ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/6109/20
провадження № 2/753/5431/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" квітня 2020 р. м. Київ

Суддя Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О., розглянувши заяву позивачів Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 до Дарницького районного суду м. Києва надійшла позовна заява Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Одночасно з поданням позову, від представник позивача Міністерства оборони України - Сажієнко І.О. та представника позивача Київського квартирно-експлуатаційного управління - Діцуленко К.С. надійшла заява про забезпечення позову шляхом: накладення арешту на нежитлове приміщення - групу нежитлових приміщень 2-го та мансардного поверху № 3, № 4 в літ. «А» нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 868,3 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 ; шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення - групу нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, № 2 в літ. «А», нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 841.6кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 ; шляхом накладення арешту на нежитлове приміщення - групу нежитлових приміщень 1-го та 2-го поверху № 5, № 6 в літ. «А» нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 963,4 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 ; шляхом накладення заборони вчиняти будь-яким особам у будь-який спосіб будь-які дії, направлені на розпорядження та відчуження нежитлових приміщень: групи нежитлових приміщень 2-го та мансардного поверху № 3 № 4 в літ. «А» нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 868,3 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, № 2 в літ. «А», нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 841,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000; групу нежитлових приміщень 1-го та 2-го поверху №5, № 6 в літ. «А» нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 963,4 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000.

Заява обґрунтована наступними обставинами. Будівля АДРЕСА_1 перебуває на території військового містечка № 147 (по генплану № 11 будівля «Клубу») належить до державної власності оборонного відомства, Міністерство оборони України по відношенню до зазначеної будівлі є суб`єктом, що здійснює управління державним майном, а Київське квартирно-експлуатаційне управління - балансоутримувачем вказаного державного майна оборонного відомства. Уповноваженим органом державної влади жодних рішень щодо відчуження чи реалізації нерухомого майна будівлі АДРЕСА_2 - не приймалось, будь- яке свідоцтво про право власності на ім`я ОСОБА_4 , на підставі якого було здійснено державну реєстрацію права власності на будівлю № АДРЕСА_2 , уповноваженим органом не видавалось. ОСОБА_4 не набував будь-якого права на спірну будівлю оборонного відомства, та при укладенні подальших правочинів (договорів купівлі продажу) спірної будівлі ОСОБА_4 був особою, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа спірним нерухомим військовим майном, та не мала права його відчужувати. Ухвалою суду від 15.12.2017 відкрито провадження у справі № 753/17436/17 щодо визнання недійсним свідоцтва про право власності на ім`я ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , загальною площею 2673, 3 кв. м. та скасування рішення державного реєстратора Філії комунального підприємства Київської обласної ради «Готово» міста Києва Бондаренко Ангеліни Вікторівни про державну реєстрацію права приватної власності ОСОБА_4 на об`єкт нерухомого майна, а саме: нежитлову будівлю АДРЕСА_1 , площею 2673,3 кв. ОСОБА_5 придбав майно у ОСОБА_4 , який не мав права його відчужувати. Громадяни ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 (що реалізував майно ОСОБА_3 ) придбали відповідні частки майна у ОСОБА_5 , який придбав майно у ОСОБА_4 як особи, яка незаконно ним заволоділа та не мала права його відчужувати. Отже, предметом позову у даній справі є витребування чайна із чужого незаконного володіння. Факт того, що спірна будівля по АДРЕСА_1 вже стала об`єктом неодноразових відчужень іншим приватним особам - відповідачі можуть відчужити частини нерухомого майна, сформовані в результаті поділу будівлі, третім особам, в тому числі змінити реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у спосіб їх поділу чи об`єднання, на що наразі у відповідачів є повноваження, тому заборона будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії щодо розпорядження спірним нерухомим майном, поряд з накладенням на них арешту, забезпечить утримання від недобросовісних дій із боку відповідачів та інших осіб, та може бути гарантією виконання можливого рішення суду.

Сторони в судове засідання не викликались, оскільки суд прийшов до висновку про розгляд вказаної заяви за їх відсутності у відповідності до положень ч. 1 ст. 153 ЦПК України.

Суд, дослідивши заяву та надані до неї матеріали, матеріали позовної заяви, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п. 1,2,3 ч. 1, ч. 3 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання. Заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п.3-4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, повинен пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Так, судом встановлено, що між сторонами існує спір щодо об`єкту нерухомого військового майна - Будівлі АДРЕСА_1 перебуває на території військового містечка № 147 (по генплану № 11 будівля «Клубу»), яку позивач вважає своєю власністю та яка на його власне переконання незаконно вибула поза його волею з його власності та наразі перебуває у власності відповідачів.

