Ухвала

17 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 522/17321/13-ц

провадження № 61-6655ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення сплаченої суми штрафу,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача грошову суму в розмірі 958 800 грн та штраф у розмірі 120 000 грн.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 10 вересня 2013 року позов задовольнив. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 958 800 грн, що еквівалентно 120 000 доларів США. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штраф у розмірі 958 800 грн, що еквівалентно 120 000 доларів США. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 загальну суму грошових коштів у розмірі 1 917 600 грн. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 441 грн.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 30 березня 2015 року заяву ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих листів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання задовольнив. Видав дублікати виконавчих листів у справі № 522/17321/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 1 917 600 грн, а також судових витрат у сумі 3 441 грн. Визнав поважною причину пропуску строку, який надається для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поновив пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів № 522/17321/13-ц на виконання рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013 року.

Приморський районний суд м. Одеси ухвалою від 16 червня 2015 року заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013 року залишив без розгляду.

Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 16 грудня 2015 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнив частково. Наклав арешт на будинковолодіння, яке розташоване у АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності.

Апеляційний суд Одеської області ухвалою від 13 липня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнив частково. Ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 30 березня 2015 року скасував.

Апеляційний суд Одеської області рішенням від 13 липня 2016 року апеляційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_3 задовольнив частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 213 року скасував та ухвалив нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошової суми та штрафу відмовив.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ ухвалою від 14 червня 2017 року касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2016 року відхилив. Ухвалу апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2016 року залишив без змін. Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2016 року задовольнив частково. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 10 вересня 2013 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 13 липня 2016 року скасував, справу направив на новий розгляд до суду першої інстанції.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 22 липня 2019 року позов ОСОБА_1 задовольнив частково. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 958 800 грн. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 штраф у розмірі 95 880 грн. Стягнув з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1 892,55 грн. В решті позову відмовив.

У серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до апеляційного суду з апеляційною скаргою на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 22 липня 2019 року.

25 лютого 2020 року ОСОБА_2 подала до апеляційного суду заяву про зупинення провадження у справі, яка обґрунтована тим, що у провадженні Одеського апеляційного суду знаходиться справа № 522/14701/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання попереднього договору недійсним та відшкодування моральної шкоди, яка передана Одеському апеляційному суду на новий розгляд згідно з постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 березня 2019 року. Предметом позову у вказаній справі № 522/14701/15-ц є попередній договір від 20 березня 2013 року та договір про внесення змін до попереднього договору від 10 квітня 2013 року, згідно з умовами якого ОСОБА_2 має зобов`язання перед ОСОБА_1 . Вважає, що розгляд справи № 522/17321/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення сплаченої суми штрафу є об`єктивно неможливим до вирішення справи № 522/14701/15- ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання договору недійсним та відшкодування моральної шкоди, - до набрання законної сили рішенням по даній справі.

Одеський апеляційний суд ухвалою від 25 лютого 2020 року заяву ОСОБА_2 задовольнив. Провадження у справі № 522/17321/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення сплаченої суми штрафу - зупинив до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 522/14701/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання попереднього договору недійсним та відшкодування моральної шкоди.

06 квітня 2020 року ОСОБА_1 подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року з пропуском строку на касаційне оскарження.

ОСОБА_1 звернулася із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що в судовому засіданні апеляційного суду 25 лютого 2020 року було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, повний текст оскаржуваної ухвали апеляційного суду заявником отримано після написання двох заяв про видачу судового рішення на електронну пошту лише 27 березня 2020 року, на підтвердження наведеного надано копії заяв про видачу судового рішення від 27 лютого 2020 року та від 24 березня 2020 року, копія роздруківки з електронної пошти заявника.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Доводи клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження ухваленого у цій справі судового рішення та надані матеріали свідчать про поважність причин пропуску цього строку та наявність підстав для його поновлення, оскільки копію оскаржуваної постанови апеляційного суду від 25 лютого 2020 року заявник отримала 27 березня 2020 року.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права просила скасувати ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року та направити справу до суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Згідно з абзацом 2 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав). У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 цього Кодексу, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційна скарга за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оплачена судовим збором, містить обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Оскільки викладені в касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 25 лютого 2020 року.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 522/17321/13-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про стягнення сплаченої суми штрафу.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:А. Ю. Зайцев

С. Ю. Бурлаков

Є. В. Коротенко