Справа № 182/520/20
Провадження № 2/0182/1179/2020
У Х В А Л А

Іменем України

17.04.2020 року м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька-Шаховал І.О., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до філії «Нікопольський райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до філії «Нікопольський райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення грошових коштів невиплачених при звільненні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач28 жовтня 2019 року звільнена з посади провідного інженера філії «Нікопольський райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Загальний стаж роботи в системі «Дніпропетровський облавтодор» складає 31 рік. Станом на день подання позову роботодавець не провів розрахунок із позивачкою за травень в сумі 5 136,49 грн., ЄСВ 1 421,42 грн.; червень 4 051,87 грн., ЄСВ 1 362,04 грн.; липень 10 521,47 грн., ЄСВ 2 910,86 грн.; серпень 3 457,39 грн., ЄСВ - 959,76 грн.; жовтень 4 401,25 грн., ЄСВ 1 214,18 грн. Виплати заробітної плати затримуються через протиправну бездіяльність посадових осіб Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України». Однак, в день звільнення позивача, відповідач письмово не повідомив про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів. Позивач вважає, що за таких обставин, з відповідача піддягає стягненню в судовому порядку 27 568,47 грн. Також просить суд, у зв`язку з тим, що відповідач не провів повний розрахунок при звільненні позивача та враховуючи те, що з моменту звільнення до моменту звернення до суду пройшло 61 робочих днів, з нього підлягає стягненню середній заробіток за час затримки в розрахунку по день ухвалення судового рішення.

12.03.2020 року від дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому відповідачем заявлено клопотання про закриття провадження у справі, мотивовано тим, що відносно Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» відкрито провадження у справі № 904/5292/19 про банкрутство, про що винесена ухвала від 02.12.2019 року Господарським судом Дніпропетровської області та введено мораторій з 02.12.2019 року на задоволення вимог кредиторів. Тому, з огляду на те, що відповідач перебуває в процесі банкрутства, вважає що дана справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та просить закрити провадження.

На момент розгляду заявленого клопотання від позивача відповідь на відзив не надійшла.

Суд, дослідивши клопотання відповідача, прийшов до наступного висновку.

Статтею 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

За приписами пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

21.10.2019 року набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ). Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що з дня введення в дію цього Кодексу, визнано таким, що втратив чинність, зокрема, Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом». Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУзПБ, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник, зокрема, спори про стягнення заробітної плати.

Як встановлено судом, ухвалою Господарського суду Дніпропетровської області по справі № 904/5292/19 від 02.12.2019 року відкрите провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів з 02.12.19 року, введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 170 календарних днів до 22.05.2020 року. Також, згідно отриманих судом відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відносно відповідача по справі дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а відповідно і філія «Нікопольський райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», 23.12.2019 року порушено справу про банкрутство та визначено розпорядника майна.

З огляду на наведене, вбачається, що процедура банкрутства дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», а відповідно і філії «Нікопольський райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», перебуває в стадії розпорядження майном, а відтак на спірні правовідносини розповсюджується дія частини другої статті 7 Кодексу України з процедур банкрутства, а спір належить до юрисдикції господарського суду, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

Нормою пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Згідно ч.3 ст.7 КУзПБ, матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Разом з тим, відповідно до частини другої статті 416 ЦПК України, у постанові палати, об`єднаної палати, Великої Палати Верховного Суду має міститися висновок про те, як саме повинна застосовуватися норма права, із застосуванням якої не погодилася колегія суддів, палата, об`єднана палата, що передала справу на розгляд палати, об`єднаної палати, Великої Палати.

За приписами частин п`ятої, шостої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права. Висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19) зазначено, що захист осіб, які мають вимоги до банкрута полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство після відкриття провадження в інших справах, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому, таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

У вказаній справі Велика Палата Верховного Суду погодилась із висновками судів першої та апеляційної інстанції, що спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції. Однак не погодилася з висновками про закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 Кодексу № 2597-VIII, а до цього - статтею 23 Закону № 2343-XII, та направила справу до господарського суду, на розгляді якого перебуває справа про банкрутство.

Тому, суд приходить до висновку, що даний спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

Вказані вище обставини не були повідомлені позивачем при зверненні до суду із позовом. Тому, при вирішенні питання про відкриття провадження у справі суду не було відомо про дані обставини, що спричинило прийняття до розгляду заяви і відкриття провадження у справі, яка не може розглядатися в порядку цивільного судочинства.

Однак, суд не погоджується із необхідністю закриття провадження у справі, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та можуть унеможливити захист її прав у господарському процесі в повному обсязі з урахуванням визначених чинним законодавством України строків звернення.

Тому, враховуючи вищезазначене, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження у справі і, з метою забезпечення належного доступу до правосуддя та можливістю захисту своїх прав позивачем у господарському процесі у повному обсязі, захищаючи при цьому права та інтереси як позивача так і відповідача по справі, сприяючи справедливому, неупередженому та своєчасному розгляду справи повноважним складом суду, передати дану цивільну справу до Господарського суду Дніпропетровської області, на розгляді якого перебуває справа № 904/5292/19 про банкрутство дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

На підставі викладеного, керуючись Кодексом України з процедур банкрутства, ст.ст.2, 255-260, 353, 354 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про закриття провадження у справі - відмовити.

Передати цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до філії «Нікопольський райавтодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровсий облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення грошових коштів, невиплачених при звільненні - до Господарського суду Дніпропетровської області, на розгляді якого перебуває справа № 904/5292/19 про банкрутство дочірнього підприємства Дніпропетровський облавтодор «ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (49027, м.Дніпро, вул.Володимира Винниченка, 1).

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал