Провадження №2/512/136/20
"19" березня 2020 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року Савранський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Бростовської Н.О.,

секретаря Пустовіт С.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт.Саврань, Савранського району, Одеської області, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаним позовом до Полянецької сільської ради, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , після смерті якої залишилася спадщина, яка складається із права на земельну частку (пай) по колишньому КСП «Перемога» розміром 5,18 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що знаходилось в с.Глубочок, Савранського району, та належало спадкодавцю згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 , оригінал якого було втрачено. 15.03.1999р. ОСОБА_2 було складено заповіт, який посвідчений секретарем Полянецької сільської ради за реєстровим №45, згідно якого спадкодавець заповіла їй вказане право на земельну частку (пай), але у зв`язку з втратою оригіналу заповіта секретарем Полянецької сільської ради 05.08.2019р. їй було видано його дублікат за реєстровим №64. Позивач вказує, що після смерті ОСОБА_2 вона прийняла спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном; спадкоємців, передбачених ст.535 ЦК України 1963 року, у спадкодавця немає. 03.10.2019р. при зверненні позивача до нотаріуса за одержанням свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай). Вказана обставина позбавила позивача можливості оформити спадщину у нотаріальному порядку, що змусило її звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право на спадкову земельну частку (пай) за заповітом.

В судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій позов підтримала, просила його задовольнити, а справу розглянути без її участі (а.с.24).

Представник відповідача Полянецької сільської ради в судове засідання також не з`явився, позовні вимоги визнав, на підтвердження чого надав суду відповідну письмову заяву, а справу просив розглянути без його участі (а.с.23).

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а в силу ч.3 ст.211 цього Кодексу особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності; якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

За таких обставин суд розглядає справу за відсутності сторін на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані суду докази у їх сукупності, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню, оскільки встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Глибочок, Савранського району, Одеської області, у віці 72 років померла ОСОБА_2 (а.с.4), після смерті якої залишилася спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,18 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) у землі, яка перебуває у колективній власності колишнього КСП «Перемога», що на той час знаходилось в с.Глибочок, Савранського району, та належало спадкодавцю на підставі сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 (а.с.7), оригінал якого було втрачено (а.с.6); 15.03.1999р. ОСОБА_2 склала заповіт, посвідчений цього ж дня секретарем Полянецької сільської ради за реєстровим №45, згідно якого ОСОБА_2 заповіла ОСОБА_1 (позивачу) вказане право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії НОМЕР_2 0115869 (а.с.5); спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину, немає, онук померлої ОСОБА_3 відмовився від прийняття спадщини, що підтверджується його заявою, засвідченою нотаріально 31.10.2000р. (а.с.11); спадкова справа після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 не відкривалася, що підтверджується Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) №59633821 від 28.02.2020р. (а.с.22) та листом приватного нотаріуса Савранського районного нотаріального округу Ізосімової К.Б. від 28.02.2020р. №01-16/40 (а.с.21); після смерті ОСОБА_2 позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном (а.с.9), а тому згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року вона визнається, такою, що прийняла спадщину; у зв`язку з втратою оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) позивач позбавлена неможливості оформити спадщину у нотаріальному порядку (а.с.6).

Згідно з ч.1 ст.1 Закону України від 05.06.2003р. №899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» право на земельну частку (пай) мають, зокрема, громадяни-спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.2 цього Закону основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства; сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю (п.17 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України).

Згідно роз`яснень, що містяться в абзаці третьому п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16.04.2004р. №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Також відповідно до роз`яснень, що містяться у п.1 Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013р. №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено. Отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

Оскільки позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , яка фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, що згідно з п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року свідчить про прийняття нею спадщини, а також враховуючи відсутність спадкоємців за законом, які б прийняли спадщину, та спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, визначені ст.535 ЦК України 1963 року, ураховуючи, що у разі втрати сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, що позбавляє позивача можливості оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, та приймаючи до уваги визнання відповідачем позову, що не суперечить закону, не порушує законних прав чи інтересів інших осіб, тому суд вважає, що обставини, на які послався позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, є такими, що ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню.

Керуючись ч.1 ст.524, ч.1 ст.534, ст.548, п.1 ч.1 ст.549 ЦК України 1963 року, ч.1 ст.1, ч.ч.1, 2 ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», п.17 розд.X «Перехідні положення» ЗК України, п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008р. №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ч.4 ст.206, ч.3 ст.258, ст.ст.259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована і проживає за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , у порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (актовий запис про смерть №11 від 12.04.2000р. згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , виданого виконкомом Полянецької сільської ради Савранського району Одеської області 12.04.2000р.) право на земельну частку (пай) розміром 5,18га в умовних кадастрових гектарах із земель колективної власності колишнього КСП «Перемога», що знаходилось в с.Глибочок, Савранського району, Одеської області, та належало спадкодавцю ОСОБА_2 згідно сертифіката на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Апеляційна скарга на рішення суду подається учасниками справи до Одеського апеляційного суду через Савранський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення (ч.1 ст.354, п.п.15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України).

СУДДЯ (підпис)

Суддя Савранського районного

суду Одеської області Бростовська Н.О.