Справа № 345/3282/19
Провадження № 22-ц/4808/135/20
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів Василишин Л.В., Матківського Р.Й.,

секретаря Турів О.М.

з участю представника апелянта ОСОБА_1 та позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом представника ОСОБА_2 до комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири, за апеляційною скаргою представника комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» на рішення Калуського міськрайонного суду, ухвалене суддею Юрчаком Л.Б. 31 жовтня 2019 року в м. Калуш, повний текст якого виготовлено 11 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року представником ОСОБА_2 подано позов до КП «ЖЕО № 1» про відшкодування матеріальної шкоди та моральної шкоди, завданої внаслідок залиття квартири.

Позовні вимоги мотивовано тим, що ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 . 26.08.2018 року її квартиру залито внаслідок атмосферних опадів. За наслідками залиття квартири комісією КП «ЖЕО № 1» 27 серпня 2018 року складено акт, із змісту якого через негоду (сильні зливи, грози) причиною залиття слугував сильний тиск води у водовідвідній трубі, в результаті чого вибило заглушку на технічному даху. Внаслідок залиття квартира ОСОБА_2 потребує термінового поточного ремонту, мешкати в ній стало неможливо.

Згідно висновку експертного дослідження № 4.3-504/18 від 06.11.2018р., складеного Івано-Франківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, розмір заподіяної матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого майна, внаслідок дії на майно негативних факторів спричинених залиттям внаслідок грози (зливи), що мало місце 26.08.2018 р. у квартирі АДРЕСА_1 становить 17 974,63 грн.

Відповідно до висновку експертного дослідження №4.4-7/18 від 09.11.2018р., складеного Івано-Франківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром, відновлювана вартість ремонтно-будівельних робіт, спрямованих на усунення пошкоджень, що виникли внаслідок залиття приміщень вказаної квартири може становити 31 940,00 грн.

На неодноразові звернення до відповідача щодо повернення коштів для проведення відновлювального ремонту квартири отримано відповіді про проведення ремонту покрівлі, електрощитової тощо, однак кошти на проведення ремонту квартири так і не було виділено.

Також, через бездіяльність відповідача вона змушена проживати у важких та некомфортних умовах у власній квартирі, багато речей через замокання стали непридатними для використання (меблі, килими, одяг, побутова техніка). Весь тягар завданих збитків відобразився на її стані здоров`я, в зв`язку з чим вона змушена звертатись медичною допомогою. Тривалий час вона перебувала у стресовому та депресивному стані. Моральну шкоду оцінює в розмірі 5000 грн.

З урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з КП «ЖЕО № 1» на її користь 31 940 грн як відшкодування завданої матеріальної шкоди (відновлювана вартість ремонтно-будівельних робіт, спрямованих на усунення пошкоджень); 17 974,63 грн на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди завданої власнику пошкодженого майна, 1 913,46 грн на відшкодування витрат на послуги експерта, 5000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а також 1536,80 грн судового збору, 4350,00 грн витрат на правову допомогу (а.с.3-6, 69-70).

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 31 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з КП «Житлово-експлуатаційна організація №1» Калуської міської ради на користь ОСОБА_2 31 940 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 17 974,63 грн на відшкодування заподіяної матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого майна, 1 913,46 грн на відшкодування витрат на послуги експерта, 3000,00 грн на відшкодування моральної шкоди, а також судові витрати по справі в розмірі 4 386,80 грн ( 1536,80 грн судовий збір, 2 850,00 грн витрати на правову допомогу ). У задоволенні решти позову відмовлено (а.с. 128-134).

Не погодившись з рішенням суду представник КП «ЖЕО №1» подав апеляційну скаргу, у якій посилається неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, а також невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, що призвело до неправильного застосування норм матеріального та процесуального права.

Апелянт вказує, що судом не зазначено жодних фактичних обставин, встановлених судом, з посиланням на відповідні докази та не наведено мотивованої оцінки суду щодо визначення КП «ЖЕО №1» особою, яка ніби-то завдала шкоди, не обґрунтовано чому саме КП «ЖЕО №1» повинно доказувати відсутність вини у заподіянні шкоди позивачу. В ході судового розгляду КП «ЖЕО №1» надано належні докази, які підтверджують, що відповідач належним чином виконував свої обов`язки відповідно до Правил утримання житлових будинків та прибудинкових територій, затверджених Наказом Держжитло-комунгоспу України від 17.05.2005 року, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 25.08.2005 року за №927/11207.

