Справа № 324/498/20
Провадження № 2-о/324/37/2020
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

21 квітня 2020 року м. Пологи

Суддя Пологівського районного суду Запорізької області Каретник Ю.М., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення,

В С Т А Н О В И В:

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшла зазначена заява, в якій заявник просить суд встановити факт належності одній і тій же особі витягу про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №21 від 13 квітня 1954 року, складений Басанською сільською радою Пологівського району, та свідоцтва про смерть громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №439 від 09 грудня 2019 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Ознайомившись із вказаною заявою і доданими до неї матеріалами приходжу до таких висновків.

Так, відповідно ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: 1) родинних відносин між фізичними особами; 2) перебування фізичної особи на утриманні; 3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; 4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення; 5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу; 6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті; 7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження; 8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті; 9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

При цьому, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, який наводиться у ст. 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У той же час, відповідно до ч. 3 ст. 315 ЦПК України справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають.

Тобто, не можуть бути встановлені в судовому порядку факти щодо: 1) трудового стажу (для призначення пенсій та допомоги по тимчасовій непрацездатності, на рахування надбавок та інших пільг); 2) причин та ступеня втрати працездатності; 3) групи інвалідності та часу її настання; 4) проходження дійсної військової служби; 5) участі у бойових діях, перебування на фронті, у партизанських загонах; 6) одержання поранення, контузії в боях при захисті України, СРСР чи при виконанні інших обов`язків військової служби; 7) визнання ветераном чи інвалідом Великої Вітчизняної війни; 8) віку фізичної особи; 9) закінчення учбового закладу й одержання відповідної освіти; 10) усиновлення після смерті усиновленого чи усиновителя, якщо за життя після 1926 р. воно не було належним чином оформлене; 11) належності до певної національності; 12) належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, які видаються органами реєстрації актів цивільного стану; 13) тотожності осіб, а також імені, по батькові та прізвища осіб, по-різному записаних у документах; 14) одержання урядових нагород; 15) розкуркулювання та адміністративного виселення громадян; 16) про встановлення належності до ветеранів та інвалідів війни; 17) про встановлення факту винесення вироку або постановлення рішення суду щодо відповідної особи; 18) набуття громадянства України громадянином іншої держави.

Вищевикладене закріплено в Аналізі судової практики Верховного Суду України №8(144) від 2012 року.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» актами цивільного стану є події та дії, які нерозривно пов`язані з фізичною особою і започатковують, змінюють, доповнюють або припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Державній реєстрації відповідно до цього Закону підлягають народження фізичної особи та її походження, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть.

Згідно із ч. 4 ст. 6 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» органи державної реєстрації актів цивільного стану видають відповідні свідоцтва про державну реєстрацію актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 2 і ч. 3 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану.

Згідно із ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» про факт державної реєстрації акта цивільного стану органами державної реєстрації актів цивільного стану видається відповідне свідоцтво. Бланки свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану виготовляються за затвердженими Кабінетом Міністрів України зразками та їх описами.

Тобто, до вищезгаданих свідоцтв можуть належати, наприклад, свідоцтво про народження, свідоцтво про одруження, свідоцтво про розірвання шлюбу, свідоцтво про смерть, тощо.

У даному ж випадку заявник просить суд встановити саме факт належності одній і тій же особі витягу про народження дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №21 від 13 квітня 1954 року, складений Басанською сільською радою Пологівського району, та свідоцтва про смерть громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №439 від 09 грудня 2019 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Пологівському та Чернігівському районах Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Однак, на підставі наведених вище норм суддя приходить до висновку про те, що вказаний факт судовому розгляду в окремому провадженні не підлягає, оскільки документи, факт належності яких одній і тій же особі просить встановити заявник, відносяться до документів (свідоцтв), які видаються органами реєстрації актів цивільного стану.

У той же час, відповідно до ч.3 ст.294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.

При цьому, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо, зокрема, заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Тому, зважаючи на викладене, у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно відмовити.

При цьому, заявнику роз`яснюється, що він може оскаржити відмову органу державної реєстрації актів цивільного стану у внесенні змін до актового запису цивільного стану в порядку адміністративного судочинства або може звернутися до суду в порядку цивільного судочинства із заявою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, перелік яких визначений у ч.1 та ч. 2 ст. 315 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 186, 258-261, 315, 353 ЦПК України, суддя

У Х В А Л И В:

Відмовити у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, про встановлення факту, що має юридичне значення.

Копію ухвали направити заявнику.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Каретник Ю. М.