Гусятинський районний суд Тернопільської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"21" квітня 2020 р. Справа № 596/465/20

Гусятинський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Цвинтарної Т.М.

при секретарі судового засідання Перцовій В.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в селищі Гусятин цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на майно, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Гусятинського районного суду Тернопільської області з позовом до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області та просить визначити, що розмір частки у спільній сумісній власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, який належить на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Оришківською сільською радою 25.11.2002 року, зареєстрованого Гусятинським РК БТІ 29 листопада 2002 року за реєстраційним №433, в книзі №5, становить по 1 /2 частки.

Визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позивних вимог посилається на те, що в АДРЕСА_1 , розміщений житловий будинок садибного типу, який належав її покійному батьку - ОСОБА_3 . Даний житловий будинок був набутий її батьком за час спільного життя із дружиною - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час позивачка бажає успадкувати вищевказаний житловий будинок, проте, вчинити цю дію не може, оскільки розмір часток у спільному майні не визначено.

Батько - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 та на момент відкриття спадщини постійно проживав та був зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на все належне йому майно, а саме, на вищезазначений житловий будинок, оскільки іншого майна у власності не мав. Батько за життя склав заповіт, яким заповів їй все своє майно.

Мати - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй майно, а саме, на частку житлового будинку, який належить їй як другому із подружжя. Вона є спадкоємцем матері за законом, прийняла спадщину у встановленому законом порядку. Інших спадкоємців на майно спадкодавця немає.

Проте, при звернені до нотаріуса з метою оформлення своїх спадкових прав на майно, яке належало спадкодавцям ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , їй відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом та за законом на спірне майно, у зв`язку із необхідністю визначення часток у спільному майні подружжя та відсутністю належних правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавців. А тому, просить суд визнати за нею право власності на спірне нерухоме майно, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька - ОСОБА_3 та за законом після смерті матері - ОСОБА_2 .

Позивач в підготовче засідання не з`явилася, однак, подала до суду письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, згідно якої позовні вимоги підтримала у повному обсязі.

Представник відповідача в підготовче засідання не з`явився, попередньо надіславши до суду письмову заяву про слухання справи у відсутності представника відповідача. Позовні вимоги визнають.

Відповідно до ст. 200 ч. 4 ЦПК України при визнанні позову ухвалюється судове рішення в підготовчому судовому засіданні в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України, згідно якої у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Суд, дослідивши зібрані по справі докази, вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Оришківською сільською радою 05 травня 1971 року та копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Гусятинським РВ УМВС України в Тернопільській області 25 березня 1999 року.

Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 належав ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Оришківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 25.11.2002 року, зареєстрованого Гусятинським РК БТІ 29 листопада 2002 року за реєстраційним №433, в книзі №5.

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , повторно виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Чортківського міськрайонного управління юстиції у Тернопільській області 28 жовтня 2015 року вбачається, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі із 26 серпня 1966 року до дня смерті.

Відповідно до ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

За змістом ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

У відповідності до ст. ст. 69, 70 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними.

Згідно ст. 368 ЦК України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Судом встановлено, що право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який знаходиться в АДРЕСА_1 набуте ОСОБА_3 у період шлюбу. Отже ця нерухомість є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, що відповідає вимогам ст. 60 СК України.

Згідно ч. 2 ст. 370 ЦК України у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Таким чином, враховуючи, що співвласники спірного житлового будинку ОСОБА_3 та ОСОБА_2 померли, враховуючи презумпцію рівності часток, суд вважає, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на спірну квартиру є рівною і становить по 1/2 частці.

18 лютого 2013 року ОСОБА_3 на випадок своєї смерті зробив заповідальне розпорядження, яким заповів все своє майно ОСОБА_1 позивачу по справі, що стверджується копією заповіту, посвідченого секретарем виконавчого комітету Оришківської сільської ради Гусятинського району Тернопільської області Балик О.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 02, який на день смерті не змінений і не скасований.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи.

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому числі і на 1/2 частину житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_3 у вищезазначеному будинку разом із ним проживали та були зареєстровані: дружина ОСОБА_2 , дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_4 , онука ОСОБА_5 , що стверджується довідкою Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 187 від 25.02.2020 року.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_3 , так як проживала разом із ним за однією адресою та не заявила про відмову від неї.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується матеріалами справи.

Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, в тому числі і на 1/2 частину житлового будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

На день смерті ОСОБА_2 у вищезазначеному будинку разом із нею проживали та були зареєстровані: дочка ОСОБА_1 , зять ОСОБА_4 , онука ОСОБА_5 , чоловік онуки ОСОБА_6 та правнучка ОСОБА_7 , що стверджується довідкою Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області № 195 від 27.02.2020 року.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , так як проживала разом із нею за однією адресою та не заявила про відмову від неї.

Проте, ОСОБА_1 нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, а саме: на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із необхідністю визначення часток у спільному майні подружжя та відсутністю належних правовстановлюючих документів на ім`я спадкодавців, що підтверджується довідкою інформаційного характеру, виданою приватним нотаріусом Гусятинського районного нотаріального округу від 24.02.2020 року за №110/02-14.

Відповідно до вимог ст.ст. 1216, 1217, 1268 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно з вимогами ст. ст. 1268, 1269, 1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину, або не прийняти її. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини протягом шести місяців з часу відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, позивач являється єдиним спадкоємцем за заповітом майна померлого ОСОБА_3 та за законом майна померлої ОСОБА_2 , яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину, а тому набула права на спадкування майна покійного ОСОБА_3 за заповітом та майна померлої ОСОБА_2 за законом.

Позивач прийняла спадщину, однак, не може оформити свої спадкові права у нотаріальній конторі, оскільки необхідно визначення часток у спільному майні подружжя та відсутні належні правовстановлюючі документи на спірне нерухоме майно.

Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за заповітом та за законом, права власності на нерухоме майно судом не встановлено, відповідач позов визнає, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

Враховуючи вищевказані вимоги закону та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що слід визнати частки подружжя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , у спільній сумісній власності рівними, а саме, на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, по 1/2 частці кожному, а також за позивачем слід визнати право власності на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, в порядку спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , та на 1/2 частку житлового будинку садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі наведеного, ст. ст. 368, 370, 372, 392, 1223, 1268, 1269, 1270 Цивільного кодексу України, керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 80, 141, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жительки АДРЕСА_1 ) до Копичинецької міської ради Гусятинського району Тернопільської області (, місцезнаходження якої м. Копичинці, вул. 22 Січня, 29, Гусятинського району, Тернопільської області) про визначення розміру часток у приватній спільній сумісній власності та визнання права власності на майно - задовольнити.

Визначити, що розмір часток у спільній сумісній власності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на житловий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, який належав їм на праві спільної сумісної власності на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого Оришківською сільською радою Гусятинського району Тернопільської області 25.11.2002 року, зареєстрованого Гусятинським РК БТІ 29 листопада 2002 року за реєстраційним №433, в книзі №5, становить по 1/2 частки.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жителькою АДРЕСА_1 ) право власності на майно в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 батька ОСОБА_3 , а саме, на 1/2 частку житлового будинок садибного типу, загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , жителькою АДРЕСА_1 ) право власності на майно в порядку спадкування за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 матері ОСОБА_2 , а саме, на 1/2 частку житлового будинок садибного типу, загальною площею 114,1 м2, житловою - 83,4 м2, з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду або через Гусятинський районний суд Тернопільської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено 23 квітня 2020 року.

Суддя Гусятинського районного суду

Тернопільської області Т.М. Цвинтарна