Відповідач, на виконання підпункту 2.1.1. Правил, провів навесні 2018 року (10.04.2018 року) плановий огляд жилих будинків, розташованих за адресою АДРЕСА_2 10,12,14, про що складено відповідний акт, згідно якого встановлено, що інженерні конструкції знаходяться в задовільному стані, а дані будинки відповідають санітарно-технічним вимогам. Однак судом не надано оцінки даному письмовому доказу, чим порушено вимоги ст.89 ЦПК України. Про справність системи внутрішніх водостоків жилого будинку АДРЕСА_3 свідчить також те, що протягом 2018 року не надійшло жодної заяви щодо несправностей водостоку. Натомість позивачем не виконано умов договору про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території, згідно яких позивач зобов`язаний проінформувати власника будинку або житлово-експлуатаційну контору, що обслуговує будинок, про виявлені несправності елементів квартири будинку та має право вимагати, при необхідності, від власника будинку позапланового огляду для виявлення стану конструкцій і технічного обладнання квартири та житлового будинку (п.3.2.1 Договору).

Що стосується наявності шкоди апелянт вказує, що у висновках експертного дослідження від 06.11.2018 року та від 09.11.2018 року експертом вжито припущення з приводу розміру заподіяної шкоди, що може становити 17 974,63 грн та 31 940 грн відповідно, що не відповідає п.3 розділу Інструкції з організації проведення та оформлення експертних проваджень у підрозділах Експертної служби МВС України, зареєстрованої в МЮ України 18.08.2017 року за №1024/30892. Наведені експертні висновки є неналежними, недопустимими та недостовірними доказами у справі та не підлягали оцінці судом при вирішенні даного спору.

Таким чином, відсутні підстави для відповідальності за ч.1 ст.1166 ЦК України, оскільки у даній справі відсутні елементи цивільно-правової відповідальності, а саме відсутня протиправна поведінка, невизначений розмір шкоди та відсутній причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та об`єктивним наслідком поведінки відповідача.

Просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Стягнути з відповідача судовий збір за подання апеляційної скарги у розмірі 2305,20 грн (а.с.137-141).

Відзив на апеляційну скаргу не подано, що відповідно до ч.2 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

28 січня 2020 року представником ОСОБА_2 подано заяву (письмове пояснення), у якій представник просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду без змін. Зазначив, що суд дійшов обґрунтованого висновку про часткове задоволення позову, оскільки відповідачем не спростовано факт того, що залиття сталось не з його вини та не надано доказів на спростування розміру завданої шкоди (а.с.160-161).

Вислухавши пояснення представника апелянта, позивача, доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши відповідно до ст.367 ЦПК України законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає її необґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 є одним із співвласників (без визначення частки) квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.02.2003 року серії САА №052366 (а.с. 45).

12 грудня 2008 року між ОСОБА_2 та КП «ЖЕО №2» укладено договір про участь у витратах на утримання будинку та прибудинкової території строком до 11.12.2013 року, строк якого вважався продовженим та той самий строк і на тих самих умовах у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну договору (а.с.90).

Згідно Акту огляду жилих будинків, розташованих за адресою АДРЕСА_2 , складеного комісією КП «ЖЕО №1» 10 квітня 2018 року, інженерні конструкції знаходяться в задовільному стані, будинки відповідають санітарно-технічним вимогам. Одночасно зазначено, що слід провести ремонт бетонного покриття, бетонної відводки, м`якої покрівлі МП-ліфта (а.с.91).

26 серпня 2018 року у період зливи мало місце залиття квартири АДРЕСА_1 .

27 серпня 2018 року ОСОБА_2 звернулась до директора КП ЖЕО із заявою про направлення комісії та складення акту обстеження квартири після залиття її дощовими водами, проведення ремонту покрівлі і квартири, електропроводки у квартирі, щитків у коридорі тощо (а.с.7).

