УХВАЛА

21 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 554/5350/17

провадження № 61-1898св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Сімоненко В. М. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Петрова Є. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, державного підприємства «Аграрно-промислова фірма «Полтавасадвинмаркет» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, приватного акціонерного товариства «Аграрно-промислова фірма «Полтавасадвинмаркет» (далі - ПрАТ «Аграрно-промислова фірма «Полтавасадвинмаркет»), у якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати незаконним та скасувати наказ Регіонального фонду держмайна України в Полтавській області від 21 червня 2017 року № 407 про звільнення, поновити її на посаді директора ПрАТ «Полтавасадвинмаркет», стягнути з ПрАТ «Полтавасадвинмаркет» на її користь 62 262,12 грн компенсації за час вимушеного прогулу, 8 000,00 грн моральної шкоди та понесені судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що 11 листопада 2014 року Міністерством аграрної політики та продовольства України з нею було укладено контракт, згідно з умовами якого вона була прийнята на посаду директора ПрАТ «Аграрно-промислова фірма «Полтавасадвинмаркет».

У серпні 2015 року підприємство передано до управління Регіонального Фонду держмайна України в Полтавській області.

У період з 20 червня 2017 року до 04 липня 2017 року у зв`язку із захворюванням вона перебувала на лікарняному.

27 червня 2017 року ОСОБА_1 отримала листа Регіонального фонду держмайна України в Полтавській області, яким її було повідомлено про розірвання контракту і звільнення з 21 червня 2017 року.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки вона не була попереджена за 2 місяці до звільнення, яке відбулось у період її тимчасової непрацездатності. Крім того, в день звільнення їй не була видана трудова книжка та не проведено повний розрахунок, а тому просила суд позов задовольнити.

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 19 липня 2018 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Регіонального відділення фонду держмайна України по Полтавській області № 407 від 21 червня 2017 року про звільнення ОСОБА_1

Стягнуто з ПрАТ «Полтавасадвинмаркет» на користь ОСОБА_1 62 262,12 грн заробітної плати за час вимушеного прогулу та 8 000,00 грн моральної шкоди. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що оскільки позивача звільнено в період її тимчасової непрацездатності, таке звільнення не може вважатися законним та порушує права працівника.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про поновлення на роботі, суд першої інстанції виходив із того, що на момент розгляду справи строк дії трудового контракту закінчився, що унеможливлює поновлення на посаді позивача.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 19 липня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди відмовлено у повному обсязі.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення апеляційного суду мотивовано тим, що частина третя статті 40 КЗпП України встановлює заборону звільнення в період тимчасової непрацездатності лише у випадках звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу, тобто з підстав, передбачених статтями 40, 41 КЗпП України, а позивача звільнено відповідно до пункту 8 частини першої статті 36 КЗпП України.

Таким чином, апеляційний суд вважав, що звільнення відбулося з дотриманням умов контракту та вимог трудового законодавства.

22 січні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 03 грудня 2018 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 18 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

У березні 2019 року справу № 554/5350/17 передано до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 05 квітня 2019 року залучено регіональне відділення Фонду державного майна України по Полтавській та Сумській областях до участі у справі як правонаступника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Згідно із частиною першою статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом. Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалося рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами

(у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

З огляду на те, що згідно із частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, така інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Полтавській області, державного підприємства «Аграрно-промислова фірма «Полтавасадвинмаркет» про визнання звільнення з роботи незаконним, скасування наказу про звільнення, поновлення в займаній посаді, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу, моральної шкоди, призначити до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Сімоненко

С. Ю. Мартєв

Є. В. Петров