Ухвала

9 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 607/9402/16-ц

провадження № 61-5297ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Карпенко С. О. (судді-доповідача), Стрільчука В. А., Тітова М. Ю., розглянувши касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в інтересах якого діє адвокат Заставна Ольга Василівна, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

16 березня 2020 року подана касаційна скарга Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк»), в інтересах якого діє адвокат Заставна О. В., на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, повний текст якої складено 30 січня 2020 року.

8 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 Цивільного процесуального кодексу (далі - ЦПК) України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 390 касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Касаційна скарга містить клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень мотивоване тим, що постанову суду апеляційної інстанції заявником отримано 14 лютого 2020 року.

До касаційної скарги, на підтвердження зазначеного, додано копію супровідного листа Тернопільського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року, яка містить відмітку (вхідний № 3789 від 14 лютого 2020 року) про отримання заявником копії постанови.

Вказана заявником підстава пропуску строку на касаційне оскарження судових рішень не спростована наданими доказами і свідчить про пропуск процесуального строку з поважних причин.

Розглянувши зазначене клопотання, касаційний суд дійшов висновку про його задоволення і поновлення ПАТ «Дельта Банк» строку на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, оскільки касаційна скарга подана заявником протягом тридцяти днів з дня вручення йому копії постанови суду апеляційної інстанції.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року заявник визначив пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

Заявник вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, зазначаючи, що суд встановив обставини, які мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів.

Касаційна скарга оформлена відповідно до вимог статті 392 ЦПК України, зокрема містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З огляду на викладене, касаційний суд доходить висновку про відкриття касаційного провадження та витребування матеріалів справи.

Касаційна скарга містить клопотання ПАТ «Дельта Банк» про зупинення виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Вивчивши доводи клопотання та зміст оскаржуваних судових рішень, касаційний суд дійшов висновку про відмову у задоволенні клопотання ПАТ «Дельта Банк» з огляду на наступне.

Верховний Суд виходить з того, що клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Касаційний суд не вбачає правових підстав для зупинення виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року в частині задоволення позовної вимоги про визнання недійсною додаткової угоди, оскільки оскаржуване судове рішення у цій частині не підлягає примусовому виконанню.

Касаційний суд дійшов висновку про відмову у зупиненні виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року в частині стягнення з ПАТ «Дельта Банк» 551,20 грн та 5 005 грн у відшкодування судових витрат, оскільки заявником не надано доказів відкриття виконавчого провадження з виконання оскаржуваного судового рішення у цій частині.

Касаційний суд не вбачає правових підстав для зупинення виконання постанови Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року до закінчення її перегляду в касаційному порядку, оскільки вказане судове рішення, яким залишено без змін рішення суду першої інстанції, примусовому виконанню не підлягає, тому підстав для зупинення виконання постанови немає.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Поновити Публічному акціонерному товариству «Дельта Банк» строк на касаційне оскарження рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року у цій справі.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», в інтересах якого діє адвокат Заставна Ольга Василівна, на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року.

Витребувати з Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області матеріали цивільної справи № 607/9402/16-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання правочину недійсним.

Роз`яснити учасникам справи право подати до суду касаційної інстанції з додержанням вимог статті 395 ЦПК України відзив на касаційну скаргу в письмовій формі протягом десяти днів з дня вручення ухвали про відкриття касаційного провадження.

Відмовити у задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про зупинення виконання рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 30 вересня 2019 року та постанови Тернопільського апеляційного суду від 23 січня 2020 року до закінчення їх перегляду в касаційному порядку.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук

М. Ю. Тітов