ПОСТАНОВА

Іменем України

22 квітня 2020 року м. Кропивницький

справа № 388/354/18

провадження № 22-ц/4809/787/20

Кропивницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючої судді Авраменко Т. М.

суддів Суровицької Л. В., Черненка В. В.

секретар Бодопрост М. М.

учасники справи:

заявник - старший державний виконавець Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Стеблина О.В.

стягувач - Акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України», представники за довіреністю - Недогода Сергій Петрович, Соколенко Олександр Олександрович

боржник - ОСОБА_1 , представник - адвокат Чуприна Сергій Павлович

розглянувши у відкритому судовому засіданні з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою адвоката Чуприни Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2020 року у складі судді Степанова С. В. у справі за поданням старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Стеблини О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2018 року Публічне акціонерне товариство «Державний експортно-імпортний банк України» звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія «Трейд Мастер» про стягнення заборгованості.

Рішенням Долинського районного суду Кіровоградської області від 12 лютого 2019 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» заборгованість по кредитному договору № 55317V5 від 26 липня 2017 року у сумі 2 072 029 грн. 79 коп. та судовий збір у розмірі 82984 грн. 60 коп. ( т.1 а.с.162-165).

У серпні 2019 року старшим державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області подано до суду подання про встановлення тимчасового обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Зазначено, що на виконанні у Долинському районному відділі державної виконавчої служби перебуває зведене виконавче провадження № 59153660 з примусового виконання трьох виконавчих листів № 388/354/18 від 17 квітня 2019 року, виданих Долинським районним судом Кіровоградської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» боргу в сумі 82984 грн., боргу в сумі 34609278 грн., боргу в сумі 2072029 грн. Виконавчі листи пред?явлені до виконання стягувачем 15 травня 2019 року. 15 травня 2019 року та 16 травня 2019 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження, копії яких направлено сторонам виконавчого провадження. Згідно з відповідями на запити державного виконавця інформація щодо джерел отримання доходів, отримання пенсії та працевлаштування за трудовими договорами боржника відсутня, транспортні засоби за боржником не зареєстровані. Постановою про опис та арешт майна боржника від 21 червня 2019 року описано рухоме майно боржника, що належить йому на праві власності. 20 серпня 2019 року до відділу ДВС надійшла заява стягувача з вимогою звернення до суду з поданням про встановлення обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Просив встановити тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України (т.1 а.с.176-178).

Ухвалою Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2020 року подання старшого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Стеблини О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 задоволено. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , шляхом заборони перетинати державний кордон України до виконання своїх зобов?язань, покладених на неї за зведеним виконавчим провадженням № 59153660 (т.1 а.с.205-206).

В апеляційній скарзі представник боржника просить скасувати ухвалу суду першої інстанції, ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні подання державного виконавця. Зазначає, що юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачені не за наявності факту невиконання зобов?язань, а при ухиленні боржника від їх виконання. Особа не може вважатись винною в ухиленні виконання рішення суду поки не буде доведено протилежного. Із подання державного виконавця не вбачається обставин, які б вказували на те, що ОСОБА_1 ухиляється від виконання рішення суду. До того ж в матеріалах виконавчого провадження наявні письмові пояснення боржника щодо її майнового стану. У судовому засіданні державний виконавець зазначав, що ОСОБА_1 постійно з?являється на виклики державного виконавця, надає всю необхідну інформацію для примусового виконання судового рішення, не перешкоджає вчиненню виконавчих дій. Отже, із встановлених судом фактичних обставин справи вбачаються підстави вважати, що ОСОБА_1 не ухиляється від виконання рішення суду, а відтак відсутні підстави для задоволення подання про обмеження боржника у праві виїзду за межі України.

Апеляційне провадження відкрито 27 березня 2020 року (т.1 а.с.217), ухвалою від 08 квітня 2020 року справа призначена до розгляду з повідомленням учасників справи на 22 квітня 2020 року (т.1 а.с.226).

