Провадження № 6/754/571/20
Справа № 2-1564/10
У Х В А Л А

Іменем України

24 листопада 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:

головуючого - судді: Сенюти В.О.,

при секретарі: Каліта І.С.,

за участю:

представника стягувача: Лисого М.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою,

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Павлюк Н.В. звернувся до Деснянського районного суду м. Києва із поданням про визначення частки майна в спільній сумісній власності. Подання обґрунтоване тим, що на виконанні у приватного виконавця перебуває виконавче провадження № 62340023 щодо виконання виконавчого листа № 2-1564/10 виданого 15.08.2011 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 121271,90 доларів США (еквівалент 958314,81 грн. станом на 14.07.2010 року), штрафні санкції у розмірі 48066,27 грн. та судові витрати по справі у розмірі 1820 грн. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до договору іпотеки без оформлення заставної від 24.05.2007 року. Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 25.05.2011 року рішення залишено без змін. 15.06.2020 року постановою приватного виконавця відкрито виконавче провадження, яка направлена на адресу боржника 16.06.2020 року, проте декларацію про майно та доходи у встановлений строк подано не було. Боржнику на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 . Окрім боржника вищезазначена квартира належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 . Враховуючи те, що вжиті приватним виконавцем заходи не призвели до виконання рішення суду боржником, боржник ухиляється від виконання рішення суду, приватний виконавець просить визначити частки майна боржника у спільному майні - квартирі АДРЕСА_1 в розмірі Ѕ частки, що є необхідним для здійснення виконавчого провадження з примусового стягнення боргу з боржника.

Приватний виконавець Павлюк Н.В. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник стягувача ПАТ «Укргазбанк» подання підтримав з викладених підстав, просив - задовольнити.

Боржник ОСОБА_2 на початку розгляду подання, заперечував щодо його задоволення, посилаючись на положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», а також на необґрунтованість подання, в подальшому в судові засідання не з`явився.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду подання повідомлена належним чином.

Відповідно до положення ч. 2 ст. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Н.В. від 15.06.2020 року відкрито виконавче провадження № 62340023 на підставі виконавчого документу № 2-1564/10 виданого 15.08.2011 року Деснянським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суми боргу у розмірі 121271,90 доларів США (еквівалент 958314,81 грн. станом на 14.07.2010 року), штрафні санкції у розмірі 48066,27 грн. та судові витрати по справі в розмірі 1820 грн. В рахунок погашення заборгованості звернуто стягнення на двокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , відповідно до Договору іпотеки без оформлення заставної від 24.05.2007 року.

Відповідно до копії договору купівлі - продажу квартири від 24.05.2007 року, укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , останній придбав квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно за ОСОБА_3 та ОСОБА_2 зареєстровано квартиру АДРЕСА_1 на праві спільної сумісної власності. Державна реєстрація була здійснена на підставі рішення Деснянського районного суду м. Києва 05.11.2015 року (справа № 754/9714/15-ц).

Як вбачається з рішення Деснянського районного суду м. Києва від 05.11.2015 року (https://reyestr.court.gov.ua/Review/53463858), встановлено факт набуття ОСОБА_3 з 22 листопада 2010 року у спільну сумісну власність з ОСОБА_2 квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідно до мотивувальної частини вказаного рішення, суд дійшов висновку про те, що факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , юридичний наслідок якого полягає у виникненні у заявника права спільної сумісної власності на спірну квартиру, встановлено рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 21.05.2015 року, яке не оскаржувалось та 02.06.2015 року набуло законної сили.

Положеннями ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Положеннями ст. 368 ЦК України визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Згідно положення ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Заперечення боржника щодо задоволення подання, оскільки поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» суд до уваги не приймає, оскільки всупереч положення ст. 76-81 ЦПК України письмові матеріали справи не містять доказів вказаному.

Разом з тим, Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року по справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Між тим, Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі № 534/795/14-ц зазначив, що аналіз ст. 379 ЦПК України (2004 року), ч. 6 ст. 52 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час розгляду справи), ст.ст. 60, 61, 70 СК України дає підстави для висновку, що суди попередніх інстанцій, виходячи з того, що боржник має заборгованість та наявного у нього майна недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі, дійшли обґрунтованого висновку про визначення належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення вказаної заборгованості.

Як вбачається при примусовому виконанні судового рішення приватним виконавцем вчинені всі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 року по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання приватного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, що є адекватним ступенем втручання до його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Визначаючи частку боржника ОСОБА_2 в спільному майні, слід виходити з рівності сторін, а тому її слід визначити як 1/2. Суд в цьому випадку виходить з того, що під час розгляду подання боржником не було доведено іншого.

Враховуючи викладене подання є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.ст. 12, 13, 81, 258-261, 443 ПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Подання приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Павлюка Назара Васильовича про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою - задовольнити.

Визначити частку майна боржника - ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНН: НОМЕР_1 ) у спільному майні, а саме квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 у розмірі 1/2 частки.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва (а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Київського апеляційного суду) протягом п`ятнадцяти днів з дня складення та підписання ухвали.

Суддя: В.О.Сенюта