З акту, складеного комісією КП «ЖЕО №1» 27.08.2018 р., вбачається, що внаслідок проведеного обстеження квартири АДРЕСА_1 через негоду, яка мала місце 26.08.2018 р. (сильні зливи, грози), залито спальню і зал. Причиною залиття є сильний тиск води в водовідвідній трубі, в результаті чого вибило заглушку на технічному даху. Комісія вважає за необхідне провести ремонт водозливної труби (а.с.8).

11 вересня 2018 року працівниками КП «ЖЕО №1» складено акт обстеження водозливної труби по АДРЕСА_2 , яка знаходиться в господарських приміщеннях по сходовій клітці другого під`їзду. При обстеженні встановлено, що неодноразове залиття квартир та сходової клітки під час сильних грозових дощів відбулось через самовільне втручання у водозливну систему мешканцем квартири АДРЕСА_4 , а саме у господарському приміщенні, яке утримує мешканець цієї квартири, встановлено металеву трубу Д-57 мм. Згідно проекту будинку водозливна система влаштована Д-100, тому даний перехідник під час сильних зливових дощів служив пробкою, що затримувало дощову воду та відбувався тиск на стики і ревізію, які 26.11.2018 року витиснуло на технічному поверсі. В результаті чого відбулось залиття квартир №№103,104,105,99,98 (а.с.96-97).

Посилаючись на звіт про розхід матеріальних цінностей в порівнянні з виробничими нормами, відповідач обгрунтовує свою позицію щодо проведення ремонту водостічної мережі по Біласа і Данилишина, 12 та заміну частини системи внутрішніх водостоків протягом вересня 2018 року (а.с.98-99).

У відповіді виконавчого комітету Калуської міської ради від 10.09.2018р № М-1950 зазначено, що ремонт м`якої покрівлі та водозливних труб проведено працівниками КП «ЖЕО №1» у вересні 2018 року. Ремонт у квартирах № НОМЕР_1 , 104, 105 буде проведено за згодою мешканців у вересні-жовтні 2018 р. (а.с.16).

11 вересня 2018 ОСОБА_2 звернулась до КП «ЖЕО №1» про проведення капітального ремонту даху і труб, зазначивши, що 10 вересня 2018 року о 18.00 почався дощ біля 19.00. Вода з даху текла по стіні, де знаходяться щитки і труби водостічні та по стіні біля шахти ліфта. В її квартирі іскрила електропроводка. Електричний струм у кімнатах відсутня (а.с.17).

Згідно висновку експертного дослідження №4.4-7/18 від 09.11.2018р., складеного Івано-Франківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром відновлювана вартість ремонтно-будівельних робіт спрямованих на усунення пошкоджень, які виникли внаслідок залиття приміщень квартири АДРЕСА_1 може становити 31940,00 грн. (а.с.26-44).

Одночасно експертом зазначено, що вартість може бути змінено за рахунок виникнення додаткових робіт, які на момент обстеження експертом неможливо визначити і які неможливо засвідчити та прорахувати за рахунок подорожчання будівельних матеріалів і конструкцій на момент виконання ремонтно-відновлюваних робіт (а.с.30).

Під час огляду судовим експертом квартири сліди залиття виявлено в приміщеннях коридору (літ.1), в житловій кімнаті (літ.5), в житловій кімнаті (літ.6). У коридорі на стелі та стінах виявлено сухі плями світло-жовтого кольору, місцями спостерігається пліснява та грибок. Також на стелі та стінах коридору виявлено тріщини та обсипання вапняного штукатурення. На дерев`яних дошках під лінолеумом, якими вкрита підлога коридору виявлено плісняву та грибок. Пошкоджено електропроводку в розподільній коробці відсутній струм в розетці та вимикачі. У житловій кімнаті на стелі та стінах виявлено сухі плями світло-жовтого кольору, місцями спостерігається пліснява та грибок. Також на стелі на стінах кімнати виявлено тріщини та обсипання вапняного штукатурення. На підлозі значна стертя лакового покриття паркету, місцями виявлено здуття та відставання його від основи підлоги, глухий шум при ходіння, порушено суцільність паркетного покриття. Пошкоджено електропроводку в розподільній коробці відсутній струм в розетці та вимикачі (зображення 8-12 висновку). У житловій кімнаті на стелі та стінах виявлено сухі плями світло-жовтого кольору, місцями спостерігається пліснява та грибок. Також на стелі на стінах кімнати виявлено тріщини та обсипання вапняного штукатурення. На підлозі значна стертя лакового покриття паркету, місцями виявлено здуття та відставання його від основи підлоги, глухий шум при ходіння, порушено суцільність паркетного покриття. Пошкоджено електропроводку в розподільній коробці відсутній струм в розетці та вимикачі (зображення 14-20 висновку). Причина залиття приміщень квартири на момент проведення огляду усунута (стор.5-7 висновку).

