Справа № 428/3335/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі судді Бароніна Д.Б., розглянувши в приміщенні Сєвєродонецького міського суду Луганської області заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

21 квітня 2020 року до Сєвєродонецького міського суду Луганської області надійшов позов ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, визнання квартири спільною сумісною власністю, здійснення поділу квартири.

Представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . В обґрунтування заяви про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що предметом спору за вищевказаною позовною заявою є саме ця квартира, яка належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 26.03.2015. Невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити виконання рішення суду та зробити неможливим ефективний захист прав позивача.

На підставі ч. 1 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судом було вирішено розглянути заяву про забезпечення позову без повідомлення учасників справи та, відповідно, без проведення судового засідання в порядку письмового провадження згідно із ч. 7 ст. 13 ЦПК України.

Розглянувши вищенаведену заяву, суд встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків.

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, визнання квартири спільною сумісною власністю, здійснення поділу квартири вбачається, що предметом позовних вимог в даній справі є квартира, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно із відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вищевказана квартира належить відповідачу ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу від 26.03.2015.

Частиною 1 ст. 149 ЦПК України встановлено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 5, 7 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням відповідних заходів.

Зазначені вище обставини, на думку суду, свідчать про те, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду щодо позовних вимог про визнання квартири спільною сумісною власністю та визнання за позивачем права власності на частку квартири, а тому суд вважає можливим накласти арешт на спірне майно з метою забезпечення позову. При цьому суд враховує, що забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру є відповідним тим позовним вимогам, з якими звернувся до суду позивач. Накладення арешту на вказане майно жодним чином не порушить прав відповідача щодо володіння чи користування ним, а лише обмежить можливість розпорядитись (відчужити) спірну частку квартири.

Дослідивши матеріали справи та доводи представника позивача, викладені у заяві про забезпечення позову, з`ясувавши обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову позовним вимогам, пересвідчившись в тому, що між сторонами дійсно виник спір та невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду, суд вважає за необхідне для забезпечення позовних вимог задовольнити заяву представника позивача про забезпечення позову.

Застосовувати заходи зустрічного забезпечення суд не вважає за необхідне у зв`язку із відсутністю відомостей про те, що забезпечення позову спричинить збитки для відповідача.

Керуючись ст.ст. 149-153, 258-261, 353-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Задовольнити заяву представника позивача ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову.

Накласти арешт на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_3 .

Копію ухвали надіслати до Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області для негайного виконання.

Зобов`язати Центр надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області негайно повідомити суд про накладення арешту на майно шляхом надсилання відповідних документів безпосередньо до Сєвєродонецького міського суду Луганської області.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Д.Б. Баронін