Справа №201/7407/19
Провадження № 2/201/1157/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020р. Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

в складі : головуючого - судді - Ткаченко Н.В.

за участю секретаря - Іващенко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

26.06.2019р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська надійшла позовна заява ОСОБА_1 про розірвання шлюбу (а.с. № 3-5).

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 18.07.2019р. було відкрито провадження у справі та призначено проведення підготовчого засідання (а.с. № 13).

Підготовче засідання у справі проведено відповідно до ст. 197 ЦПК України 28.10.2018р. (а.с.№ 25).

Позивач у позовній заяві в обґрунтування вимог посилався на те, що вони з відповідачкою зареєстрували шлюб 27.04.2007р. в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області під актовим записом № 223. Від даного шлюбу сторони малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Причиною припинення шлюбних відносин стали несумісні характери, протилежні погляди на сімейне життя, та ведення сумісного господарства, що призвело до втрати взаєморозуміння та спільних інтересів. Між сторонами припинені подружні стосунки та ведення спільного господарства. Позивач вважає, що родина розпалася остаточно і не може бути відновлена, а її подальше існування суперечить його інтересам та інтересам їхньої з відповідачкою дитини. Після розірвання шлюбу донька залишиться проживати з відповідачкою, та позивач буде брати участь у її вихованні та утриманні. Майнових спорів між сторонами не існує.

Позивач у судове засідання 27.01.2020р. надав заяву про розгляд справи за його відсутності та без фіксування судового процесу, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Зазначив, що строк на примирення сторонам не потрібний та на стягнені з відповідачки понесених судових витрат він не полягає (а.с. № 40).

Відповідачка у судове засідання 27.01.2020р. також надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності та без фіксування судового процесу, позовні вимоги визнала, зазначила, що після розірвання шлюбу просить залишить їй прізвище « ОСОБА_2 » (а.с. № 43).

Обидві сторони у своїх заявах від 27.01.2020р. суду зазначили, що шлюбно-сімейні відносини між ними були припинені у червні 2019р. (а.с. №40, 43).

Таким чином, з урахуванням заяв сторін, суд розглянув справу 27.01.2020р. на підставі ст.223, ч.2 ст.247 ЦПК України за відсутності сторін та без фіксації судового процесу технічними засобами.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.110 Сімейного Кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним з подружжя.

Відповідно до ст.112 Сімейного Кодексу України, при розгляді справи про розірвання шлюбу, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам дітей, що мають істотне значення.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Судом встановлено, що 27.04.2007р. сторони зареєстрували шлюб в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області під актовим записом № 223 (а.с. №9).

Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. № 8).

Судом встановлено, що спільне життя сторін не склалося через несумісні характери, протилежні погляди на сімейне життя, та ведення сумісного господарства, що призвело втрати взаєморозуміння, спільних інтересів та фактичного припинення шлюбних відносин. Сторони мають роздільний бюджет, спільне господарство не ведуть, не підтримують подружніх відносин, спорів з приводу поділу майна та місця проживання дитини у сторін немає.

З огляду на вищевикладене і приймаючи до уваги те, що шлюбні відносини між сторонами по даній справі остаточно припинені з червня 2019р., і з цього часу більше не відновлювалися, позивач від позову не відмовився, а відповідачка визнала позовні вимоги та не заперечувала проти розірвання шлюбу, суд дійшов висновку про те, що родина сторін розпалася остаточно, відновлена бути не може, і шлюб підлягає розірванню.

Обговорюючи питання розподілу судових витрат на підставі ст. 141 ЦПК України, суд вважає за можливе не стягувати з відповідачки на користь позивача понесені ним при подачі позову судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп., оскільки позивач у своїй заяві про розгляд справи за його відсутності, просив не стягувати з відповідачки понесені ним судові витрати (а.с. № 40).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 110, 112, ч. 2 ст. 115 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 141, 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд ,

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 27.04.2007р. в Індустріальному відділі реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровській області під актовим записом № 223 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які мають малолітню доньку - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідачки ОСОБА_2 залишити - « ОСОБА_2 ».

У відповідності до вимог ч. 2 ст.115 СК України копію рішення суду про розірвання шлюбу надіслати на адресу Соборного районного у м. Дніпрі відділу ДРАЦС Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя : Ткаченко Н.В.