У відзиві на апеляційну скаргу стягувач просить ухвалу суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. Зазначає, що боржник з часу відкриття виконавчого провадження не намагався вчинити будь-які дії з метою належного виконання рішення суду та погашення заборгованості. Доводи апеляційної скарги про те, що боржник надає можливість перевірити її майновий стан, постійно з?являється на виклик до державного виконавця, надає всю необхідну інформацію для примусового виконання судового рішення, не перешкоджає вчиненню виконавчих дій не свідчать про не ухилення від виконання рішення суду, а є обов?язками боржника, визначеними ст.19 ЗУ «Про виконавче провадження». Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов?язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов?язків, зокрема, надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб. Це свідчить, що боржник свідомо ухиляється від виконання рішення суду, має змогу виконати зобов?язання але не робить цього без поважних причин (т.1 а.с.234-236).

В засіданні апеляційного суду представник боржника адвокат Чуприна С.П. підтримав доводи апеляційної скарги, пояснив, що син боржника проживає в Грузії і суд всупереч закону позбавив її можливості бачитися з близькою людиною. Боржник не ухиляється від виконання судового рішення, всі вимоги державного виконавця виконує, не чинить перешкод в описі майна та продажу арештованого майна, перебуває на обліку осіб, що шукає роботу.

Інші учасники справи, повідомлені про дату, час та місце розгляду справи під розписку (т.1 а.с.227-233, т.2 а.с.3-8, 11-12), в засідання апеляційного суду не прибули.

Від представника стягувача надійшла письмова заява про розгляд справи за його відсутності (т.2 а.с.9).

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи (ч.2 ст.372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення предстаника боржника, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції - скасуванню з таких підстав.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України. Дії державного виконавця під час здійснення виконавчого провадження повинні проводитися у відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

За правилами ст.313 ЦК України фізична особа має право на свободу пересування. Фізична особа, яка досягла шістнадцяти років, має право на вільний самостійний виїзд за межі України. Фізична особа може бути обмежена у здійсненні права на пересування лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок врегульовано Законом України від 21 січня 1994 року «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» (зі змінами), яким визначено випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України та встановлено порядок розв`язання спорів у цій сфері.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.6 зазначеного Закону право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадках, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому

законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі

сплати аліментів.

За правилами ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, що виконується у виконавчому провадженні. Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця.

Пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Відповідно до розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішення, затвердженої наказом від 02 квітня 2012 № 512/5, зареєстрованої в Міністерстві

юстиції України 02 квітня 2012 року за №489/20802 з наступними змінами у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, що відповідно до Закону підлягає примусовому виконанню, питання про тимчасове обмеження боржника фізичної особи у праві виїзду за межі України вирішує суд, за місцем виконання відповідного рішення, за поданням державного або приватного виконавця. Подання формується в автоматизованій системі виконавчого провадження на бланку відповідного органу державної виконавчої служби, приватного виконавця. Подання має обов`язково містити обґрунтування наявності фактів ухилення боржника-фізичної особи від виконання своїх зобов`язань. До подання додаються копії виконавчого документа, постанови про відкриття виконавчого провадження. У разі виконання зведеного виконавчого провадження до подання додається облікова картка на зведене виконавче провадження. За необхідності до подань державного виконавця, приватного виконавця можуть додаватися копії інших документів.

Аналіз вищенаведених норм чинного законодавства України дає підстави для висновку, що юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду застосовуються не за наявність факту невиконання зобов`язань, а саме за ухилення від їх виконання. Факт невиконання судового рішення не є підставою для постановлення ухвали суду про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України. Для застосування вказаного заходу державному виконавцю за правилами ст.12 ЦПК України необхідно довести наявність умисних дій боржника, спрямованих на ухилення від виконання судового рішення.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо). Особа, що має невиконані зобов`язання, не може вважатись винною в ухиленні, поки не буде доведено протилежного.

Ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань є оціночним поняттям. Теоретично їх невиконання може бути зумовлене об`єктивними причинами, наприклад, внаслідок відсутності майна, роботи, незадовільного фінансового стану, тривалого відрядження, важкої хвороби тощо. Однак, воно може мати й принципово інше походження, суб`єктивне, коли боржник свідомо ухиляється від виконання - має змогу виконати зобов`язання у повному обсязі або частково, але не робить цього без поважних причин. Критерій достатності вжитих боржником з метою належного виконання зобов`язання заходів визначається судом.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Матеріалами справи підтверджується, що 17 квітня 2019 року Долинським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист про стягнення з поручителя ОСОБА_1 заборгованості товариства з обмеженою відповідальністю «Дистрибуційна компанія «Трейд-Мастер» за кредитним договором від 26 липня 2017 року в сумі 3460278 грн.10 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (т.1 а.с.184). 16 травня 2019 року старшим державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Стеблиною О.В. за цим виконавчим листом відкрито виконавче провадження (т.2 а.с.185).