За заявою Максимович від 09.10.2018 року проведено експертне дослідження щодо визначення розміру заподіяної шкоди.

18 жовтня 2018 року судовим експертом проведено огляд пошкодженого майна, що піддалося дії негативних факторів, за адресою АДРЕСА_5 у присутності власника ОСОБА_2 та сина власника квартири ОСОБА_3 , що зафіксовано у акті за результатами огляду об`єкта дослідження від 18.10.2018 року (а.с.40).

Згідно висновку експертного дослідження № 4.3-504/18 від 06.11.2018р., складеного Івано-Франківським науково-дослідним експертно-криміналістичним центром розмір заподіяної матеріальної шкоди, завданої власнику пошкодженого майна, внаслідок дії на майно негативних факторів, спричинених залиттям внаслідок грози (зливи), що мало місце 26.08.2018 р. у квартирі АДРЕСА_1 може становити 17 974,63 грн (а.с.71-83).

За результатом проведеного огляду об`єктів дослідження судовим експертом встановлено пошкоджені вироби, що піддалися дії негативних факторів, проведено їх огляд та дослідження (фотографування загального вигляду та пошкоджень), встановлено наявність та відсутність маркувальних позначень.

Об`єкти товарознавчого дослідження, їх характеристики, фактичний стан до залиття та після із врахуванням ступеня пошкодження, змін їх споживчих, якісних властивостей та можливості подальшого використання за призначенням, наведені в Таблиці №1 висновку.

В перелік пошкодженого майна включено телевізор марки Samsung модель «LE 22S86BD», мобільний телефон «Nokia» модель «Х2-02», пара чоловічого взуття шкіряного, шліфувальна машинка марки «Ryobi» модель «EAG 950RB», акумуляторна дриль-шуруповерт з написами «Blackbull» модель «М9205», вишиванка жіноча, розкладний журнальний стіл-книжка, комплект секційних кімнатних меблів «Оксамит», навісні двох дверні букові тумби, килим з квітковим орнаментом, книги, журнал, колекція атласів, крісла «Осамит», диван «Оксамит», карнизи дубові, одинарне ліжко, шафа трьохдверна, розкладний стіл-книжка, пружинні матраци (а.с.74-76).

Зі змісту відповіді директора ЖЕО №1 №М-417 КП від 11.12.2018 року відповідач надав згоду на проведення ремонту за рахунок житлово-експлуатаціної організації у квартирі позивача, однак заперечує щодо відшкодування шкоди у грошовому виразі (а.с.47).

Задовольняючи частково позов, суд виходив з положень ст.ст. 16,23,ч.2 ст.382,1166 ЦК України, встановивши факт залиття квартири позивача, беручи до уваги, що саме на відповідача покладено обов`язок утримувати в належному технічному стані указаний житловий будинок і своєчасно вживати заходів попередження та уникнення аварійної ситуації, яка сталася внаслідок залиття будинку як і обов`язок доказування відсутності вини у заподіянні шкоди. Розмір спричиненої шкоди, завданої залиттям квартири, обгрунтовано висновками експертного дослідження про вартість матеріальних збитків. Оскільки позивачу заподіяна моральна шкода суд, з урахуванням вимог розумності та справедливості, визначив розмір грошової компенсації моральної шкоди.

З таким висновком погоджується апеляційний суд з огляду на таке.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг.

Згідно з пунктом 3 частини другої статті 7 цього Закону споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна).

Пунктами 6 та 9 частини другої статті 8 Закону встановлено обов`язок виконавця комунальної послуги вживати заходів до ліквідації аварій, усунення порушень якості послуг у строки, встановлені законодавством і своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з наданням комунальних послуг, що виникли з його вини.

