справа № 208/3222/19
№ провадження 2/208/494/20
10 квітня 2020 р. м. Кам`янське
Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:
головуючого, судді Нельге Д.В.
за участю секретаря Грищенко О.Л.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку, передбаченому ст.247 ЦПК України, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості по аліментам», -
Позивач звернулась до суду із вищезазначеним позовом, у якому, з урахуванням уточнень від 16.01.2020р., просить суд стягнути з відповідача на свою користь:
- заборгованість по аліментам у розмірі 566 990,00 грн., яка виникла через невиконання відповідачем умов договору про сплату аліментів на дитину від 16.01.2009р. у період з липня 2013 року по 06 березня 2018 рік;
В судове засідання позивачка не з`явилась, надала суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, де також зазначила про те, що не заперечує проти заочного розгляду справи у разі неявки в судове засідання відповідача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому ЦПК України порядку, причину неявки суду не повідомив, відзив на позов суду не надав, що дозволило суду визнати його неявку в судове засідання з неповажних причин та, за згодою позивача, відповідно до ст.280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів.
Згідно ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Згідно ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як встановлено судом, в обгрунтування заявлених позовних вимог позивач надала суду:
- договір про сплату аліментів на дитину від 16.01.2009р.;
- копію рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.04.2017р.;
рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 12.04.2017р. зменшено розмір аліментів, що стягуються з відповідача ОСОБА_2 на підставі вищевказаного договору до 1200 грн.

Водночас, п.3.1 вищевказаного договору встановлено, що, у разі невиконання платником свого обов`язку за цим договором аліменти з нього можуть стягуватися шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса.

При цьому, згідно п.3.2. вищевказаного договору, сторони домовились, що, документом, що підтверджує безспірність заборгованості боржника та встановлює прострочення виконання ним зобов`язання буде вважатися заява, передана одержувачем платнику, в порядку ст.84 ЗУ «Про нотаріат», позитивну відповідь останнього на яку не буде одержано в строки, зазначені в цій заяві.

Як випливає зі змісту вищевказаного договору, при його укладанні сторони дійшли згоди щодо стягнення заборгованості по аліментам шляхом звернення стягувача до нотаріуса та вчинення останнім виконавчого напису.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд, встановивши що, умовами вищевказаного договору встановлено позасудове вирішення питання стягнення заборгованості по аліментам - приходить до висновку про те, що, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості по аліментам у судовому порядку є такою, що задоволенню не підлягає, оскільки є заявленою без дотримання позивачем умов п.3.1, 3.2 вищевказаного договору.

Крім того, згідно Розрахунку заборгованості по аліментам, складеного Заводським відділом Державної виконавчої служби міста Дніпродзержинська, відповідач ОСОБА_2 має заборгованість по аліментам за виконавчим листом №2098/7473/16, виданим Заводським районним судом м. Дніпродзержинська за рішенням суду від 12.04.2017р.

Встановлені судом вищевказані обставини свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно ч.4 ст.194 СК України, заборгованість за аліментами стягується незалежно від досягнення дитиною повноліття, а у випадку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу, - до досягнення нею двадцяти трьох років.

Згідно ст.74 ЗУ «Про виконавче провадження» 606-XIV, порядок стягнення аліментів визначається законом. У разі наявності заборгованості із сплати аліментів понад три місяці стягнення може бути звернено на майно боржника. Звернення стягнення на заробітну плату не перешкоджає зверненню стягнення на майно боржника. Розмір заборгованості із сплати аліментів визначається державним виконавцем за місцем виконання рішення у порядку, встановленому Сімейним кодексом України. У разі визначення суми заборгованості у частці від заробітку (доходу) розмір аліментів не може бути менше встановленого Сімейним кодексом України.

Згідно ч.8 ст.71 ЗУ «Про виконавче провадження» 1404-VIII, спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Згідно п.7 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» 1404-VIII, виконавче провадження підлягає закінченню у разі закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення, крім випадку, якщо існує заборгованість із стягнення відповідних платежів.

Згідно ч.3 ст.195 СК України, розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

З вищенаведених норм права випливає, що, в судовому порядку вирішується спір щодо розміру заборгованості із сплати аліментів. Питання щодо стягнення заборгованості по аліментам вирішується в межах процедури виконавчого провадження, відповідно до вимог ЗУ «Про виконавче провадження».

Таким чином, для стягнення заборгованості за аліментами, які стягуються за рішенням суду, законодавець не вимагає окремого рішення суду про стягнення такої заборгованості, а встановлює порядок її стягнення в межах виконавчого провадження за рішенням суду про стягнення аліментів.

Отже, з огляду на вищевикладене, суд, приймаючи до уваги те, що, права стягувача аліментів є захищеними в силу ЗУ «Про виконавче провадження», приходить до висновку про те, що, вимога позивача про повторне стягнення з боржника суми, яка має бути виплачена в порядку виконання судового рішення від 12.04.2017р. - є безпідставною, та такою, що задоволенню не підлягає, оскільки фактично є вимогою про подвійне стягнення з боржника присуджених судом аліментів.

Водночас, відмовляючи у задоволенні позову, суд, керуючись ст.141 ЦПК України, вважає необхідним судові витрати по справі покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89, 142, 206, 263-268 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «Про стягнення заборгованості по аліментам» - відмовити повністю.

Судові витрати по справі покласти на позивача.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 15.04.2020р.

Суддя Нельга Д. В.