Справа № 640/2545/18
ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 грудня 2020 року Київський районний суд міста Харкова в складі:
головуючого судді Шаренко С.Л.,
при секретарі Мельник В.В.,
представника позивача Лишняк І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Київського районного суду міста Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування моральної та матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЮНІВЕС», відповідно до якої просить стягнути з відповідача на його користь позивача: суму матеріальних збитків в розмірі 31 214,79 грн., моральну шкоду в розмірі 5000 грн., а також відшкодувати шкоду у зв`язку з тимчасовою втратою загальної працездатності в розмірі 4 800,00 грн., які спричиненні внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
27.11.2018 третя особа ОСОБА_2 надав до суду свій відзив на позовну заяву в якому зазначив, що позивач ніколи не був в його автомобілі, не в момент ДТП не в будь-який інший час. Йому взагалі не зрозуміло, яким чином у нього з`явились матеріали справи, оскільки він не був учасником справи під час розгляду матеріалу про адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_2 ні в Дзержинському районному суді м. Харкова ні в Апеляційному судді Харківської області. Також третя особа ОСОБА_2 звернув увагу суду на те, що він ніколи не працював в службі таксі, як це зазначає позивач, та йому не зрозуміло, як можливо було з розірваними легенями без швидкої допомоги, самостійно доїхати до лікарні. Крім того, ОСОБА_2 вказав, що у разі такого ступеня тілесних ушкоджень , як вказує позивач, в інституті невідкладної допомоги, його повинні були опитати як потерпілого чергові поліцейські та порушити кримінальне провадження за цим фактом. Однак, цього не було, та самостійно позивач не подав заяви до правоохоронних органів. Також в своєму відзиві ОСОБА_2 вказав про те, що те захворювання легенів на які посилається позивач та на які йому проводили операцію, не є результатом травми ДТП, а є звичайним захворюванням легенів та ніяк не пов`язане з ДТП.
Позивач у судове засідання не з`явився, довірив представляти свої інтереси адвокату Лишняк І.В.
Представник позивача адвокат Лишняк І.В. в судовому засіданні підтримала позовну заяву в повному обсязі, просила задовольнити його з підстав викладених в позовній заяві та відповіді на відзив на позовну заяву.
Представник відповідача ПАТ «СК «ЮНІВЕС» в судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Третя особа ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, в силу положень ст. 223 ч. 1 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
Відповідно до ухвали суду від 21.01.2021, враховуючи, що в справі є достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлявся про місце і час судового засідання, суд розглядає справу у відсутності відповідача та згідно ч.4 ст.223 ЦПК України постановляє заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд, дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, з наступних підстав.
Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною 1 ст.4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною 3 статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими.
Судом встановлені наступні фактичні обставини.
Постановою Апеляційного суду Харківської області від 24.04.2017 постанову Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасовано, а провадження по справі в частині щодо адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку зі збігом строків, передбачених ст. 38 КУпАП. В іншій частині постанову залишено без змін. (а.с. 15-16).
24.04.2017 постанова Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2017 набрала законної сили.
Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Суд вважає, доведеним той факт, що відповідачем порушено вимоги Правил дорожнього руху України, оскільки такого висновку дійшов суд у постанові від 15.03.2017 року, яка набула чинності.
В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль TOYOTA COROLLA, державний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_3 .
Цивільно-правову відповідальність ОСОБА_2 було застраховано за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ «СК «ЮНІВЕС».
Статтею 11 ЦК України визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. При цьому підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків можуть бути: договори та інші правочини, а також - інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства або договором, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків може бути настання або ненастання певної події.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування); відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (п. 2,3 ч. 1 ст. 980 ЦК України).
Позивач звернувся до із заявою до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» про виплату страхового відшкодування, однак оскільки йому відмовлено у виплаті страхових сум він звернувся до суду з позовною заявою.
Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 1961-IV, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована., за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та майн потерпілого.
Частиною 1 та п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування. Збитками визнаються: витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Згідно пункту 23.1 ст. 23 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкодою заподіяною здоров`ю потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди є, зокрема, шкода, пов`язана з лікуванням потерпілого, тимчасовою втратою працездатності потерпілим, моральна шкода, що полягає у фізичному болю та стражданнях, яких потерпілий зазнав у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я.
Однак, дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні докази причино-наслідкового зв`язку між ДТП та отриманими позивачем тілесних ушкоджень виходячи з наступного.
Суд також зазначає про те, що довідка, яка направлена на адресу Дзержинського районного суду Управлінням патрульної поліції, на яку посилається позивач, як на підтвердження того, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди йому завдано тілесні ушкодження, не може бути прийнята, як доказ, що встановлює наявність обставин (фактів), що обґрунтовують його вимоги, оскільки з вказаної довідки не можливо встановити причино-наслідковий зв`язок саме з дорожньо-транспортною пригодою, яка сталася за участю водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того, з вказаної довідки не вбачається, що ОСОБА_1 мав будь-які тілесні ушкодження.
Згідно ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.
Відповідно до ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 76 , ч. 1, 2 ст. 77, ч. 1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.
Таким чином, оскільки в матеріалах цивільної справи та справи про адміністративне правопорушення № 638/3293/17 відсутні відомості про те, що позивач ОСОБА_1 під час ДТП перебував в автомобілі відповідача ОСОБА_2 , а також відсутні відомості про те, що погіршення стану його здоров`я, тілесні ушкодження були спричиненні внаслідок ДТП, в задоволенні позову слід відмовити.
Відповідно до частини 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено в повному обсязі, судові витрати з відповідача не стягуються.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 141, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст. 22, 979, 1160, 1166, 1187, ЦК України, Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» N1961-IV, суд-
Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компаніч «ЮНІВЕС», третя особа ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної, моральної шкоди, а також шкоди у зв`язку з тимчасовою втратою загальної працездатності, яка завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди .
Рішення суду може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Оскільки в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня складення рішення суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя: С.Л. Шаренко.