справа №431/7208/19
провадження №2/431/24/20
У Х В А Л А

24 січня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кудрявцева І.В.

при секретарі Дубініній О.О.

за участі заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань у приміщенні Старобільського районного суду Луганської області в м.Старобільську Луганської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випадку,

В С Т А Н О В И В :

У провадженні Старобільського районного суду знаходиться вказана цивільна справа.

У судове засідання у якості представника заінтересованої особи УВД ФСС України у Луганській області з`явилась ОСОБА_2 , яка на підтвердження своїх повноважень надала копію довіреності №17/10-1 від 02.01.2020 виданої на її ім`я як головного спеціаліста юридичного відділу УВД ФСС України у Луганській області, та яка заявила клопотання про її участь у даній справі на підставі наданої довіреності.

Згідно частини першої ст.58 ЦПК України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України, юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до ч.4 ст.58 ЦПК України, держава, Автономна Республіка Крим, територіальна громада беруть участь у справі через відповідний орган державної влади, орган влади Автономної Республіки Крим, орган місцевого самоврядування відповідно до його компетенції, від імені якого діє його керівник, інша уповноважена особа відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування), або через представника.

Даних про уповноваження ОСОБА_2 , як головного спеціаліста юридичного відділу, діяти від імені юридичної особи відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), суду не надано.

У пункті 6 Рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України зазначено, що за правовою природою представництво в суді є правовідносинами, в яких одна особа (представник) на підставі певних повноважень виступає від імені іншої особи (довірителя) і виконує процесуальні дії в суді в її інтересах, набуваючи (змінюючи, припиняючи) для неї права та обов`язки.

Відповідно особи, які представляють юридичну особу за довіреністю і виконують процесуальні дії на підставі наданих їм довіреністю повноважень, виступають від імені цієї особи як довірителя, а не в порядку самопредставництва.

Відповідно до ч.1 ст.60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ч.2 ст.60 ЦПК України, п ід час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до ч.3 ст.131-2 Конституції України, виключно адвокат здійснює представництво іншої особи в суді, а також захист від кримінального обвинувачення, а згідно частини четвертої ст.131-2 Конституції України , законом можуть бути визначені винятки щодо представництва в суді у трудових спорах, спорах щодо захисту соціальних прав, щодо виборів та референдумів, у малозначних спорах, а також стосовно представництва малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена.

Відповідно до підпункту одинадцятого пункту 16-1 розділу XV Перехідні положення Конституції України, представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року. Представництво органів державної влади та органів місцевого самоврядування в судах виключно прокурорами або адвокатами здійснюється з 1 січня 2020 року. Представництво в суді у провадженнях, розпочатих до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)" №1401-VIII від 02.06.2016 року, здійснюється за правилами, які діяли до набрання ним чинності, - до ухвалення у відповідних справах остаточних судових рішень, які не підлягають оскарженню.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2018р. у справі №914/2772/16 провадження №12-1гс18 викладено правовий висновок, згідно якого підпункт 11 пункту 16-1 розділу ХV «Перехідні положення» Конституції України регулює порядок упровадження положень статті 59 та статті 131-2 Конституції України як норм прямої дії, які підлягають застосуванню при вирішенні судами питань процесуального представництва.

Даних щодо адвокатського статусу ОСОБА_2 і щодо уповноваження Індустрієвої А.О. як адвоката представляти в суді інтереси УВД ФСС України у Луганській області, суду не надано.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду зправ людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У справі «Загородній проти України» («Zagorodniy v. Ukraine») Європейський суд з прав людини вказує, що: «певна юридична кваліфікація може вимагатись для забезпечення ефективного захисту особи… та безперешкодного функціонування системи правосуддя» (пункт 53 Рішення), і саме інтереси правосуддя можуть бути виправданням обмеження права на вибір захисника (пункт 54 цього ж Рішення). За висновками Суду таке обмеження права на вільний вибір захисника само по собі не порушує питання за підпунктом «c» пункту 3 статті 6 Конвенції, оскільки певна юридична кваліфікація може вимагатись для забезпечення ефективного захисту особи (рішення від 20 січня 2005 року у справі «Майзіт проти Росії», заява №63378/00, пункт 68) та безперешкодного функціонування системи правосуддя (рішення у справі «Мефтах та інші проти Франції» , заяви № 32911/96, 35237/97 та 34595/97, пункт 45).

Таким чином, оскільки у цій справі окремого провадження ОСОБА_2 на підтвердження її повноважень не надано відомостей про її уповноваження як головного спеціаліста юридичного відділу діяти від імені УВД ФСС України у Луганській області відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту), або ж про її уповноваження як адвоката представляти в суді інтереси УВД ФСС України у Луганській області, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання ОСОБА_2 про її представництво у даній справі УВД ФСС України у Луганській області на підставі довіреності від 02.01.2020 слід відмовити.

Керуючись ст.131-2 Конституції України, ст.ст.58,60 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_2 про її представництво інтересів УВД ФСС України у Луганській області на підставі довіреності №17/10-1 від 02.01.2020 у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту нещасного випаду відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Кудрявцев