ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5638/20 Справа № 2-3235/03 Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

17 квітня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Бондар Я.М., ознайомившись із апеляційною скаргою боржника ОСОБА_1 на увалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 24 лютого 2020 року про відмову в задоволенні заяви про скасування тимчасової заборони у виїзді за межі України,

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 11 квітня 2019 року задоволено подання державного виконавця. Тимчасово обмежено у праві виїзду за межі України боржника ОСОБА_1 , до виконання зобов`язання покладеного на нього виконавчим листом Центрально-Міського районного суду від 11 вересня 2003 року про стягнення аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У червні 2019 року боржник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про скасування тимчасової заборони.

Ухвалою Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 24 лютого 2020 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні заяви.

Не погодившись із вищезазначеною ухвалою суду, заявник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.

Статтею 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення суду.

Частиною 2 ст. 353 ЦПК України визначено, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду першої інстанції про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування тимчасової заборони у виїзді за межі України не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст.357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції також, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод також визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

ОСОБА_1 не позбавлений можливості оскаржити в апеляційному порядку ухвалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 11 квітня 2019 року, якою задоволено подання державного виконавця та тимчасово обмежено боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України, яка відповідно до п.31 ч.1 ст.353 ЦПК України підлягає апеляційному оскарженню.

За наведених обставин, апеляційна скарга боржника ОСОБА_1 на увалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 24 лютого 2020 року про відмову в задоволенні заяви про скасування тимчасової заборони у виїзді за межі України, не може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Керуючись ст. ст. 353, п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, -

УХАЛИВ:

Апеляційну скаргу боржника ОСОБА_1 на увалу Центрально-Міського районного суду м.Кривого Рогу від 24 лютого 2020 року про відмову в задоволенні заяви про скасування тимчасової заборони у виїзді за межі України, повернути особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Я.М.Бондар