Справа № 598/185/20
провадження № 2/598/244/2020
РІШЕННЯ

іменем України

"23" квітня 2020 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі: головуючої судді Щербатої Г.Р.

секретаря Сливки М.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Збаражі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до відповідача ОСОБА_3 про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що протягом спільного сімейного життя між ними часто виникали непорозуміння по причині взаєморозуміння між сторонами, розходження у поглядах на сімейні відносини, життя та цінності, що призвело до того, що сторони проживають окремо з листопада 2018 року, шлюбні відносини не підтримують та спільне господарства не ведуть. Крім того, позивач просить після розірвання шлюбу відновити її дошлюбне прізвище ОСОБА_4 та стягнути з відповідача на її користь судовий збір оплачений по справі.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 20.02.2020 року справу призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого судового засідання.

Від позивача ОСОБА_1 на адресу суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розірвати шлюб з підстав наведених в позові.

Від відповідача ОСОБА_3 на адресу суду надійшла заява, в якій він просить справу розгляди у його відсутності, позовні вимоги визнає та згідний розірвати шлюб.

Оскільки, особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає можливим проведення розгляду справи без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява підставна і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 19 жовтня 1997 року у Лозівській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, актовий запис № 8.

Від цього шлюбу в подружжя неповнолітніх дітен немає.

Відносини між подружжям свідчать про те, що сім`я розпалася.

Сторони тривалий час проживають окремо, подружні стосунки не підтримують, спільне господарство не ведуть та миритися не бажають.

Згідно ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3,4 ст.56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ч.2 ст.104, ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст.109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч.1 ст.110, ст.112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення.

Як слідує із змісту ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Проаналізувавши докази по даній справі, суд вважає, що сторони тривалий час не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, і стверджують, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим, тому відновлювати подружні стосунки між собою не бажають, що суперечить інтересам сторін і має істотне значення, а тому є законні підстави для розірвання даного шлюбу та відновлення позивачу дошлюбного прізвища.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину понесених нею судових витрат по даній справі: в сумі 420 грн. 40 копійок оплаченого судового збору.

Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України повернути з Державного бюджету України позивачу ОСОБА_1 50 відсотків судового збору в сумі 420 грн. 40 копійок, оплаченого при поданні позову.

Керуючись ст.ст. 24, 56, 104, 105, 109, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України, 12, 81, 141, 142, 189, 196-198, 200, 263, 265, 268, 352 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позов задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений 19 жовтня 1997 року у Лозівській сільській раді Збаразького району Тернопільської області, між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , актовий запис № 8.

Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище ОСОБА_1 на ОСОБА_4 .

Повернути з Державного бюджету України ОСОБА_1 50 відсотків судового збору в сумі 420 грн. 40 копійок, оплаченого при поданні позову, згідно квитанції №74 від 29.01.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 половину судового збору в розмірі 420 грн. 40 копійок оплачений по справі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складено та підписано 23 квітня 2020 року.

Суддя Г. Р. Щербата