Справа № 285/530/20
провадження у справі № 2/0285/370/20
15 квітня 2020 року м. Новоград-Волинський
Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області
в складі: головуючої судді Михайловської А.В.
за участі секретаря судового засідання Ковальової З.С.,
сторони у справі:
позивач Приватне акціонерне товариство «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»( надалі - ПАТ«Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп»), представник Бондарчук І.Ю.,
відповідач ОСОБА_1 ,
розглянувши заочно у судовому засіданні у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» до ОСОБА_1 про стягнення коштів в порядку регресу,
03.02.2020 року представник ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , з якому просила стягнути 50 % виплаченого страхового відшкодування у розмірі 4717 грн. 56 коп. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 2102 грн. 00 коп.
В обґрунтування заявлених вимог зазначала, що 28.11.2016 року між ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/9817750, забезпечений транспортний засіб ЗАЗ 110387, д.н. НОМЕР_1 , строк дії договору до 28.11.2017 року. Поліс страхування транспортного засобу був укладений із застосуванням пільги відповідно до п.13.2 п. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» (надалі Закону). 05.01.2017 року в м. Новоград-Волинський по вул. І. Франка відбулося зіткнення забезпеченого транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу Audi, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Audi, д.н. НОМЕР_2 , отримав механічні пошкодження. Зіткнення транспортних засобів відбулося у результаті порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху. Позивач здійснив виплату страхового відшкодування потерпілому за пошкодження його автомобіля у розмірі 9 432,12 грн. 17.03.2017 року відповідачу направлена претензія щодо добровільної сплати 50 % виплаченого страхового відшкодування. Однак, такі вимоги ОСОБА_1 були проігноровані, а тому відбулося звернення до суду із даним позовом.
20.02.2020 року, після виконання вимог ст. 187 ЦПК України, у справі відкрито провадження та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, призначено перше судове засідання та визначено резервну дату судового засідання.
У судові засідання сторони не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Представник позивача направила до суду письмові клопотання про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, які просила задовольнити.
Відповідач до суду повторно 15.04.2020 року не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав.
15.04.2020 року судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.
Враховуючи неявку в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши докази якими вони обґрунтовуються, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи із наступного.
Відповідно до ч. 5 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.
Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно зі ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана з пошкодженням транспортного засобу.
Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Із ч. 13.2 ст. 13 Закону слідує, що розмір страхового платежу за одним внутрішнім договором страхування зменшується на 50 відсотків, за умови, що страхувальником є громадянин України - учасник війни, особа з інвалідністю II групи, особа, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи, віднесена до I або II категорії, пенсіонер, а забезпечений транспортний засіб має робочий об`єм двигуна до 2500 сантиметрів кубічних включно та належить цьому громадянину на праві власності. Зазначена пільга надається за умови особистого керування таким транспортним засобом особою, яка належить до визначених у цьому пункті категорій громадян України, без мети надання платних послуг з перевезення пасажирів або вантажу.
За ч. 38 1.1. ст. 38-1 Закону - у разі якщо страховик здійснив страхове відшкодування за шкоду, заподіяну під час використання забезпеченого транспортного засобу, у сфері, що передбачає більше значення коригуючого коефіцієнта, ніж визначено договором страхування, чи з порушенням умов, передбачених пунктом 13.2 статті 13 цього Закону (при укладенні договору страхування із застосуванням такого пункту), то особа, відповідальна за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана компенсувати страховику 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування.
Судом встановлено, що між ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» та ОСОБА_2 укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АЕ/9817750, яким забезпечено транспортний засіб ЗАЗ 110387, д.н. НОМЕР_1 . Строк дії договору - до 28.11.2017 року. Поліс страхування транспортного засобу ЗАЗ 110387, д.н. НОМЕР_1 , був укладений із застосуванням пільги 50 % страхового платежу, відповідно до п.13.2 п. 13 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності наземних транспортних засобів» (а.с.4).
05.01.2017 р. о 17 год. 00 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ-1103, д/н НОМЕР_1 , на перехресті вулиць Івана Франка та Лесі Українки, виїжджаючи з другорядної дороги на головну, не надав переваги в русі автомобілю Ауді д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, де здійснив ДТП. 06.02.2017 року постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області, у справі № 285/122/17, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.10).
Позивач здійснив потерпілому у ДТП виплату страхового відшкодування у розмірі 9 432,12 грн., що стверджується страховим актом (а.с.16).
17.03.2017 року відповідачу направлено претензію щодо добровільної сплати 50 % виплаченого страхового відшкодування (а.с.18).
Враховуючи ті обставини, що між ОСОБА_2 та позивачем був укладений Поліс страхування із застосуванням пільги, передбаченої ч. 13.2 ст. 13 Закону, а застрахованим транспортним засобом керував ОСОБА_1 , який був визнаний винним у вчиненні ДТП, у силу ст. 28, 29, ст. 38 ч. 38-1.1 Закону,ч.2 ст. 1187 ЦК України, 1191 ЦК України, ст. 13, 82 ч. 5 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків виплаченого страхового відшкодування, що складає 4717 грн. 56 коп.
Відтак, заявлені позовні вимоги підлягаю повному задоволенню.
Крім того, відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2102 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 4, 76 89, 141, 258, 259, 263 265, 268, 273, 280-284, 352, 354, 355, п.п. 15.5 п. 5 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 50 % виплаченого страхового відшкодування у розмірі 4717 грн. 56 коп. та сплачений судовий збір по справі у розмірі 2102 грн. 00 коп., а всього 6819 (шість тисяч вісімсот дев`ятнадцять) грн. 56 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. У разі порушення порядку подання апеляційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.
Найменування сторін:
відповідач ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_1 .
Дата складення повного судового рішення 17.04.2020 року.
Головуюча А.В.Михайловська