_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-во/947/89/20
УХВАЛА

21.04.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Коваленко О.Б.,

за участю секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Досковського В.Г., про виправлення описки у рішення суду,

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Досковського В.Г. про виправлення описки у рішенні суду.

В заяві представник позивача зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2018 р. задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та виділено в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомості належні ОСОБА_1 60/1000 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складаються з: частини житлового будинку літ. «В» у складі приміщень: 1-1 жила, площею 9,7 кв.м; 1-2 коридор, площею 3,9 кв.м; 1-3 жила, площею 7,7 кв.м; 1-4 жила, площею 22,1 кв.м; 1-6 санвузол, площею 2,9 кв.м; 1-7 кухня, площею 10,2 кв.м; 1-8 коридор, площею 5,2 кв.м; 1-9 жила, площею 8,1 кв.м, загальною площею 69,8 кв.м, в т.ч. житловою - 47,6 кв.м; житлового будинку літ. «В"» в складі наступних приміщень: 2-1 коридор, площею 4,6 кв.м; 2-2 їдальня, площею 13,2 кв.м; 2-3 сходи, площею 3,2 кв.м; 2-4 кухня, площею 5,9 кв.м; 2-5 санвузол, площею 4.0 кв.м; 2-6 жила, площею 9,9 кв.м; 2-7 жила, площею 22,5 кв.м; 2-8 сходи, площею 3,2 кв.м; 2-9 веранда, площею 3,2 кв.м, загальною площею 69,7 кв.м, в т.ч. житловою - 45,6 кв.м.

Зазначене рішення сторонами не оскаржувалося та набрало законної сили.

У резолютивній частині рішення допущено описку, у зв`язку з необхідністю виправлення якої ОСОБА_2 змушений звернутися із цією заявою.

Так, звертаючись до суду з позовом, ОСОБА_2 просив виділити зі спільної часткової власності в самостійний об`єкт нерухомості належні йому 60/1000 частин домоволодіння АДРЕСА_1 .

При цьому, згідно зі свідоцтвом про право власності на домоволодіння від 23.01.2007 р., належні ОСОБА_1 60/1000 частин домоволодіння складаються з приміщень літ. 1-1; 1 -2; 1-3; 1-4; 1-6; 1-7; 1-8; 1-9, загальною площею 69,8 кв.м., жилою площею 47,6 кв.м у жилому будинку літ. «В», жилого будинку літ. «В-ІІ», загальною площею 69,7 кв.м; гаражу літ. «В- III», загальною площею 19,2 кв.м, що розташовані на земельній ділянці, площею 370,12 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням суду від 18.12.2018 р. позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені у повному обсязі. Проте, в резолютивній частині рішення вищевказаний гараж не перелічений у складі приміщень, що виділяються у користування ОСОБА_1 .

Як зазначено у заяві, зазначений гараж охоплюється часткою 60/1000, власником якої є ОСОБА_1 , і яку він просив виділити йому зі спільної часткової власності.

Заявник просить викласти резолютивну частину рішення Київського районного суду м. Одеси від 18.12.2018 р. по справі № 520/10841/18 в наступній редакції:

«Виділити в натурі зі спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомості належні ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) 60/1000 частин домоволодіння АДРЕСА_1 , що складаються з:

частини житлового будинку літ. «В» у складі приміщень: 1-1 жила, площею 9,7 кв.м; 1- 2 коридор, площею 3,9 кв.м; 1-3 жила, площею 7,7 кв.м; 1-4 жила, площею 22,1 кв.м; 1-6 санвузол, площею 2,9 кв.м; 1-7 кухня, площею 10,2 кв.м; 1-8 коридор, площею 5,2 кв.м; 1-9 жила, площею 8,1 кв.м, загальною площею 69,8 кв.м., в т.ч. житловою - 47,6 кв.м;

житлового будинку літ. «В» у складі наступних приміщень: 2-1 коридор, площею 4.6 кв.м; 2-2 їдальня, площею 13,2 кв.м; 2-3 сходи, площею 3,2 кв.м; 2-4 кухня, площею 5.9 кв.м: 2-5 санвузол, площею 4,0 кв.м; 2-6 жила, площею 9.9 кв.м; 2-7 жила, площею 22,5 кв.м; 2-8 сходи, площею 3,2 кв.м; 2-9 веранда, площею 3,2 кв.м, загальною площею 69,7 кв.м, в т.ч. житловою - 45,6 кв.м.

гаражу літ. «В-ІІІ», площею 19,2 кв.м.»

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Позов - це вимога позивача до відповідача, спрямована через суд, про захист порушеного або оспорюваного суб`єктивного права та охоронюваного законом інтересу, яке здійснюється у визначеній законом процесуальній формі.

Предмет позову - це певна матеріально - правова вимога позивача до відповідача, яка кореспондує зі способами захисту права, визначеними зокрема, ст. 16 Цивільного кодексу України. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Реалізуючи передбачене ст. 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Вирішуючи спір, суд повинен надати об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначити, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача.

Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством встановлюється при розгляді справи по суті та є

підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 1 статті 269 ЦПК України встановлено, що суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

В даному випадку в рішенні суду описка не допущена, оскільки позивач ОСОБА_1 на момент звернення до суду не зазначив гараж літ. «В- III», загальною площею 19,2 кв.м., разом з іншими складовими спірного нерухомого майна, заявляючи позовні вимоги про виділ зі спільної часткової власності в самостійний об`єкт нерухомості належні йому 60/1000 частин домоволодіння АДРЕСА_1 . Таким чином, зазначений гараж не був предметом розгляду цивільної справи № 520/10841/18.

Керуючись ст.ст. 261, 269, 353-355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 адвоката Досковського В.Г. про виправлення описки у рішення суду, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Київський районний суд м. Одеси протягом 15 днів з дня її проголошення.

Суддя Коваленко О. Б.