ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
_______________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

21 квітня 2020 року

м.Харків

справа № 640/6145/19

провадження № 22-ц/818/2534/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2

розглянувши у порядку ст. 369 ЦПК України в м. Харкові без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2020 року, постановлене під головуванням судді Теслікової І.І., в залі суду в місті Харкові (повний текст судового рішення складено 13 лютого 2020 року), -

в с т а н о в и в:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2020 року позов задоволено. Зменшено розмір аліментів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на підставі рішення Київського районного суду м.Харкова від 01.10.2007 року у справі №2-5637/09/03 на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 , просила судові витрати покласти на позивача.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права; зазначає, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з позивача на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 є працездатною особою, його матеріальний стан є стабільним, а створення ним нової сім`ї не свідчить про погіршення його матеріального становища. Крім того, ОСОБА_1 має заборгованість по сплаті аліментів, яка станом на 31.12.2019 року складає 46 137,20 грн. Розмір аліментів, які сплачує позивач, складає 403,58 грн., що і так є меншою від суми, необхідної для нормального розвитку та життєдіяльності дитини.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів у спірних правовідносинах, оскільки на утриманні позивача перебуває ще одна малолітня дитина, у нього змінився сімейний стан. Зменшення розміру аліментів до 1/6 частини доходів позивача відповідає вимогам ст. 182, ст. 183 СК України щодо розміру аліментів на одну неповнолітню дитину.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Рішенням Київського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2009 року, зокрема, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини з усіх видів доходу щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму, починаючи з 03.09.2009 року, до досягнення дитиною повноліття (а.с.9).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у позивача народилася донька - ОСОБА_4 , матір`ю якої є ОСОБА_5 (а.с.7).

11 січня 2014 року ОСОБА_1 зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 (а.с.8).

Згідно довідки про доходи від 01 березня 2019 року, ОСОБА_1 за 2019 рік має дохід на загальну суму 152 914,68 грн., з яких 4 843,47 грн. - сплачені аліменти (а.с.6).

Як на підставу позовних вимог ОСОБА_1 посилався на те, що наявні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються з нього за рішенням суду Київського районного суду м.Харкова від 01 жовтня 2009 року на користь відповідачки на утримання їх неповнолітнього сина, оскільки у нього народилася дитина від нового шлюбу, змінилося його як сімейне, так і матеріальне становище. У зв`язку з цим позивач просив суд зменшити розмір аліментів, що стягуються з нього на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј частини до 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно з дня набрання рішення законної сили і до досягнення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , повноліття.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до статті 27 Конвенції про права дитини, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 цієї статті).

Частинами 1, 2 статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Отже, за змістом ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Разом з тим, стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів лише за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. У свою чергу, особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

Згідно ст. ст. 12, 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_5 (а.с.8). Вони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Факт зміни матеріального становища платника аліментів є доведеним, оскільки народження у нього іншої дитини, яку він відповідно до закону зобов`язаний утримувати, свідчить про погіршення його фінансового стану.

З урахуванням наявності на утриманні позивача ще однієї дитини необхідним і достатнім розміром аліментів для забезпечення гармонійного розвитку дитини є 1/6 частина всіх видів заробітку позивача, з урахуванням вимог ст. 182 СК України.

Висновок суду першої інстанції про наявність підстав для зменшення розміру аліментів, які підлягають стягненню з позивача на користь відповідачки на утримання їх неповнолітнього сина, з ј частини до 1/6 частини - відповідає вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Посилання відповідачки на те, що відсутні підстави для зменшення розміру аліментів, які стягуються на її користь з позивача на утримання їх сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки ОСОБА_1 є працездатною особою, його матеріальний стан є стабільним, а створення ним нової сім`ї не свідчить про погіршення його матеріального становища, - спростовуються вимогами закону.

Наявність у позивача заборгованості по сплаті аліментів не є підставою для відмови у задоволенні позову про зменшення розміру аліментів.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 369, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Рішення Червонозаводського районного суду м. Харкова від 11 лютого 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п.2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук