Справа № 446/246/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.02.2020 року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Самсін М. Л.

при секретарі судового засідання Груба Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кам`янка-Бузька Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про виключення зі списку майна,

ВСТАНОВИВ :

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить виключити його автомобіль «Volkswagen Passat B 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі списку майна, яке необхідно передати у власність держави та повернути йому.

В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 31.10.2019 Кам`янка-Бузьким районним судом розглянуто кримінальну справу про обвинувачення його сина ОСОБА_2 у вчиненні злочину, передбаченого ч.3 ст. 286 КК України. 17 січня 2020 року представниками з Кам`янка-Бузької виконавчої служби описано автомобіль позивача «Volkswagen Passat B 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , та повідомлено, що такий буде конфісковано, оскільки вищевказаним вироком вирішено долю речових доказів у справі, а сааме вирішено автомобіль «Volkswagen Passat B 6», державний номерний знак НОМЕР_1 передано у власність держави. Проте, автомобіль «Volkswagen Passat B 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , належить позивачу на праві власності, його син доколи ним користувався, у випадку з ДТП.

Позивач через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити позовну заяву в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судових засідань повідомлявся своєчасно належним чином, заяви про відкладення розгляду справи або про її розгляд за його відсутності не надав, відзиву проти позову не надав.

Враховуючи, що відповідач будучи належним чином повідомлений про місце і час судового засідання до суду не з`явився, представник відповідача не повідомив суд про причини неявки, жодних клопотань до суду не надходило, суд приходить до висновку про розгляд справи за відсутності відповідача та у відповідності до положень ч.4 ст. 223 ЦПК України постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справі письмових доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд перевіривши доводи, викладені позивачем в обґрунтування заявлених позовних вимог, дослідивши матеріали справи в їх системному взаємозв`язку приходить до наступного.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 15 ЦК України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, ухвалою слідчого судді Галицького районного суду м. Львова від 25.03.2019 накладено арешт на автомобіль «Фольксваген Пасат», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 .

Відповідно до статей 316, 317, 319 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею першою Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про виключення майна з опису», за правилами, установленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи та захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства. Отже, об`єктом захисту є порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес і саме воно є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. Такі способи захисту передбачені статтею 16 ЦК України.

На сьогодні існування арешту порушує право власності позивача. Позивач має право володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном на свій розсуд, однак не може цього робити через наявність обтяження на належне йому майно.

Окрім того, КПК України передбачає можливість вирішення за правилами цивільного судочинства спорів про належність речей (грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у п. 1 ч. 9 ст. 100 КПК України), що підлягають поверненню власнику (законному володільцю), який був встановлений після застосування спеціальної конфіскації та не знав і не міг знати про незаконне використання такого майна (ч.ч 10, 11 ст. 100 КПК України).

Відповідно до ч.12 ст. 100 КПК України спір про належність речей, що підлягають поверненню, вирішується у порядку цивільного судочинства. У такому випадку річ зберігається до набрання рішенням суду законної сили.

За таких обставин, виходячи з вищевикладеного, на час звернення із заявою до суду за наявності арешту (обтяження) накладеного на майно порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений можливості в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб.

Суд постановляє рішення в межах заявлених ними вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача та наявність підстав для їх задоволення.

На підставі вищенаведеного, керуючись статтями 4, 12, 81, 237, 263-265, 280-282, 268 ЦПК України, Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, Конституції України, ст. 100 КПК України, суд -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 до Кам`янка-Бузького РВ ДВС Головного територіального управління юстиції у Львівській області про виключення зі списку майна - задовольнити.

Виключити автомобіль «Volkswagen Passat B 6», державний номерний знак НОМЕР_1 , зі списку майна, яке необхідно передати у власність держави та повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до Львівського апеляційного суду через Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.Л. Самсін