ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м.Кривий Ріг

справа № 216/5236/17

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді: Барильської А.П.,

суддів: Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач: ОСОБА_1

відповідачі: Державна казначейська служба України, Криворізький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління національні поліції в Дніпропетровській області,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні в м. Кривому Розі, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Центрально-Міського районого суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2020 року, яке ухвалено суддею Бутенко М.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, -

ВСТАНОВИВ:

У липні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Державної казначейської служби України, Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління національні поліції в Дніпропетровській області, про стягнення моральної шкоди.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 20 жовтня 2014 року, вона стала жертвою кримінального правопорушення, а саме: погроза життю, яке було скоєно її сусідом ОСОБА_2 . Того ж дня позивач звернулась до підрозділу Центрально- Міського районного відділу Криворізького МУ ГУНП в Дніпропетровської області з заявою про внесення відомостей до ЕРДР.

З цього моменту, з кожним днем відносини між позивачем та її сусідом загострювались, була створена реальна можливість спричинення важких тілесних ушкоджень позивачу або ії чоловіку з боку ОСОБА_2 або спричинення подібних ушкодження самому ОСОБА_2 з боку позивача або її чоловіка в порядку необхідної оборони.

19 листопада 2014 року до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0003735 за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

18.02.2016 року позивач отримала два листа від слідчого Криворізький відділ поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Павелко О.В. В першому листі разом з супровідним листом № 21/Ш-19з, датованим 02.02.2016 року, містились постанова від 25.12.2015 року про закриття кримінального провадження № 0003735 та постанова від 20.01.2016 року про відмову у задоволенні позивача від 13.01.2016 року з посиланням на те, що кримінальне провадження закрито.

29.02.2016 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду була задоволена частково скарга позивача, дії слідчогоКриворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області Павелко О.В. визнані протиправними, постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до ЕРДР за № 0003735 від 25.12.2015 року скасована, та матеріали повернуті до Криворізької місцевої прокуратури № 3 для організації досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

29.02.2016 року, приблизно о 12-00 год., на території присадибної ділянки домоволодіння АДРЕСА_1 ОСОБА_2 наніс позивачу кулаком декілька ударів у обличчя.

Позивач одразу зателефонувала до поліції, на місце прибули працівники поліції, зайшли до приміщення ОСОБА_2 після чого працівник поліції відібрав письмові пояснення від позивача. Після цього, позивач була госпіталізована до ОКЗ «Міська клінічна лікарня №2», де знаходилась на стаціонарному лікуванні з 29.02.2016 року до 23.03.2016 року у відділенні нейрохірургії.

23.03.2016 року за заявою позивача відкрито кримінальне провадження № 0000717 від 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч.1 ст. 122 КК України, досудове розслідування проводять працівники Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області.

21.01.2017 року постановою слідчого Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області кримінальне провадження № 0003735 закрито.

23.06.2017 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду позивачу було поновлено строк подання скарги на постанову Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 21.01.2017 року, дії слідчого визнані протиправними, постанова про закриття кримінального провадження № 0003735від 21.01.2017 скасована, матеріали повернуті до Криворізької місцевої прокуратури № 3 для організації досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

21.04.2017 року сусід позивача ОСОБА_2 , в денний час доби, умисно пошкодив інженерну комунікацію будинку АДРЕСА_2 . 21.04.2017 року її чоловік подав заяву про скоєння злочину, яка зареєстрована в ЖЕО за № 7045.

28.04.2017 року вона подала до канцелярії Центрально-Міського районного суду в м. Кривому Розі скаргу на бездіяльність слідчого щодо невнесення відомостей про злочин до Єдиного реєстру досудових розслідувань.

Ухвалою слідчого судді від 25.05.2017 року вищевказана скарга була задоволена, у зв`язку з чим, 02.06.2017 року відомості про злочин були внесені до ЄРДР та розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню за № 0000961 від 02.06.2017 за ч. 1 ст. 194 КК України.

Однак, слідчий продовжував порушувати права позивача та спричинювати позивачу моральну шкоду, так 05.12.2017 слідчий СВ Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, капітан поліції Пеклун P.O., по кримінальному провадженню № 0000961 від 02.06.2017 року за ч. 1 ст.194 КК України прийняв постанову про закриття вказаного кримінального провадження.

10.01.2018 року слідчим суддею Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу задоволено скаргу позивача, визнано протиправною діяльність слідчого СВ КВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Пеклуна Р.О. по кримінальному провадженню № 0000961 від 02.06.2017 року, скасувано постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Пеклуна Р.О. від 05.12.2017 року про закриття кримінального провадження № 0000961 від 02.06.2017 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, матеріали кримінального провадження № 0000961 від 02.06.2017 року повернуті до СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.