Відповідно до пункту 2 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76 , технічне обслуговування жилих будинків - це комплекс робіт, спрямованих на підтримку справності елементів будівель чи заданих параметрів та режимів робот технічного обладнання. Система технічного обслуговування жилих будинків повинна забезпечувати безпечне та безперебійне функціонування будинків, інженерних мереж та обладнання протягом установленого терміну служби будинку. Технічне обслуговування жилих будинків включає роботи з контролю за його станом, забезпечення справності, працездатності, наладки і регулювання інженерних систем тощо.

Пунктом 2.1.5 Правил передбачено, що до системи технічного огляду жилих будинків входить також профілактичне обслуговування будинків, яке є складовою технічного обслуговування і полягає в усуненні дрібних несправностей елементів будинків з метою забезпечення їх безперебійної роботи, а також попередження порушень санітарно-гігієнічних вимог до приміщень будинків, налагодження та регулювання окремих видів технічних пристроїв.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазначала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

За змістом частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною другою статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Зобов`язання про відшкодування шкоди - це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.

Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності його вини в завданні шкоди позивачу.

Судом дійшов правильного висновку, що відповідачем не надано доказів, які б спростовували його вину у залитті атмосферними водами квартири позивача, тому обґрунтовано задоволений позов про відшкодування шкоди.

За змістом частини 1 статті 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом.

У ч. 1 ст. 617 ЦК України визначено, що підставою звільнення від відповідальності за порушення зобов`язання є випадок або непереборна сила, наявність яких підлягає доведенню.

Визначення форс-мажору (непереборної сили) не міститься у Цивільному кодексі України, але дається у Законі України «Про торгово-промислові палати в Україні».

Відповідно до ч. 2 ст. 14-1 вказаного Закону форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) є надзвичайні та невідворотні обставини, що об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань, передбачених умовами договору (контракту, угоди тощо), обов`язків згідно із законодавчими та іншими нормативними актами, а саме: загроза війни, збройний конфлікт або серйозна погроза такого конфлікту, включаючи але не обмежуючись ворожими атаками, блокадами, військовим ембарго, дії іноземного ворога, загальна військова мобілізація, військові дії, оголошена та неоголошена війна, дії суспільного ворога, збурення, акти тероризму, диверсії, піратства, безлади, вторгнення, блокада, революція, заколот, повстання, масові заворушення, введення комендантської години, експропріація, примусове вилучення, захоплення підприємств, реквізиція, громадська демонстрація, блокада, страйк, аварія, протиправні дії третіх осіб, пожежа, вибух, тривалі перерви в роботі транспорту, регламентовані умовами відповідних рішень та актами державних органів влади, закриття морських проток, ембарго, заборона (обмеження) експорту/імпорту тощо, а також викликані винятковими погодними умовами і стихійним лихом, а саме: епідемія, сильний шторм, циклон, ураган, торнадо, буревій, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, град, заморозки, замерзання моря, проток, портів, перевалів, землетрус, блискавка, пожежа, посуха, просідання і зсув ґрунту, інші стихійні лиха тощо.

Таким чином, діючим законодавством України визначено поняття форс-мажору, при чому, це поняття ототожнюється з поняттям «обставини непереборної сили», яке вживається у Цивільному кодексі України.

Особливістю таких обставин є те, що сторона яка зазнала впливу форс-мажору звільняється від відповідальності за невиконання та/або неналежне виконання своїх зобов`язань.

Але не всі обставини, які унеможливлюють виконання зобов`язань, можливо віднести до форс-мажору. Є також обставини, які відносяться до комерційного ризику і не можуть вважатися форс-мажором. Так, ч. 2 ст. 617 Цивільного кодексу України встановлено, що випадком не вважається недодержання своїх обов`язків контрагентом боржника, відсутність на ринку товарів, потрібних для виконання зобов`язання, відсутність у боржника необхідних коштів.

Ознаками форс-мажорних обставин є наступні: вони не залежать від волі учасників цивільних (господарських) відносин; мають надзвичайний характер; є невідворотними; унеможливлюють виконання зобов`язань за даних умов здійснення господарської діяльності.

Необхідно зазначити, що форс-мажорні обставини не мають преюдиційного (заздалегідь встановленого) характеру. При їх виникненні, сторона яка посилається на дію форс-мажорних обставин повинна довести те, що вони є форс-мажорними і що ці обставини є форс-мажором саме для конкретного випадку. Тобто,виходячи з ознак форс-мажорних обставин, довести їх надзвичайність та невідворотність.

