Справа №279/3059/19
Провадження №2/279/98/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

22.04.2020 року м. Коростень Житомирської області

Коростенський міськрайонний суд Житомирської області у складі судді Моголівця І.А., з секретарем Мишко В.В., розглянувши цивільну справу №279/3059/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права на користування житловим приміщенням, -

встановив:

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача, зазначивши, що відповідно до свідоцтва на спадщину вони являються власниками належної кожному 1/2 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . В будинку зареєстрований відповідач, який фактично з 2017 року не проживає за адресою реєстрації місця проживання. Просять визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, з подальшим зняттям з реєстрації.

Позивачі в судове засідання не з`явились, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити, справу розглянути в їх відсутність, проти ухвалення заочного рішення не заперечили, подавши про це письмову заяву.

Відповідач, будучи належним чином неодноразово повідомленим про час та місце судового розгляду, також був повідомлений оголошенням про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса Коростенського міськрайонного суду Житомирської області krm.zt.court.gov.ua, Е-mail , в судове засідання не прибув, будь-яких заяв та клопотань не подав.

За таких обставин справу розглянуто у відсутність сторін на підставі поданих доказів.

Дослідивши подані позивачем письмові докази та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне.

Судом встановлено, що між сторонами виникли правовідносини щодо користування приміщенням будинку, власниками якого являються позивачі. Даний спір регулюється нормами цивільного законодавства - ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Позивачі являються власниками належному кожному по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований відповідач, який фактично з 2017 року не проживає за адресою реєстрації місця проживання.

В даний час позивачі повинні нести додаткові витрати по утриманню будинку, сплачувати кошти за відповідача, не мають можливості отримати житлову субсидію, оскільки відповідач продовжує бути зареєстрований в належному їм будинку. Факт відсутності проживання ОСОБА_3 за місцем реєстрації, а саме по АДРЕСА_1 підтверджується актом сусідів від 28.05.2019 року. Вказані обставини відповідачем не заперечені.

Відповідно до вимог статті 48 Закону України "Про власність", ст.ст.321, 386 Цивільного кодексу України: "власник володіє, користується, розпоряджається своїм власним майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні".

Згідно зі ст.7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: позбавлення права власності на житлове приміщення; позбавлення права користування житловим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; оголошення особи померлою.

За змістом ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Відповідач в добровільному порядку знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачам перешкоди в користуванні та розпорядженні своєю власністю на свій розсуд.

Таким чином, право позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , як власників, підлягає судовому захисту шляхом визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_1 .

Водночас відповідно до ст.7 Закону України №1382-IV "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

З огляду на те, що Закон України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" №1382-IV є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, положення ст.7 цього закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язані з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 30 червня 2015 року (справа №21-1438а15).

Тому позовна вимога про зняття відповідача з реєстрації за адресою: будинок АДРЕСА_1 задоволенню не підлягає, оскільки зняття з реєстрації місця проживання безпосередньо проводиться на підставі остаточного рішення суду.

З огляду на викладене вище, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини: належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.ст.81, 247, 263 - 265, 268, 272 - 273 ЦПК України, ст.ст. 316-317, 321, 391 ЦК України, ст.ст.155, 156, 166 ЖК України, -

ухвалив :

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .

В іншій частині вимог - відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуто Коростенським міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, що може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення, або двадцяти днів з дня отримання повного заочного рішення суду.

Заочне рішення може бути оскаржено позивачем, а в разі відмови в його перегляді і відповідачем в апеляційному порядку через Коростенський міськрайонний суд в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована: АДРЕСА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 від 14.02.2000 року, РНОКПП НОМЕР_2 .

Позивач: ОСОБА_2 , проживає: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 від 13.07.2012 року, РНОКПП НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_3 , зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Копія згідно оригіналу.

Суддя Коростенського міськрайонного суду

Житомирської області І.А.Моголівець