"31" січня 2020 р. Справа № 363/440/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
31 січня 2020 року м. Вишгород
Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Котлярової І.Ю.

при секретарі Палій Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгород подання старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчук О.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

До Вишгородського районного суду Київської області звернувся старший державний виконавець Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчук О.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_1 .

Подання обґрунтовано тим, що на виконанні у Вишгородському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 52841031 з виконання виконавчого листа № 2-5652/10 виданого 24.11.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту у розмірі 1 812 214, 09 грн. За вказаним виконавчим документом боржником є - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 . Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано, декларацію не надано, будь яких дій спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам статті 19 Закону України «Про виконавче провадження». Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що боржнику належить на праві власності АДРЕСА_1 , однак останній рішення суду не виконує. 06.11.2019 року на адресу боржника державним виконавцем надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак ОСОБА_1 на виклики не з`являється, про причини неявки не повідомляє виконавця, декларацію про доходи та майно не подає. ОСОБА_1 неодноразово перетинає державний кордон. 22.01.2020 року боржник з`явився на прийом до державного виконавця та надав пояснення щодо не виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, зазначивши місце свого проживання АДРЕСА_1 . Надавати пояснення щодо невиконання рішення по виконавчому листу № 2-5652/10 виданого 24.11.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва відмовився, про що державним виконавцем було складено акт від 22.01.2020 року. Отже, боржником рішення суду не виконано, що призвело до вжиття відносно нього заходів примусового виконання та звернення до суду з вказаним поданням.

Державний виконавець в судове засідання не з`явився, на адресу суду надав заяву про розгляд подання без його участі

Дослідивши матеріали подання, суд дійшов наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 441 ЦПК України, суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.
Відповідно п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.
За пунктом 5 ч. 1, ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» громадянинові який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань. При цьому паспорт може бути тимчасово затримано чи вилучено у випадках, передбачених пунктами 1-9 частини першої цієї статті, або в разі використання паспорта для вчинення злочину, або виявлення у ньому підробки, а також у випадках припинення громадянства України. Тимчасове затримання або вилучення паспорта у таких випадках здійснюється судом, органами прокуратури, внутрішніх справ, служби безпеки, Державної прикордонної служби України, військовими комісаріатами та консульською службою України.
На виконанні у Вишгородському районному відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження № 52841031 з виконання виконавчого листа № 2-5652/10 виданого 24.11.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту у розмірі 1 812 214, 09 грн.

09.11.2016 року державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Булавчик Н.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 52841031.

09.11.2016 року державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Булавчик Н.В. було направлено на адреси ОСОБА_1 та ПАТ «КБ «Надра» вимогу та зобов`язано з`явитись до державного виконавця в п`ятиденний термін з дня відкриття виконавчого провадження, надати квитанції про сплату боргу, виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та декларацію про доходи та майно.

09.11.2016 року державним виконавцем Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Булавчик Н.В. винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої наклав арешт на все майно боржника в межах суми звернення стягнення.

Під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, що боржнику належить на праві власності житловий будинок з надвірними будівлями розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який згідно інформації про державну реєстрацію іпотеки перебуває під іпотекою іпотекодержатель «ПАТ «Дельта Банк».

Крім того, під час виконання рішення суду виконавцем встановлено, відсутність в боржника на праві власності транспортних засобів та 06.11.2019 року на адресу божника надсилався виклик щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак, боржник на виклик не з`явився, про причини неявки не повідомив.

22.01.2020 року боржник з`явився на прийом до державного виконавця та надав пояснення щодо не виконання виконавчого листа про стягнення аліментів, зазначивши місце свого проживання АДРЕСА_1 . Надавати пояснення щодо невиконання рішення по виконавчому листу № 2-5652/10 виданого 24.11.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва відмовився, про що державним виконавцем було складено акт від 22.01.2020 року.

На запит державного виконавця Державною прикордонною службою України повідомлено, що боржник неодноразово перетинав державний кордон України.

При зверненні до суду із поданням про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України тягар доказування наявності факту ухилення від виконання зобов`язань покладається на державного виконавця. При цьому ухиленням від виконання зобов`язань є свідоме вчинення боржником-фізичною особою або керівником боржника - юридичної особи діяння (дії або бездіяльності), що спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у боржника є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини. Така юридична санкція у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України передбачена законом не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, при цьому дії боржника по ухиленню від виконання судового рішення повинні бути зазначені в поданні.

Значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», не означає саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження і не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.
На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.
Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.
Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.
Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Таким чином, лише у разі доведення факту зловживання процесуальними правами чи невиконання обов`язків, передбачених статтею 12 Закону України "Про виконавче провадження" під час здійснення виконавчого провадження зазначене може бути підставою для відповідного реагування, зокрема, звернення до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України згідно зі статтею 441 ЦПК України, пунктом 18 частини третьої статті 11 Закону України "Про виконавче провадження".
Згідно п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.
Судом встановлено, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду, а саме вчинені запити до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та його доходів.
Подання державного виконавця та долучені до нього докази, свідчать про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення.
Отже, державний виконавець, здійснивши всі відповідні заходи, звернуся з поданням до суду про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого провадження - обмеження боржника праві виїзду за кордон.
Відповідно до розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженоїнаказом Мін`юсту України від 2 квітня 2012 року № 512/5та зареєстрованої Мін`юстом України від 2 квітня 2012 року № 489/20802 в поданні державного виконавця про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатись, зокрема, і підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.
Свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.
У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.
Враховуючи викладене, судом вбачаються підстави для задоволення подання старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчук О.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_1 .
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 441, 353, 354 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

УХВАЛИВ:

Подання старшого державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Яремчук О.І. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа відносно ОСОБА_1 - задовольнити.
Тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , до виконання зобов`язань покладених на нього виконавчим провадженням № 52841031 з виконання виконавчого листа № 2-5652/10 виданого 24.11.2010 року Шевченківським районним судом м. Києва про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «Надра» заборгованість по кредиту у розмірі 1 812 214, 09 гривень.
Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання в зазначений строк апеляційної скарги через Вишгородський районний суд Київської області.

Суддя І.Ю. Котлярова