піклування Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області з проханням визначити два дні на тижні, щоб він міг забирати дитину до себе. Комісією з питань захисту прав дитини при Петропавлівській районній адміністрації 14 березня 2018 року йому було визначено два дні на тиждень за домовленістю з матір`ю дитини на побачення з дитиною.

12 листопада 2018 позивач звернувся до органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області з проханням зобов`язати ОСОБА_1 усунути перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні їхнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною, шляхом встановлення порядку і часу для спілкування без присутності матері. Однак його клопотання залишилось без задоволення.

Посилаючись на ст. ст.19, 141, 142, 158 СК України, Закон України «Про охорону дитинства», позивач просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні та участі у вихованні сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначити спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення порядку і часу для спілкування без присутності матері таким чином:

- форма спілкування батька з дитиною особисте без участі будь-яких третіх осіб з боку матері дитини, без її погодження; місце спілкування з дитиною місце проживання батька, місце проживання матері батька, дитячі майданчики, парки, сквери, цирк, театри, бібліотеки, виставки, дитячі дошкільні заклади, заклади охорони здоров`я, зоопарки, санаторії, освітні заклади, музеї, заклади харчування, кінотеатри, стадіони, інші заклади на території України, які будуть відвідуватись батьком з дитиною спільно з метою забезпечення її фізичного, духовного та морального розвитку та підготовки до самостійного життя;

- час спілкування з 17:00 год. кожної п`ятниці по 20:00 год. кожної неділі,

- також визначити право безперервного побачення та спілкування з дитиною, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом систематичних зустрічей в місцях, помешканнях та закладах громадського дозвілля та відпочинку дітей, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, місця проживання матері позивача;

- один раз на рік позивач має право на строк не більше одного місяця під час канікул ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запросити його на тимчасове проживання до свого місця проживання, а також з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, на строк не більше одного місяця, завчасно письмово попередивши про це матір дитини;

- один раз на рік позивач має право на строк не більше двох тижнів під час зимових канікул та на строк не більше як по одному тижню під час осінніх канікул ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , запросити його на тимчасове проживання до свого місця проживання, а також з можливістю поїхати з дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України на строк не більше вказаного для кожних канікул, завчасно письмово попередивши про це матір дитини;

- кожного року, який закінчується парним числом, позивач має право проводити свята Новий Рік (з 12:00 год. 31 грудня до 20:00 год. 01 січня), Різдво Христове (з 10:00 год. 6 січня до 18:00 год. 7 січня), Великдень та Трійця (з 10:00 год. до 20:00 год.) спільно з сином за місцем свого проживання та/або у закладах, належних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей та/або на природі;

- кожного року, який закінчується непарним числом, позивач має право проводити спільне святкування дня народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10:00 до 20:00) спільно з дитиною за місцем свого проживання та/або у закладах, належних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей та/або на природі;

- отримувати негайно інформацію від відповідача про погіршення стану здоров`я дитини, зміну її перебування у навчальному закладі.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року позов ОСОБА_2 задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_1 усунути перешкоди ОСОБА_2 у спілкуванні та участі у вихованні його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та визначено спосіб участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення порядку і часу для спілкування без присутності матері таким чином:

- спілкування батька ОСОБА_2 з дитиною ОСОБА_1 особисто без участі будь-яких третіх осіб з боку матері дитини;

- місце спілкування з дитиною ОСОБА_1 - місце проживання батька, місце проживання матері батька, дитячі майданчики, парки, сквери, цирк, театр, бібліотеки, виставки, дитячі дошкільні заклади, заклади охорони здоров`я, зоопарки, санаторії, освітні заклади, музеї, створи харчування, кінотеатри, стадіони, інші заклади на території України, які будуть відвідуватись батьком з дитиною спільно з метою забезпечення її фізичного, духовного та морального розвитку та підготовки до самостійного життя;

- час спілкування з дитиною ОСОБА_1 з 17.00 год. п`ятниці по 20.00 год. неділі через тиждень, шляхом зустрічей в місцях, помешканнях та закладах громадського дозвілля та відпочинку дітей, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, місця проживання матері батька;

- один раз на літні канікули ОСОБА_2 має право на строк не більше одного місяця запросити на тимчасове проживання ОСОБА_1 до свого місця проживання а також, з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, на строк не більше одного місяця, завчасно письмово попередивши про це матір дитини;

- один раз на рік ОСОБА_2 має право на строк не більше одного тижня під час зимових канікул та на строк не більше трьох днів під час осінніх канікул ОСОБА_1 запросити дитину на тимчасове проживання до свого місця проживання, з можливістю поїхати з дитиною на відпочинок в межах України, на строк не більше вказаного для кожних канікул, завчасно письмово попередивши про це матір дитини;