25.01.2018 року слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровської області Жукова І.В. прийняла постанову про чергове закриття кримінального провадження, внесеного до ЕРДР № 70000717 від 29.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

05.03.2018 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу задоволено скаргу позивача, постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області Жукової І.В. від 25.01.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000717 від 29.02.2016 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, скасовано.

20.07.2018 року слідчий СВ КВП ГУНП в Дніпропетровської області капітан поліції Жукова І.В. знову прийняла постанову про закриття вказаного кримінального провадження № 0000717 від 23.06.2017 року за ч. 1 ст.122 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального порушення.

Позивач із закриттям вказаного кримінального провадження не погодилась, подала скаргу слідчому судді.

03.09.2018 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу, у зв`язку із встановленням численних та грубих порушеннь процесуального закону з боку слідчого, задоволено скаргу позивача, скасовано постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Жукової І.В. від 20 липня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000717 від 23 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, матеріали кримінального провадження № 0000717 від 23 березня 2016 року повернуто до СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.

01.02.2019 року слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровської області Жукова І.В. прийняла постанову про закриття кримінального провадження № 0000717 від 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

04.03.2019 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Жукової І.В. від 01 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000717 від 23 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України скасовано.

17.05.2019 року позивач подала до канцелярії Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області клопотання, в якому просила призначити судову психологічну експертизу, для вирішення питання спричинення їй моральної шкоди та справедливого розміру відшкодування такої шкоди, яку просила доручити Київському НДІСЕ, в якій просила надати відповіді на запитання, сформульовані згідно рекомендації у п. 6.6. Орієнтовного переліку вирішуваних питань розділу VI. «Психологічна експертиза» Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом МЮ України від 08.10.1985 № 53/5, зі змінами від 26.12.2012 року.

21.06.2019 року слідчий Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області Жукова І.В. задовольнила клопотання позивача та 21 червня 2019 року склала клопотання про проведення судової психологічної експертизи, при цьому до запитань позивача слідчий додала не заявлені позивачем запитання щодо психіатричного стану позивача.

23.09.2019 КНДІСЕ отримав ухвалу слідчого судді, однак КНДІСЕ повідомила, що не може надати відповідь на ті запитання, які слідчий приєднала до запитань потерпілої, оскільки вказані запитання є предметом дослідження не психологічної експертизи, а належать до компетенції судово-експертних установ Міністерства охорони здоров`я України.

Позивач зауважує на тому, що спробою поставити на вирішення психологічної експертизи запитання, які вочевидь не є компетенцією судової психологічної експертизи їй спричинена чергова додаткова моральна шкода.

На підставі наведеного вище, уточнивши позовні вимоги, в останній їх редакції позивач просила суд стягнути з відповідачів Державної казначейської служби України та Головного управління національні поліції в Дніпропетровській області, яке є правонаступником Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, на її користь відшкодування моральної шкоди у розмірі 13 500 грн..

Рішенням Центрально-Міського районого суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та постановлення нового рішення по справі про задоволення позовних вимог посилаючись на те, що судом першої інстанції в описовій частині рішення відтворено перелік протиправних дій слідчого, однак не надано оцінки аргументам позивача про неодноразове протиправне закриття кримінального провадження, тривалий термін досудового розслідування та спричинення, у зв`язку з цим, моральних страждань позивачу, які полягають у негативних переживаннях через розуміння, що слідчий здійснює дії, які перешкоджають вирішення справи у розумний строк, негативних переживаннях через розуміння, що слідчий допускає, що позивач страждає на психіатричне захворювання, необхідності змінювати життєві плани через те, що виникла потреба звертатись за правовою допомогою до адвоката, суду, адвокату, сплачувати за таку допомогу кошти з пенсії, якої не вистачає на життя та відчутті власної незахищеності через небажання слідчого, всупереч законодавству та численних судових рішень, належним чином розслідувати справу.

Позивач вважає, що при ухваленні рішення суд повинен був застосувати правові позиції, викладені в Постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17.

У відзиві на апеляційну скаргу представник Головного управління національні поліції в Дніпропетровській області просить рішення суду першої інстанції залишити без змін, як законне та обґрунтоване, на її думку, апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з наступних підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволені позовних вимог позивача суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не надано суду належних доказів завдання їй моральної шкоди внаслідок незаконних рішень, дій чи бездіяльності посадової або службової особи органу державної влади, а також доказів того, що дії слідчого Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області були протиправними внаслідок неналежного виконання ним покладених трудових чи службових обов`язків.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу незаконних, на думку позивача, дій слідчих Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління національні поліції в Дніпропетровській області, які виявились в бездіяльності щодо розслідування кримінального провадження № 0003735 від 25.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК Українита кримінального провадження № 0000717 від 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та неодноразовому, протиправному закритті вказаних кримінальних проваджень.

