Ухвала

16 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 203/7722/14-ц

провадження № 61-5833 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Гулька Б. І.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого

2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним вище позовом.

Заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська

від 19 листопада 2015 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року, позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 2 082 799,60 грн у рахунок повернення заборгованості за кредитним договором № 2007-ПМ-67 від 15 червня 2007 року, яка складається із заборгованості за кредитом - 1 811 387,55 грн, заборгованості по відсоткам - 258 322,89 грн та пені - 13 089,16 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволені позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 відмовлено.

25 березня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на заочне рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого

2020 року (надійшла до суду 04 квітня 2020 року), в якій просить скасувати оскаржувані судові рішення, застосувати позовну давність та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні банку відмовити у повному обсязі.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на тяжкий майновий стан, просить звільнити її від сплати судового збору за подання та розгляд касаційної скарги на підставі частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», для підтвердження чого надає відповідні докази.

Відповідно до частини першої та третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення

у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами

є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній

у частині першій цієї статті. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи вказані вище норми, наведені заявником у касаційній скарзі обставини та додані на їх підтвердження докази дають підстави для висновку про складний майновий стан ОСОБА_1 , а тому клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання та розгляд касаційної скарги є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме:

- суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 17 грудня 2019 року у справі № 808/1914/18 (провадження № К/9901/17657/19), від 30 січня 2018 року у справі № 161/16891/15-ц (провадження № 61-517св18), від 31 липня 2019 року у справі № 553/1325/14-ц (провадження № 61-10357св18), від 06 лютого 2018 року у справі № 754/3586/15-ц (провадження № 61-1018св18), від 16 січня 2019 року у справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18), від 17 квітня 2018 року у справі № 200/11343/14-ц (провадження № 14-59цс18), від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/15-ц (провадження № 14-446цс18), від 20 березня 2019 року у справі № 761/26293/16-ц (провадження № 14-64цс19), від 27 листопада 2019 року у справі № 2-649/10 (провадження № 61-7429св18) (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України);

- відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України);

- судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу, зокрема, суд апеляційної інстанції не дослідив зібрані у справі докази, суд апеляційної інстанції розглянув і вирішив справу неповноважним складом суду, справу розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , належним чином не повідомлену про дату, час і місце судового засідання (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Крім того, у касаційній скарзі заявник просить зупинити виконання заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року до закінчення касаційного провадження.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання (дії) судового рішення, підтверджені певними доказами. Вирішуючи питання про зупинення виконання судового рішення або його дії, суд касаційної інстанції враховує існування об`єктивної необхідності у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення дотримання балансу інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

Ураховуючи те, що заявник не навів жодних підстав, за яких суд касаційної інстанції може зупинити виконання оскаржуваних судових рішень, клопотання задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 136, 389, 394, 395 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір», Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання та розгляд касаційної скарги.

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Кіровського районного суду

м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.

Витребувати з Кіровського районного суду м. Дніпропетровськацивільну справу № 203/7722/14-ц.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зупинення виконання заочного рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 листопада 2015 року та постанови Дніпровського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року до закінчення касаційного провадження відмовити.

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 15 травня 2020 року.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

І. А. Воробйова

Б. І. Гулько