- кожного року, який закінчується парним числом ОСОБА_2 має право проводити свята Новий Рік з 12.00 год. 31 грудня до 20.00 год. 01 січня , Різдво Христове з 10.00 год. 6 січня до 18.00 год. 7 січня, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 з 10.00 год. до 20.00 год. спільно з сином ОСОБА_1 за місцем свого проживання та/або у закладах, належних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей/або на природі; кожного року, який закінчується непарним числом, ОСОБА_2 має право проводити спільне святкування дня народження дитини ОСОБА_1 15 січня з 10.00 до 20.00 спільно з дитиною ОСОБА_1 за місцем свого проживання та/або у закладах, належних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей та/або на природі;

- ОСОБА_2 має право отримувати інформацію від ОСОБА_5 про погіршення стану здоров`я дитини, зміну її перебування у навчальному закладі.

Вирішено питання про судові витрати.

Своє рішення суд першої інстанції мотивував інтересами дитини, які потребують участі батька у вихованні сина.

Не погодившись з рішенням суду, відповідач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що перешкод у спілкуванні дитини з батьком не чинила. Зазначає, що місце проживання позивача судом встановлено не було, тому залишається незрозумілим чи створені умови для зустрічей дитини з батьком за його місцем проживання. Крім того, посилаючись на характеристику дитини, складену психологом, відповідач стверджує, що проведення зустрічей за відсутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідач не подавав.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 22 вересня 2007 року сторони у справі зареєстрували шлюб. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_5 .

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 19 липня 2017 року шлюб було розірвано. Після припинення шлюбних відносин між сторонами виник спір щодо місця проживання спільної дитини.

Рішенням Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 березня 2018 року задоволено позов ОСОБА_5 до ОСОБА_2 , про визначення місця проживання дитини разом з матір`ю, та відмовлено у зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про визначення місця проживання дитини разом з батьком, і визначено місце проживання дитини ОСОБА_5 разом з матір`ю.

Рішенням комісії з питань захисту прав дитини Петропавлівської районної державної адміністрації від 14 березня 2018 року, (протокол № 4), задоволено заяву позивача щодо встановлення двох днів на тиждень для спілкування з сином ОСОБА_5 , та встановлено, що дні побачення визначаються батьками за особистою домовленістю та можуть змінюватися відповідно до потреби, але з урахуванням режиму дитини. (а.с.9)

Рішенням органу опіки та піклування при виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області від 04 грудня 2018 року відмовлено ОСОБА_2 у задоволенні заяви про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини, шляхом визначення способу участі у спілкуванні та вихованні дитини та рекомендовано звернутися до суду (а.с.12)

З огляду на підстави позовної заяви щодо перешкод з боку відповідача у спілкуванні батька з дитиною та наявних заперечень зі сторони відповідача щодо зустрічей позивача з дитиною, вбачається наявність спору між сторонами щодо участі у спілкуванні позивача з дитиною та її вихованні, який підлягає вирішенню судом.

Ухвалою Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року зобов`язано третіх осіб у справі надати письмовий висновок щодо розв`язання спору по кожній з позовних вимог про визначення способу участі батька у вихованні та спілкуванні з дитиною шляхом встановлення порядку і часу для спілкування без присутності матері.

На виконання ухвали Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 17 квітня 2019 року, орган опіки та піклування Петропавлівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області повідомив, що вже прийнято рішення з цього питання 14 березня 2018 року про що надано відповідний висновок з рекомендаціями (а.с.94)

