Справа № 331/1560/20
Провадження № 2 /331/1068/2020
УХВАЛА

28 квітня 2020 року суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Жукова О.Є., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії , в якій позивачка просить визнати протиправними дії відповідача щодо надання до органів ДФС інформації про анулювання заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором 08Ж094-К від 25.04.2008 року, зобов`язати ПАТ «Альфа-Банк» подати до ДФС України уточнюючий розрахунок форми № 1 ДФ відносно позивача, а саме виключити суму прощеного (анульованого ) боргу за кредитним договором з податкового розрахунку за ознакою доходу 126.

При зверненні до суду позивач посилається на те, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися за місцем знаходження позивача.

Розглянувши позовну заяву, перевіривши матеріали справи, суддя приходить до висновку, що позовна заява не підсудна Жовтневому районному суду м. Запоріжжя, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 27 ЦПК України встановлено, що позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

Місцезнаходження відповідача Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» визначено за адресою : м.Київ, вулиця Велика Василівська, б. 100, що зазначено у позові та підтверджується відомостями у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивачка зазначає, що на підставі ч.5 ст. 28 ЦПК України позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача або за місцем заподіяння шкоди чи виконання договору.

Разом з тим, така позиція ОСОБА_1 є хибною, виходячи з наступного.

Пунктом 22 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» зазначено наступні терміни: виконавець - суб`єкт господарювання, який виконує роботи або надає послуги; виробник - суб`єкт господарювання, який: виробляє товар або заявляє про себе як про виробника товару чи про виготовлення такого товару на замовлення, розміщуючи на товарі та/або на упаковці чи супровідних документах, що разом з товаром передаються споживачеві, своє найменування (ім`я), торговельну марку або інший елемент, який ідентифікує такого суб`єкта господарювання; або імпортує товар; продавець - суб`єкт господарювання, який згідно з договором реалізує споживачеві товари або пропонує їх до реалізації.

Статею 21 Закону України «Про захист прав споживачів , визначено випадки, коли права споживача є порушеними, зокрема, крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:

1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції;

2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення;

3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору;

4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач;

5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію;

6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою;

7) ціну продукції визначено неналежним чином;

8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Отже, посилання позивача на те, що на спірні правовідносини поширюється дія Закону України «Про захист прав споживачів» є помилковим, оскільки правовідносини, що виникли між сторонами щодо подання до Державної фіскальної служби України інформації про анулювання заборгованості позивача за кредитним договором та щодо включення суми прощеного боргу за кредитним договором до податкового розрахунку в сумі 470 360,51 гривень, врегульовані нормами податкового законодавства.

З позовної заяви вбачається що, відповідач знаходиться в м. Київ , а правовідносини , що виникли між сторонами не врегульовані законодавством України в сфері захисту прав споживачів.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що вказана справа Жовтневому районному суду м. Запоріжжя територіально не підсудна, оскільки відповідач знаходиться за межами Олександрівського району м. Запоріжжя.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Оскільки спір виник з приводу дій відповідача щодо застосування норм Податкового Кодексу України , тому цей спір територіально підсудний Голосіївському районному суду м. Києва за місцем знаходження відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.32 ЦПК України справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Керуючись ст. ст. 27, 31, 187 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів, зобов`язання вчинити дії з усіма наданами матеріалами передати на розгляд Голосіївського районного суду м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом 15 днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції .

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк щодо апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: О.Є. Жукова

28.04.2020