Справа № 369/4356/20
Провадження №4-с/369/70/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.04.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Пінкевич Н.С.,

при секретарі Одинцов О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві клопотання скаржника ОСОБА_1 . про зупинення стягнення за виконавчим листом по скарзі ОСОБА_1 заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Ян Анатолійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

У квітні 2020 року до суду надійшла скарга ОСОБА_1 заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Ян Анатолійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

08.04.2020 року до суду скаржником було подано клопотання про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки приватним виконавцем Маляром Я.А. було сформовано заяву на реалізацію арештованого майна та надіслано організатору електронних торгів ДП «Сетам» для організації та проведення електронних торгів з реалізацією арештованого майна відповідно до виконавчого листа. Скаржник вважає, що діями приватного виконавця грубо порушені права боржника, а тому зупинення стягнення на підставі виконавчого листа є необхідним та невідкладним заходом.

Дослідивши подане клопотання та матеріали скарги, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити заходи забезпечення позову.

Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Судом встановлено, що приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Я.А., винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 13.03.2020 року та накладено арешт на майно боржника у виконавчому провадженні № 61536715.

Крім того 18.03.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні.

19.03.2020 року приватним виконавцем було сформовано заяву на реалізацію арештованого майна та надіслано організатору електронних торгів ДП «Сетам» для організації та проведення електронних торгів з реалізацією арештованого майна.

У ст. ст. 149-153 ЦПК України містяться положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Разом із тим, ст. 18 ЦПК України встановлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України,-і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їх права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

За змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Законом України «Про виконавче провадження» у ст. 34 врегульовано питання зупинення вчинення виконавчих дій, і це питання відноситься виключно до компетенції державного виконавця.

Згідно пункту 15 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справи №6 від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» при розгляді скарги на рішення дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду. Разом із тим, до завершення розгляду скарги при наявності для цього підстав суд може зупинити стягнення на підставі виконавчого листа.

У своїй заяві ОСОБА_1 вказує, що приватним виконавцем вчиняються дії спрямовані на реалізацію арештованого майна, не зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа призведе до продажу майна та неможливості відновлення порушеного права боржника.

З огляду на вищезазначене, клопотання заявника є обґрунтованим та таким, що ґрунтується на вимогах чинного законодавства, тому клопотання скаржника ОСОБА_1 про зупинення стягнення за виконавчим листом слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 152, 260, 450, 447, ЦПК України, ЗУ «Про виконавче провадження», суд,-

у х в а л и в :

Клопотання скаржника ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа по скарзі ОСОБА_1 заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Ян Анатолійович, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвестохіллс Веста» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зупинити стягнення за виконавчим листом № 2-1644/11, від 31.01.2012 року (ВП № 61536715).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, до Апеляційного суду Київської області через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому повної ухвали суду.

Суддя Н.С. Пінкевич