Радою опіки та піклування при виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області на виконання ухвали суду надано наступний висновок: рекомендовано спілкування батька з дитиною особисто без участі будь-яких третіх осіб з боку матері дитини; місце спілкування з дитиною місце проживання батька, місце проживання матері батька, дитячі майданчики, парки, сквери, цирк, театр, бібліотеки, виставки, дитячі дошкільні заклади, заклади охорони здоров`я, зоопарки, санаторії, освітні заклади, музеї, заклади харчування, кінотеатри, стадіони, інші заклади на території України, які будуть відвідуватись батьком з дитиною спільно з метою забезпечення її фізичного, духовного та морального розвитку та підготовки до самостійного життя; час спілкування з 17.00 год. п`ятниці по 20.00 год. неділі через тиждень, з дитиною ОСОБА_5 , 2013 року народження шляхом зустрічей в місцях, помешканнях та закладах громадського дозвілля та відпочинку дітей, з можливістю відвідування дитиною місця проживання батька, місця проживання матері позивача; один раз на літні канікули позивач має право на строк не більше одного місяця запросити на тимчасове проживання ОСОБА_5 , 2013 року народження до свого місця проживання а також, з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, на строк не більше одного місяця, завчасно письмово попередивши про це матір дитини; один раз на рік позивач має право на строк не більше одного тижня під час зимових канікул та на строк не більше трьох днів під час осінніх канікул ОСОБА_5 , 2013 року народження запросити його на тимчасове проживання до свого місця проживання, а також з можливістю поїхати з дитиною на відпочинок в межах України, на строк не більше вище вказаного для кожних канікул, завчасно письмово попередивши про це матір дитини; кожного року, який закінчується парним числом позивач має право проводити свята Новий Рік (з 12.00 год. 31 грудня до 20.00 год. 01 січня ), Різдво Христове (з 10.00 год. 6 січня до 18.00 год. 7 січня), Великдень та Трійця (з 10.00 год. До 20.00 год.) спільно з сином за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей/або на природі; кожного року, який закінчується непарним числом позивач має право проводити спільне святкування дня народження дитини ( ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10.00 до 20.00) спільно з дитиною за місцем свого проживання та/або у закладах приналежних до об`єктів громадського дозвілля та відпочинку дітей та/або на природі;отримувати інформацію від відповідача про погіршення стану здоров`я дитини, зміну її перебування у навчальному закладі (а.с.108-109).

У відповідності до частини п`ятої статті 19 СК України орган опіки та піклування аналізує відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на інші документи, які стосуються справи, й подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Згідно зі ст.ст.18, 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року №789-ХІІ, чинної для України з 27 вересня 1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання та розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального та соціального розвитку дитини.

В п.1 ст.9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Згідно з п.3 ст.9 Конвенції про права дитини держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

На рівні внутрішнього законодавства України принцип урахування найкращих інтересів дитини викладено в ч.8 ст.7 СК України та у ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», згідно з положеннями яких регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини; предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів дитини.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Частиною першою ст.151 СК України визначено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини, а ст.153 цього Кодексу встановлює право матері, батька та дитина на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом.

Відповідно до ст.157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно ст.158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї.

Частинами першою та другою ст.159 СК України передбачено, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Відповідно до ст.15 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. У разі коли батьки не можуть дійти згоди щодо участі одного з батьків, який проживає окремо, у вихованні дитини, порядок такої участі визначається органами опіки та піклування за участю батьків виходячи з інтересів дитини.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень ЄСПЛ, у тому числі шляхом застосування ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР.

Відповідно до ст.8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя як право батьків на спілкування з дитиною.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага та, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, §54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, в якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, №10383/09, §100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Суд враховує, що позивач піклується про сина, активно і стабільно проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із дитиною, про що, зокрема свідчать його звернення до органів опіки та піклування, до суду з приводу встановлення порядку побачень з дитиною.

Позивач позитивно характеризується як за місцем роботи, так і за місцем проживання (а.с. 14, 15).

Перевіркою неодноразових звернень відповідача до поліції встановлено відсутність протиправних дій позивача щодо неї та дитини (а.с. 68, 78, 79).

Жодних обставин, які б унеможливлювали право позивача на спілкування із малолітнім сином, під час розгляду справи не встановлено та належних, достатніх і допустимих доказів цьому стороною відповідача суду не представлено.

Відповідно до вимог ст.15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Враховуючи принцип рівності прав та обов`язків батьків, так і право дітей підтримувати в достатньому обсязі та на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з батьками, що закріплене в ст.9 Конвенції про права дитини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо необхідності захисту прав батька на участь у вихованні сина.

Доводи апеляційної скарги про те, що місце проживання позивача судом встановлено не було, тому залишається незрозумілим чи створені умови для зустрічей дитини з батьком за його місцем проживання, спростовуються матеріалами справи.

Згідно з актом обстеження умов проживання від 16 квітня 2019 року, складеного головними спеціалістами служби у справах дітей Павлоградської міської ради встановлено, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_1 , умови проживання є задовільними, для дитини є окрема кімната, в якій розміщені два ліжка, стільці, письмовий стіл, іграшки, полиця для підручників, шафа для одягу, комп`ютер (а.с.83)

Заперечення відповідача про те, що проведення зустрічей за відсутності матері може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, підлягають відхиленню, оскільки батько має такі ж права на спілкування та безпосередню участь в житті і вихованні дитини, як і мати.Для налагодження довірчих відносин між батьком і дитиною потрібен час, протягом якого поступово буде відбуватися налагодження спілкування і формування емоційної прихильності дитини до батька. Спілкування сина з батьком відповідає його найкращим інтересам, а батько підтверджує своє бажання брати в житті дитини найактивнішу участь.

Про право батьків на спілкування з дітьми та важливість ролі батька в своїх рішеннях неодноразово наголошував Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ). Так, в рішенні по справі «A.V. проти Словенії» (заява № 878/13) ЄСПЛ нагадав, що згідно зі ст. 8 Конвенції держава несе позитивні зобов`язання щодо «ефективної поваги» до сімейного життя. Зокрема, в справах, що стосуються права контакту одного з батьків, держава зобов`язана вживати заходів з метою возз`єднання батьків зі своїми дітьми і сприяти такому возз`єднанню. У зазначеній справі ЄСПЛ присудив батькові-заявнику, який втратив право на особистий контакт зі своїми дітьми, 20 тис. євро компенсації за моральну шкоду.

Суд першої інстанції, встановивши, що між сторонами склались відносини, які позбавляють позивача можливості регулярно спілкуватися з дитиною, дійшов правильного висновку про доцільність визначення способу участі батька у вихованні дитини.

Однак, судом першої інстанції покладено в основу свого рішення лише висновок Ради опіки та піклування при виконавчому комітеті Дмитрівської сільської ради Петропавлівського району Дніпропетровської області, яким задоволено вимоги позивача, без урахування думки матері дитини, що суперечить принципу рівності ролей батька і матері у вихованні дитини.

Відповідно до частини шостої статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки і піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Виходячи із пріоритету інтересів дитини та задля забезпечення балансу інтересів сторін спору і рівної участі батьків у вихованні та спілкуванні із сином, колегія суддів вважає за необхідне встановити наступний порядок участі ОСОБА_2 у вихованні його сина ОСОБА_5 :

- кожної п`ятниці кожного місяця з 17.00 до 20.00 години без присутності матері ОСОБА_5 ;

- один раз на рік під час літніх канікул ОСОБА_2 має право на строк не більше двох тижнів запросити на тимчасове проживання ОСОБА_5 за місцем проживання батька, з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, завчасно письмово попередивши про це матір дитини;

- один раз на рік ОСОБА_2 на строк не більше трьох днів під час зимових канікул та на строк не більше трьох днів під час осінніх канікул ОСОБА_5 має право запросити дитину на тимчасове проживання до свого місця проживання, з можливістю поїхати з дитиною на відпочинок в межах України, на строк не більше вказаного для кожних канікул, завчасно письмово попередивши про це матір дитини;

- кожного року, який закінчується непарним числом, ОСОБА_2 має право проводити спільне святкування дня народження дитини ОСОБА_5 з 12.00 до 16.00 години спільно з дитиною ОСОБА_5 без присутності матері ОСОБА_5 ; святкові дні кожен парний рік з 12.00 до 16.00 години без присутності матері ОСОБА_5 .

Таким чином, рішення суд першої інстанції підлягає зміні в частині визначення способу участі позивача у спілкуванні та вихованні дитини.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області від 21 червня 2019 року в частині визначення способу участі ОСОБА_2 у спілкуванні та вихованні дитини змінити.

Визначити спосіб участі ОСОБА_2 у вихованні його сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 :

кожної п`ятниці кожного місяця з 17.00 до 20.00 години без присутності матері ОСОБА_1 ;

один раз на рік під час літніх канікул ОСОБА_2 має право на строк не більше двох тижнів запросити на тимчасове проживання ОСОБА_1 за місцем проживання батька, з можливістю поїхати із дитиною на відпочинок на морські курорти, санаторії, туристичні бази в межах України, завчасно письмово попередивши про це матір дитини;

один раз на рік ОСОБА_2 на строк не більше трьох днів під час зимових канікул та на строк не більше трьох днів під час осінніх канікул ОСОБА_1 має право запросити дитину на тимчасове проживання до свого місця проживання, з можливістю поїхати з дитиною на відпочинок в межах України, на строк не більше вказаного для кожних канікул, завчасно письмово попередивши про це матір дитини;

кожного року, який закінчується непарним числом, ОСОБА_2 має право проводити спільне святкування дня народження дитини ОСОБА_1 з 12.00 до 16.00 години спільно з дитиною ОСОБА_1 без присутності матері ОСОБА_1 ;

святкові дні кожен парний рік з 12.00 до 16.00 години без присутності матері ОСОБА_1 .

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: М.Ю. Петешенкова

Судді: В.С.Городнича

М.М.Пищида