Справа № 766/4038/19
11 березня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Романенко І.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про укладення договору на підставі рішення суду,
АТ «Херсонська ТЕЦ» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 має у власності приміщення площею 55,2 кв.м. по АДРЕСА_1 , яке підключене до центральної системи опалення і опалюється внутрішньо домовою системою опалення, підключеного до теплових мереж АТ «Херсонська ТЕЦ». Власник, окрім прав володіння, користування та розпоряджання належним йому майном має обов`язки із належного використання такого майна та несе тягар утримання майна. Відповідно до Актів обстеження від 06.04.2017 року та від 22.02.2018 року у вказаному приміщенні розміщено салон « ІНФОРМАЦІЯ_1 ». Таким чином, вищезазначений об`єкт нерухомого майна використовується власником не для проживання, а для здійснення господарської діяльності. Оскільки відповідач є споживачем житлово-комунальної послуги, в тому числі теплопостачання, на нього покладений обов`язок укласти договір із виконавцем такої послуги та теплопостачальною організацією, тобто із позивачем. Відмова відповідача як споживача послуг від укладення договору на основі Типового, фактично суперечить вимогам ч.3 ст.6, ст.ст.627, 630 ЦК України та ст.ст.19, 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги». Враховуючи вищевикладене, право виконавця послуг вимагати укладення договору та обов`язок власника квартири укласти договір на надання житлово-комунальних послуг передбачено законом, а тому, в разі ухилення чи відмови споживача від укладення договору, який відповідає типовому договору, таке право підлягає захисту судом. 09.11.2017 року на адресу відповідача було направлено Лист №06-1/2416 від 07.11.2017 року про укладення договору, яким останньому роз`яснено, що ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» надсилає йому, як власнику приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якому знаходиться салон «ІНФОРМАЦІЯ_1», та користувачу послуг централізованого опалення Договір №101 від 01.11.2017 року «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води» із повідомленням, що розглянувши договір, просить його підписати та один примірник повернути на адресу підприємства. Однак, станом на дату складання позовної заяви відповідач ухиляється від укладення договору №101 від 01.11.2017 року та не вчинив жодних дій, щодо його узгодження та підписання. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати укладеним договір №101 від 01.11.2017 року між ОСОБА_1 та Акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» на умовах поданого проекту договору №101 від 01.11.2017 року Акціонерним товариством «Херсонська теплоелектроцентраль» з дня набрання рішенням законної сили та стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1921,00 гривень.
Ухвалою суду 02.04.2019 року відкрито провадження за справою та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили.
За таких обставин, враховуючи згоду представника позивача на слухання справи у відсутність відповідача, суд вважає можливим постановити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11.04.2017 року ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, серія та номер: 6721, видане 15.10.2013 року приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецька О.А.
Відповідно до акту обстеження за адресою: АДРЕСА_1 від 06.04.2017 року дане приміщення переобладнано в салон «ІНФОРМАЦІЯ_1» та містить батареї чавунні (3 шт.), зашиті пластиком. Договору на відпуск теплової енергії не має. В строк до 17.04.2017 року слід укласти договір на користування тепловою енергією.
Відповідно до акту обстеження за адресою: АДРЕСА_1 від 22.02.2018 року дане приміщення переобладнано в салон «ІНФОРМАЦІЯ_1» та містить батареї чавунні (3 шт.), зашиті пластиком. Договору на відпуск теплової енергії не має. В строк до 07.03.2018 року слід укласти договір на користування тепловою енергією.
07.11.2017 року ПрАТ «Херсонська ТЕЦ» направлено ОСОБА_1 як власнику приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , в якій знаходиться салон-магазин «ІНФОРМАЦІЯ_1», та користувачу послуг централізованого опалення, Договір №101 від 01.11.2017 року «Про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води». Розглянувши Договір, просить ОСОБА_1 його підписати та один примірник повернути в адресу підприємства.
Станом на момент звернення до суду Договір не підписано.
Таким чином, відповідач за період з 15.10.2013 року по 27.02.2019 року фактично користується тепловою енергією без достатніх підстав.
Акціонерне товариство "Херсонська теплоелектроцентраль" створене Міністерством палива та енергетики України відповідно до Указу Президента від 15 червня 1993 року №210 „Про корпоратизацію підприємств". Метою діяльності Товариства є виробництво та постачання електричної та теплової енергії. Предметом діяльності Товариства є виробництво, передача та постачання електричної та теплової енергії. Відповідно до статуту позивача, останній надає фізичним та юридичним особам м. Херсона наступні послуги: постачання теплової енергії; підігрів води.
Закон України «Про житлово-комунальні послуги» визначає основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки.
Статтею 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Поняття комунальних послуг при цьому конкретизовано: комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газо- та електропостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.
Відповідно до ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Відповідно до ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до ст.319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, Інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі.
Відповідно до ст.322 ЦК України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
З урахуванням викладеного, відповідач як власник спірної квартири має нести витрати на її утримання.
Згідно ст.1 Закону України «Про теплопостачання» споживач - це фізична або юридична особа, яка використовує теплову енергію на підставі договору.
Статтями 20, 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово- комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.
Відповідно до ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.208 ЦК України правочин між фізичною і юридичною особами належить вчиняти у письмовій формі, за виключенням випадків, передбачених ч.1 ст.206 цього Кодексу.
Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору (ч.1 ст.638 ЦК України). Інші випадки визнання договору укладеним зазначені у ст.ст.642 - 643 ЦК України.
Частина 1 ст.628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Розкриваючи зміст засади свободи договору у ст.ст.6, 627 ЦК України визначає, що свобода договору полягає в праві сторін вільно вирішувати питання при укладенні договору, виборі контрагентів та погодженні умов договору.
Закріпивши принцип свободи договору, ЦК України разом з тим визначив, що свобода договору не є безмежною, оскільки відповідно до абз.2 ч.3 ст.6 та ст.627 цього Кодексу при укладенні договору, виборі контрагентів, визначенні умов договору сторони не можуть діяти всупереч положенням цього Кодексу та інших актів цивільного законодавства.
Зазначені положення узгоджуються з нормами ч.1 ст.203, ч.1 ст.215 ЦК України, відповідно до яких підставою недійсності правочинів є суперечність їх актам цивільного законодавства.
Водночас ч.1 ст.12 ЗУ «Про Житлово - комунальні послуги» передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Статті 7, 8 цього Закону визначають обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг.
Пунктом 1 ч.2 ст.7 Закону України «Про Житлово - комунальні послуги» передбачено, що споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг.
З аналізу змісту абз.2 ч.3 ст.6, ч.1 ст.630 ЦК України, ст.ст.6-8 ЗУ «Про Житлово-комунальні послуги» вбачається, що умови договору, що набули юридично обов`язкового значення в силу актів цивільного законодавства, є обов`язковими для сторін договору, які не мають права відступити від їх положень і врегулювати свої відносини на власний розсуд.
Статтею 24 Закону України "Про теплопостачання" передбачено, що основними обов`язками споживача теплової енергії є - своєчасне укладення договору з Теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії.
Таким чином, укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача. Відмова споживача послуг від укладення договору в такому разі суперечить вимогам ч. 3 ст. 6, ст. ст. 627, 629, 630 ЦК України та ст.ст.7, 8 ЗУ «Про Житлово - комунальні послуги».
Крім того, вирішуючи питання стягнення судових витрат, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд приходить до висновку, що з відповідача в користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 гривень, згідно платіжного доручення №537 від 12.02.2019 року.
Керуючись ст.41 Конституції України, ст.ст.2, 12, 81, 89, 141, 258, 263-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.6, 203, 208, 215, 316, 317, 319, 322, 626, 627, 628, 630, 638 ЦК України, ст.ст.1, 24 ЗУ «Про теплопостачання», ст.ст.1, 6, 7, 8, 12, 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», суд
Позов Акціонерного товариства «Херсонська теплоелектроцентраль» до ОСОБА_1 про укладення договору на підставі рішення суду задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя: С.І.Майдан