До форс-мажорних обставини відносяться природні явища як виняткові погодні умови та стихійні лиха (ураган, буря, повінь, нагромадження снігу, ожеледь, землетрус, пожежа, просідання і зсув ґрунту).

Те що форс-мажорні обставини необхідно довести, не виключає того, що наявність форс-мажорних обставин може бути засвідчено відповідним компетентним органом.

В України наявність форс-мажорних обставин засвідчується Торгово-промисловою палатою України та уповноваженими нею регіональними торгово-промисловими палатами, у відповідності до статей 14, 14-1 Закону України «Про торгово-промислові палати України» № 671/97-ВР від 02 грудня 1997 року (із змінами та доповненнями), шляхом видачі сертифіката.

На необхідність доведення обставин форс-мажору також вказується в Конвенції Організації Об`єднаних Націй про договори міжнародної купівлі-продажу товарів від 11.04.1980р., яка набула чинності для України 01.02.1991 року (ст 79 зазначеної Конвенції).

Суд вірно не взяв до уваги посилання відповідача на довідку ДСУНС Українського гідрометеорологічного центру про штормове попередження, що не є підставою для звільнення його від відповідальності за порушення зобов`язання, оскільки наявність обставин непереборної сили не доведено (а.с.92, 93).

Посилання відповідача, що ним виконано планове обслуговування зливної труби і понесені витрати на обслуговування будинку також не приймається до уваги, оскільки відповідач є відповідальним за якість надання послуг споживачу та зобов`язаний приймати заходів для запобігання завданню шкоди. Ці обов`язки він не виконав належним чином.

У зв`язку з тим, що між позивачкою та мешканцем іншої квартири (щодо якого відповідач приводить доводи про несанкціоноване втручання у водозливну каналізацію) не виникло жодних правовідносин, а з відповідачем укладений договір про обслуговування будинку, тому позов пред`явлений до належного відповідача.

При тому невиконання умов договору про обслуговування будинку зі сторони позивача, який є споживачем, в частині оплати не має значення для вирішення цього спору, так як відповідач, вважаючи, що його право порушено, не позбавлений можливості його захистити, застосувавши визначений законом спосіб.

Не заслуговують на увагу і доводи апелянта про те, що рішення суду в частині визначення розміру збитків ґрунтується на припущенні, оскільки у висновках експерта при визначенні вартості ремонтно-будівельних робіт та пошкодженого майна зазначено, що вартість є нижчою, оскільки можливе коригування на необхідність виконання додаткових робіт і придбання матеріалів, які візуальним способом встановити на час проведення експертизи неможлива, а також коригування у разі підвищення цін на товари. Тому з урахуванням встановленого статтею 13 ЦПК України принципу диспозитивності цивільного судочинства, який обмежує суд при вирішенні справи вимогами позивача, а також принципу змагальності, який передбачає як обов`язок позивача довести свої вимоги, так і обов`язок відповідача довести заперечення проти них (стаття 12 ЦПК), ураховуючи відсутність жодних доказів на спростування цього розміру, суд не мав підстав ставити його під сумнів.

Крім того, судовим експертом визначення коригування рівня зниження якості меблевих виробів після залиття проводилось на підставі Таблиці В.1 «Визначення рівня зниження якості меблевих виробів через наявність дефектів, пошкоджень та показників зносу» звіту про НДР «Судово-товарознавча експертиза меблевих виробів».

Що стосується часткового задоволення позову в частині відшкодування моральної шкоди, апеляційний суд погоджується з висновком суду з огляду та таке.

Тлумачення статей 11 та 1167 ЦК України дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі.

Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди.

Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

Таким чином, встановивши, що позивачу заподіяна моральна шкода, суд, з урахуванням вимог розумності та справедливості, обґрунтовано визначив розмір грошової компенсації моральної шкоди у розмірі 3000 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, підстави для скасування або зміни рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника комунального підприємства «Житлово-експлуатаційна організація №1» залишити без задоволення, а рішення Калуського міськрайонного суду від 31 жовтня 2019 року - без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: Л.В.Василишин

Р.Й. Матківський

Повний текст постанови складено 31 січня 2020 року.