Відповідно до Договору купівлі-продажу 33/100 часток нежитлової будівлі від 27.07.2017, ОСОБА_4 здійснив відчуження 33/100 часток нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 868,3 кв.м. громадянину ОСОБА_5 . За відповідною заявою щодо поділу об`єкта нерухомого майна та за результатами укладення вказаного Договору купівлі-продажу, приватним нотаріусом Некриловим К.Ю. було проведено реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_5 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 000.

В подальшому, відповідно до Договору купівлі-продажу від 02.08.2017, ОСОБА_5 здійснив відчуження нежитлового приміщення - групи нежитлових приміщень 2-го та мансардного поверху № 3, 4 в літ. «А» нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 868,3 кв.м. громадянці ОСОБА_1 .

Відповідно до Договору купівлі-продажу 36/100 часток нежитлової будівлі від 27.07.2017, ОСОБА_4 здійснив відчуження 36/100 часток нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 963,4 кв.м. громадянину ОСОБА_5 . За відповідною заявою щодо поділу об`єкта нерухомого майна та за результатами укладення вказаного Договору купівлі-продажу було проведено реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_5 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 000.

В подальшому, відповідно до Договору купівлі-продажу від 02.08.2017 ОСОБА_5 здійснив відчуження нежитлового приміщення - групи нежитлових приміщень 1-го та 2-го поверху № 5, № 6 в літ. «А» нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 963,4 кв.м. громадянину ОСОБА_2 .

Відповідно до Договору купівлі-продажу 31/100 часток нежитлової будівлі від 27.07.2017, ОСОБА_4 здійснив відчуження 31/100 часток нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 841,6 кв.м. громадянину ОСОБА_5 . За відповідною заявою щодо поділу об`єкта нерухомого майна та за результатами укладення вказаного Договору купівлі-продажу було проведено реєстрацію права приватної власності за ОСОБА_5 на об`єкт нерухомого майна реєстраційний номер: 000.

В подальшому, відповідно до Договору купівлі-продажу від 29.07.2017, ОСОБА_5 здійснив відчуження нежитлового приміщення - групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, № 2 в літ. «А», нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 841,6 кв.м. громадянину ОСОБА_6 .

В свою чергу, відповідно до Договору купівлі-продажу від 21.11.2017, ОСОБА_6 здійснив відчуження нежитлового приміщення - групи нежитлових приміщень 1-го поверху № 1, № 2 в літ. «А», нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 841,6 кв.м. громадянці ОСОБА_3 .

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача з метою реалізації в майбутньому актів правосуддя й задоволених вимог позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективного виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або майнових наслідків заборони вчиняти певні дії.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого від 17.07.1997, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Суд, дослідивши матеріали справи та поданої заяви, враховуючи підстави, предмету позову, дійшов висновку про те, що невжиття заходу забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірне майно може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також унеможливити ефективний захист прав або інтересів позивачів, за захистом яких вони звернулись до суду, а тому заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню, оскільки вказаний захід є співмірним з позовними вимогами.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для застосування заборони будь-яким особам у будь-який спосіб вчиняти будь-які дії, направлені на розпорядження та відчуження спірного майна, оскільки вид забезпечення позову - накладення арешту на майно охоплює в собі вказану заборону, тому доцільності відокремлювати її як окремий вид забезпечення позову не має.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку про забезпечення позову шляхом накладення арешту.

З врахуванням ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення.

Суд не вбачає підстав вимагати від позивачів зустрічного забезпечення, оскільки обставини, за яких суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення у відповідності до положень ч. 3 ст. 154 ЦПК України, відсутні.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 151 - 153 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Заяву Міністерства оборони України та Київського квартирно-експлуатаційного управління про забезпечення позову задовольнити частково.

Накласти арешт на нежитлове приміщення - групу нежитлових приміщень 2-го та мансардного поверху № 3, № 4 в літ. «А» нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 868,3 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_1 .

Накласти арешт на нежитлове приміщення - групу нежитлових приміщень 1-го поверху №1, № 2 в літ. «А», нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 841,6 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_3 .

Накласти арешт на нежитлове приміщення - групу нежитлових приміщень 1-го та 2-го поверху № 5, № 6 в літ. «А» нежитлової будівлі за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 963,4 кв.м. реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 000, що зареєстровано на праві власності за ОСОБА_2 .

Позивач Міністерство оборони України, , місцезнаходження: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 6.

Позивач Київське квартирно-експлуатаційне управління, , місцезнаходження: м. Київ, просп. Повітрофлотський, буд. 30.

Відповідач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_5 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_6 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_7 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали до Київського апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Виконання ухвали доручити Дарницькому районному відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ)

Підтвердження виконання ухвали направити на адресу суду (м. Київ, вул. Кошиця, 5-А, судді Заставенко М.О., справа № 753/ 753/6109/20).

Суддя: М.О. Заставенко