17 квітня 2019 року Долинським районним судом Кіровоградської області видано виконавчий лист про стягнення з боржника ОСОБА_1 судового збору в сумі 82984 грн.60 коп. на користь Публічного акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (т.1 а.с.186). 16 травня 2019 року старшим державним виконавцем Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Стеблиною О.В. за цим виконавчим листом відкрито виконавче провадження (т.2 а.с.187).

Задовольняючи подання державного виконавця, суд першої інстанції виходив із того, що наявність у боржника невиконаних зобов`язань, покладених на нього виконавчим написом, є підставою для обмеження його у праві виїзду за межі України, крім того, він ухиляється від виконання судового рішення.

Разом з тим, в порушення вимог ст.89 ЦПК України суд не дав належної оцінки поданню державного виконавця та доданим до нього документам, як в частині відповідності його форми і змісту вимогам Інструкції з організації примусового виконання рішення, так і в частині наявності фактів ухилення боржника від виконання рішення суду і доказів на підтвердження цих фактів.

Згідно ч. 5 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження» боржник зобов`язаний: 1) утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; 2) допускати в установленому законом порядку виконавця до житла та іншого володіння, приміщень і сховищ, що належать йому або якими він користується, для проведення виконавчих дій; 3) за рішеннями майнового характеру подати виконавцю протягом п`яти робочих днів з дня відкриття виконавчого провадження декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах, про майно, що перебуває в заставі (іпотеці) або в інших осіб, чи про кошти та майно, належні йому від інших осіб, за формою, встановленою Міністерством юстиції України; 4) повідомити виконавцю про зміну відомостей, зазначених у декларації про доходи та майно боржника, не пізніше наступного робочого дня з дня виникнення відповідної обставини; 5) своєчасно з`являтися на вимогу виконавця; 6) надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Державний виконавець в поданні не вказав обставини, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань за виконавчим документом, обмежившись фактом невиконання судового рішення, а документи, додані до вказаного подання, не містять об`єктивних даних, що підтверджують факт ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Колегія суддів зазначає, що з подання державного виконавця вбачається, що при виїзді державного виконавця для перевірки майнового стану боржника за місцем його реєстрації ОСОБА_1 допустила державного виконавця до свого житла, внаслідок чого було описано та арештовано майно, що підтверджується постановою від 21 червня 2019 року про опис та арешт майна боржника (т.1 а.с.180-183).

В судовому засіданні 02 березня 2020 року державним виконавцем також не наведено конкретних фактів ухилення боржника від виконання судового рішення (т.1 а.с.203-204).

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції безпідставно задовольнив подання державного виконавця і необґрунтовано встановив щодо боржника тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України, оскільки наведені у поданні обставини і додані до нього документи не свідчать про умисне ухилення боржника від виконання судового рішення в контексті положень ст. 441 ЦПК України, ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження».

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що ухвала суду підлягає скасуванню як така, що не відповідає вимогам закону, з постановленням нової ухвали про відмову в задоволенні подання державного виконавця про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.389 ЦПК України ухвала суду першої інстанції, вказана в п.31 (тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України) ч.1 ст. 353 цього Кодексу не підлягає касаційному оскарженню після її перегляду в апеляційному порядку.

На підставі викладеного, керуючись п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376,381,382,384, 441 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Чуприни Сергія Павловича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити .

Скасувати ухвалу Долинського районного суду Кіровоградської області від 02 березня 2020 року.

В задоволенні поданнястаршого державного виконавця Долинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Стеблини О.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає .

Повний текст постанови складено 23 квітня 2020 року.

Головуюча суддя Т. М. Авраменко

Судді: Л. В. Суровицька

В. В. Черненко