Ухвала

17 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 352/1802/18

провадження № 61-47697св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

відповідач - Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів,

треті особи: ОСОБА_3 , товариство з обмеженою відповідальністю «Нікром Трейд Груп»,

розглянув у попередньому судовому засіданніу порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником Лазоренко Тетяною Володимирівною , на ухвалу Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 10 вересня 2018 року у складі судді: Хоминець М. М., та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року в складі колегії суддів: Бойчука І. В., Девляшевського В. А., Пнівчук О. В.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

У вересні 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися із позовом до Національного агентства України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів, про усунення перешкод у користуванні майном.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Тисменицького районного суду від 10 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження у справі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 06 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Тисменицького районного суду від 10 вересня 2018 року без змін.

Аргументи учасників справи

У грудні 2018 року ОСОБА_1 подала касаційну скаргу, підписану адвокатом Лазоренко Т. В.,в якій просила скасувати оскаржені рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті. При цьому посилається на те, що суди неправильно застосували норми матеріального права та порушили норми процесуального права.

У грудні 2018 року Національне агентство України з питань виявлення, розшуку та управління активами, одержаними від корупційних та інших злочинів подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні касаційної скарги, а оскаржені рішення залишити без змін.

У березні 2019 року ОСОБА_1 через представника Лазоренко Т. В. подала письмові пояснення, в яких просила скасувати оскаржені рішення, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду справи по суті.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 05 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 міститься клопотання викликати сторін в судове засідання для надання пояснень.

Європейський суд з прав людини вказав, що процедура допуску скарг до розгляду та провадження виключно з питань права, на відміну від того, що стосується питань фактів, може відповідати вимогам статті 6 Конвенції, навіть якщо скаржнику не була надана можливість бути особисто заслуханим апеляційним чи касаційним судом, за умови, якщо відкрите судове засідання проводилось у суді першої інстанції і якщо суди вищої інстанції не мали встановлювати факти справи, а тільки тлумачити відповідні юридичні норми (ZHUK v. UKRAINE, № 45783/05, § 32, ЄСПЛ, від 21 жовтня 2010 року).

Згідно частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу. У разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

У частині тринадцятій статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що виклик учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з урахуванням встановленої необхідності таких пояснень. Оскільки Верховним Судом не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень, і така необхідність відсутня, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 7, 33, 34, 260, 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 , яке підписане представником Лазоренко Тетяною Володимирівною , про виклик сторін в судове засідання для надання пояснень.

Справу № 352/1802/18 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков