______________МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ______________
Пр. №2/521/987/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд міста Одеси у складі:

головуючого - судді Сегеди О.М.,

при секретарі - Колесник Т.В.,

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

встановив:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, уточненим у подальшому, до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_4 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді 20/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , який належав померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 13 вересня 1990 року.

Право власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано 19 жовтня 1990 року в КП «ОМБТІ».

Рішенням ІІІ сесії Іллічівської районної Ради від 26 вересня 1990 року була змінена нумерація будинку з АДРЕСА_2 .

Позивач зазначав, що при житті ОСОБА_4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме 19/50 частин продала за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 07 грудня 1990 року - ОСОБА_5 , а 11/50 частин за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 27 грудня 1993 року - ОСОБА_6 .

Отже, на час смерті ОСОБА_4 належало на праві власності 20/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, площею 21,1 кв.м., кухні, площею 5,5 кв.м., двох веранд, площею 7,2 кв.м. та 5,7 кв.м.

При житті, а саме 24 травня 1984 року ОСОБА_4 склала заповіт, за яким все своє майно заповіла ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У померлого було троє дітей, а саме: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які були зареєстровані та проживали разом з ним та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_3 .

Спадщина після смерті ОСОБА_7 не відкривалася, оскільки у померлого не було спадкового майна. Крім того, на час смерті ОСОБА_7 в шлюбі не перебував.

Вказував, що після смерті бабусі ОСОБА_4 відкрилася спадщина у вигляді 20/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , яка належала померлій на праві власності на підставі свідоцтва про право власності від 13 вересня 1990 року, та складалася з однією житлової кімнати, площею 21,1 кв.м., кухні, площею 5,5 кв.м., двох веранд, площею 7,2 кв.м. та 5,7 кв.м., у цілому будинок складається з житлового будинку літ. «А» житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 84,4 кв.м.; літньої кухні літ. «Б»; літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», гаражу літ. «З», вбиральні літ. «Д», огорожі 1-6, мостіння - 1, які розташовані на земельній ділянці, площею 400,0 кв.м.

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_4 є її онуки, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_8 , які прийняли спадщину, оскільки на день її смерті були зареєстровані та проживали разом з нею за адресою: АДРЕСА_3 , але свідоцтво про прийняття спадщини за законом отримати не встигли.

Стверджував, що його рідний брат, відповідач ОСОБА_3 , спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняв, так як з померлою разом не проживав та із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертався.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 помер. Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкоємцями за законом після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_1 , рідний брат померлого, який прийняв спадщину, оскільки своєчасно звернувся до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, а також відповідачі ОСОБА_3 , рідний брат померлого, та ОСОБА_2 , рідна матір померлого, які з заявами про прийняття спадщини до державного нотаріуса не зверталися та спадщину не прийняли.

Зазначав, що 13 вересня 2019 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори у м. Одесі йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки в його прізвищі « ОСОБА_9 » та в прізвищі померлої « ОСОБА_9 » є розбіжності.

Посилаючись на порушення своїх прав, позивач просив суд встановити факт того, що він ОСОБА_1 є рідним онуком померлої ОСОБА_4 та визнати за ним право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та після смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 20/50 частин житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається з однієї житлової кімнати, площею 21,1 кв.м., та нежитлових приміщень: кухні, площею 5,5 кв.м., веранди площею 7,2 кв.м., веранди, площею 5,7 кв.м., у цілому будинок складається з житлового будинку літ. «А» житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 84,4 кв.м.; літньої кухні літ. «Б»; літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», гаражу літ. «З», вбиральні літ. «Д», огорожі 1-6, мостіння - 1, які розташовані на земельній ділянці, площею 400,0 кв.м.

Ухвалою суду від 29 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (т. 1 а.с. 65-66).

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року було замінено неналежного відповідача - Одеську міську раду, на належних відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (т. 1 а.с. 218-219).

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року було продовжено строк підготовчого провадження (т. 1 а.с. 220-221).

Ухвалою суду від 20 лютого 2020 року підготовче провадження по справі було закрите та справа призначена до судового розгляду (т. 1 а.с. 134-135).

Позивач та його представник, діючий на підставі ордеру від 29 жовтня 2019 року та угоди про надання правової допомоги від 29 жовтня 2019 року в судове засідання не з`явилися, надали заяву, якою підтримали позовні вимоги, просили суд їх задовольнити та розглянути справу за їх відсутності (т. 1 а.с. 73,74, т. 2 а.с. 1).

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового засідання повідомлялися відповідно до ст. 128 ЦПК України, надали до суду заяви про визнання позову у повному обсязі та просили суд розглянути справу за їх відсутністю (т. 1 а.с. 117, 118, 230, 231-232, т. 2 а.с. 2).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників судового процесу, проаналізувавши і оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються главою 84 книги шостої ЦК України, тому при винесенні рішення суд застосовує норми матеріального права, якими регулюються правовідносини, які виникли між сторонами.

Встановлено, що ОСОБА_4 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_11 , актовий запис про шлюб №1562 від 20 листопада 1938 року, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т. 1 а.с. 145-146).

В період шлюбу у них народився син ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т. 1 а.с. 145-146).

Зі змісту повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження вбачається, що згідно довідки про відсутність актового запису про народження від 27 травня 1993 року - актовий запис про народження ОСОБА_7 відсутній.

ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_12 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1 а.с. 213).

Судом встановлено, що ОСОБА_4 на праві власності на підставі свідоцтва про право особистої власності від 13 вересня 1990 року належав житловий будинок АДРЕСА_4 (т. 1 а.с. 38, 176).

Право власності ОСОБА_4 на житловий будинок АДРЕСА_1 було зареєстровано 19 жовтня 1990 року в КП «ОМБТІ».

Рішенням ІІІ сесії Іллічівської районної ради народних депутатів від 26 вересня 1990 року була змінена нумерація будинку з АДРЕСА_2 (т. 1 а.с. 40-43).

Розпорядженням Іллічівської районної адміністрації №399 від 01 червня 2000 року була затверджена нумерація домів селища «Сахарний» (т. 1 а.с. 39).

Встановлено, що при житті ОСОБА_4 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а саме 19/50 частин продала за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 07 грудня 1990 року - ОСОБА_5 , а 11/50 частин за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу від 27 грудня 1993 року - ОСОБА_13 (т. 1 а.с. 173-175, 181-183).

Відповідно до довідки КП «БТІ`ОМР від 03 грудня 2019 року станом на 31 грудня 2012 року право власності на будинок за адресою: АДРЕСА_5 ) зареєстровано: 20/50 частин будинку ( АДРЕСА_6 ) за ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності від 13 вересня 1990 року; 19/50 частин будинку ( АДРЕСА_7 ) за ОСОБА_14 , дата реєстрації 04 грудня 1997 року; 11/50 частин будинку ( АДРЕСА_3 ) за ОСОБА_15 , дата реєстрації 29 листопада 1999 року (т. 1 а.с. 216).

З матеріалів справи вбачається, що 24 липня 2019 року ОСОБА_15 за договором дарування від 24 липня 2019 року передала у власність ОСОБА_16 11/50 частин житлового будинку за адресою: АДРЕСА_8 ) (т. 1 а.с. 113-114).

Таким чином, ОСОБА_4 на час смерті належало на праві власності 20/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, площею 21,1 кв.м., кухні, площею 5,5 кв.м., двох веранд, площею 7,2 кв.м. та 5,7 кв.м., у цілому будинок складається з житлового будинку літ. «А» житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 84,4 кв.м.; літньої кухні літ. «Б»; літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», гаражу літ. «З», вбиральні літ. «Д», огорожі 1-6, мостіння - 1, які розташовані на земельній ділянці, площею 400,0 кв.м.

З матеріалів справи вбачається, що при житті, а саме 24 травня 1984 року ОСОБА_4 склала заповіт, яким все своє майно заповіла своєму сину ОСОБА_7 (т. 1 а.с. 141-142).

Факт того, що ОСОБА_7 був рідним сином ОСОБА_4 підтверджується також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т. 1 а.с. 145-146).

Судом встановлено, що ОСОБА_7 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, зареєстрованому 30 січня 1971 року відділом РАЦС Іллічівського РВК м. Одеси, актовий запис №119, що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т. 1 а.с. 137).

21 травня 1986 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_2 був розірваний, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу (т. 1 а.с. 19).

В період шлюбу у них народилося троє дітей: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвами про народження (т. 1 а.с. 14, 136 звор., 137, 159 звор., 160).

Факт того, що ОСОБА_7 є рідним батьком ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_3 , сторонами не заперечувався.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер син ОСОБА_4 - ОСОБА_7 , що підтверджується свідоцтвом про смерть та записом акту про смерть (т. 1 а.с. 18, 138, 144).

Після його смерті спадщина не відкривалася у зв`язку з відсутністю спадкового майна.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1 а.с. 17, 128).

Після її смерті відкрилася спадщина на 20/50 частини житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати, площею 21,1 кв.м., кухні, площею 5,5 кв.м., двох веранд, площею 7,2 кв.м. та 5,7 кв.м., у цілому будинок складається з житлового будинку літ. «А» житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 84,4 кв.м.; літньої кухні літ. «Б»; літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», гаражу літ. «З», вбиральні літ. «Д», огорожі 1-6, мостіння - 1, які розташовані на земельній ділянці, площею 400,0 кв.м. (т. 1 а.с. 38).

Спадкоємцями четвертої черги після смерті ОСОБА_4 є її онуки ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом з померлою на час її смерті та своєчасно звернулися до нотаріальної контори із заявами про прийняття спадщини.

Факт постійного проживання ОСОБА_4 з її онуками ОСОБА_1 , ОСОБА_8 підтверджується домовою книгою та довідками за №3451 від 16 листопада 2007 року та за №1216 від 03 листопада 2006 року (т. 1 а.с. 44-46, 52, 53).

Встановлено, що 10 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Малиновської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , що підтверджується його заявою від 10 липня 2019 року (т. 1 а.с. 127).

Відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_4 не прийняв, оскільки разом з померлою не проживав та заяву про прийняття спадщини не подавав.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (т. 1 а.с. 21, 150).

Після смерті ОСОБА_8 відкрилася спадщина у вигляді 1/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 .

Спадкоємицею першої черги після смерті ОСОБА_8 є його рідна мати ОСОБА_2 , яка спадщину після смерті сина не прийняла, оскільки до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася.

Спадкоємцями другої черги за законом після смерті ОСОБА_8 є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , рідні брати померлого, що підтверджується свідоцтвом про народження (т. 1 а.с. а.с. 14, 136 звор., 137, 159 звор., 160).

Відповідач ОСОБА_3 спадщину після смерті ОСОБА_1 не прийняв, оскільки разом з померлим не проживав та заяву про прийняття спадщини не подавав.

Встановлено, що ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті брата, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом з померлим за адресою: АДРЕСА_3 , а також шляхом звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від 13 вересня 2019 року (т. 1 а.с. 149, 154, 155).

Факт реєстрації та проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , підтверджується довідкою про склад сім`ї та реєстрації від 15 травня 2019 року (т. 1 а.с. 56).

Відповідно до довідки від 17 травня 2019 року ОСОБА_8 був зареєстрований та проживав з 22 травня 1992 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_6 за адресою: АДРЕСА_3 (т. 1 а.с. 54).

13 вересня 2019 року державним нотаріусом Малиновської державної нотаріальної контори від 13 вересня 2019 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_4 , оскільки в прізвищах померлих ОСОБА_4 та ОСОБА_7 є розбіжності (т. 1 а.с. 145-146).

Факт того, що ОСОБА_7 був рідним сином ОСОБА_4 підтверджується заповітом від 24 травня 1984 року, яким померла все своє майно заповіла ОСОБА_7 , а також повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження (т. 1 а.с. 141 звор.-142, 145-146).

За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_7 був рідним сином ОСОБА_4 , а ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_8 були рідними онуками померлої ОСОБА_4 .

Вказаний факт сторонами не заперечувався.

Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Оскільки після смерті ОСОБА_4 її онуки ОСОБА_1 та ОСОБА_8 прийняли спадщину, то в силу ст. 1268 ЦК України у них виникло право володіння та користування спадковим майном.

Відповідно до правової позиції у справі за №6-164 цс12 в спадкоємця, який у встановленому законом порядку прийняв спадщину, права володіння та користування спадковим майном виникають з часу відкриття спадщини. Такий спадкоємець може захищати свої порушені права володіння та користування спадковим майном відповідно до глави 29 ЦК України (Постанова Судової палати у цивільних справах Верховного суду України від 23 січня 2013 року)

Таким чином, оскільки після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_8 прийняли спадщину, то кожному з них належало на праві власності у порядку спадкування за законом по 1/5 частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 .

Якщо у складі спадщини, яку прийняв спадкоємець, є нерухоме майно, спадкоємець зобов`язаний зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації (ст. 1299 ЦК України).

Згідно ч. 2 ст. 331 ЦК України, якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України від 01 липня 2004 року «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

За таких обставин, суд вважає доведеним факт того, що ОСОБА_8 на праві власності належала 1/5 частина житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що позивач не має можливості після смерті ОСОБА_4 оформити своє право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , а також право власності на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 після смерті брата ОСОБА_8 .

Відповідно до ст. 25 ЦК України - здатність мати цивільні права та обов`язки (цивільну правоздатність) мають усі фізичні особи. Цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті.

Цивільною дієздатністю фізичної особи визнається її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також своїми діями набувати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та відповідати в разі їх невиконання.

Отже, право на отримання документу про право власності померлого на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 має особа, яка є власником даного майна, тобто дане право нерозривно пов`язане з особою спадкодавця, тому після її смерті спадкоємець не має можливості отримати правовстановлюючий документ на спадкове майно в позасудовому порядку.

Відповідно до п. 1 глави 8 розділу 1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріуси не приймають для вчинення нотаріальних дій документи, які не відповідають вимогам законодавства України.

Відсутність належним чином оформленого правовстановлюючого документа щодо права власності померлого ОСОБА_8 на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 позбавляє позивача можливості його надати нотаріусу для оформлення свідоцтва про право власності в порядку спадкування за законом на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 .

Відповідно до норм ч. ч. 1, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню у повному обсязі.

Тому, у суду є всі підставі для задоволення позовних вимог позивача, оскільки він своєчасно прийняв спадщину після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_8 .

Зважаючи на вимоги закону, щодо розумності строку розгляду цивільних справ, суд вважає за необхідне розглянути справу за наявними у ній доказами.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Судовий збір у справі складає 4268,40 грн. (3500,00 грн. + 768,40 грн.), що сплачений позивачем у повному обсязі при зверненні до суду.

Керуючись ст.ст. 386, 392, 1235, 1241, 1261, 1268, 1269, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 12,13, 81, 259, 264, 268, 273, 280, 284, 354 ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування за законом - задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 є рідним онуком ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт того, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною бабусею ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з однією житлової кімнати, площею 21,1 кв.м., кухні, площею 5,5 кв.м., двох веранд, площею 7,2 кв.м. та 5,7 кв.м., у цілому будинок складається з житлового будинку літ. «А» житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 84,4 кв.м.; літньої кухні літ. «Б»; літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», гаражу літ. «З», вбиральні літ. «Д», огорожі 1-6, мостіння - 1, які розташовані на земельній ділянці, площею 400,0 кв.м., яка належала на праві власності ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності у порядку спадкування за законом на 1/5 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , яка складається з однією житлової кімнати, площею 21,1 кв.м., кухні, площею 5,5 кв.м., двох веранд, площею 7,2 кв.м. та 5,7 кв.м., у цілому будинок складається з житлового будинку літ. «А» житловою площею 46,8 кв.м., загальною площею 84,4 кв.м.; літньої кухні літ. «Б»; літньої кухні літ. «В», сараю літ. «Г», сараю літ. «Е», гаражу літ. «З», вбиральні літ. «Д», огорожі 1-6, мостіння - 1, які розташовані на земельній ділянці, площею 400,0 кв.м., яка належала на праві власності ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 21 квітня 2020 року.

Суддя О.М. Сегеда