Так, 19 листопада 2014 року, за заявою ОСОБА_1 від 20 жовтня 2014 року, в якій остання повідомила про те, що ОСОБА_2 здійснює вдностно неї хуліганські дії, погрожує фізичною розправою їй та членам її родини, до Єдиного реєстру досудових розслідувань внесено відомості за № 0003735 за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

10 грудня 2014 року слідчим СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області було прийнято постанову про закриття кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003735 від 19 листопада 2014 року за ознаками кримінального провадження, передбаченого ч.1 ст.129 КК України.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2015 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року ухвалу слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу від 15 червня 2015 року, якою було відмовлено в задоволенні скарги ОСОБА_1 на постанову слідчого СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження скасовано.

Постановлено нову ухвалу, якою постанову слідчого СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження №0003735 від 19 листопада 2014 року скасовано.

Матеріали кримінального провадження, внесеного до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0003735 від 19 листопада 2014 року, направлено до СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області для здійснення досудового розслідування.

В обгрунтування ухвали судом апеляційної скарги зазначено, що слідчий СВ Центрально-Міського РВ КМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області передчасно дійшов висновку про відсутність в діянні складу кримінального правопорушення та вказані обставини можливо перевірити лише під час здійснення досудового розслідування, яке ним було проведено не в повному обсязі, без аналізу всіх версій та здійснення всіх необхідних слідчих (розшукових) дій.

29.02.2016 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду була задоволена частково скарга позивача, постанова про закриття кримінального провадження, внесеного до ЕРДР за № 0003735 від 25.12.2015 року скасована та матеріали повернуті до Криворізької місцевої прокуратури № 3 для організації досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

В обгрунтування ухвали судом зазначено, що проведення досудового розслідування в даному кримінальному провадженні слід визнати неповним, оскільки слідчий в своїй постанові надав оцінку обставинам події, які не знайшли свого підтвердження або спростування доказами, зібраними під час досудового розмлідування, а встановленні слідчим суддею недоліки суттєво впливають на висновок про закриття кримінального провадження.

21 січня 2017 року постановою старшого слідчого Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області Павелко О.В. кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за № 0003735 від 19.11.2014 року за ознаками кримінального правопорушення передбаченого, ч. 1 ст. 129 КК України було закрито.

Ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду від 23 червня 2017 року позивачу було поновлено строк подання скарги на постанову Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області про закриття кримінального провадження від 21.01.2017 року, постанова про закриття кримінального провадження № 0003735 від 21.01.2017 скасована, матеріали повернуті до Криворізької місцевої прокуратури № 3 для організації досудового розслідування в порядку, передбаченому КПК України.

В обґрунтування ухвали судом зазначено, що проведення досудового розслідування у цьому кримінальному провадженні слід визнати неповним, оскільки слідчий в своїй постанові надав оцінку обставинам події, які не знайшли свого підтвердження або спростування доказами, зібраними під час досудового розслідування, а встановлені слідчим суддею недоліки суттєво впливають на висновок про закриття кримінального провадження, що є підставою для скасування зазначеної постанови слідчим суддею. Під час проведення кримінального провадження слідчому необхідно перевірити у повному обсязі доводи, на які посилається заявник, провести всі необхідні слідчі дії для встановлення обставин події кримінального правопорушення: в тому числі провести сумісний допит потерпілої ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , для усунення розбіжностей у їх показаннях, а за необхідності провести слідчий експеримент за їх участю, та вже за наслідками отримання та оцінки отриманої в ході розслідування доказової інформації прийняти законне та обґрунтоване рішення.

Крім того, 23.03.2016 року слідчим відділення Центрально-Міського відділення поліції Криворізького відділу поліції ГУНГІ за заявою ОСОБА_1 по факту завдання тілесних ушкоджень її знайомій, що мало місце біля будинку № 58 по вул. 10 років Жовтня м. Кривого Рогу Дніпропетровської області розпочато досудове розслідування кримінального провадження № 0000717 за ч. 1 ст. 125 КК України.

25.01.2018 року слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровської області Жукова І.В. постановила постанову про закриття кримінального провадження внесеного до ЕРДР № 70000717 від 29.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

05.03.2018 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу задоволено скаргу позивача, постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області Жукової І.В. від 25.01.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР № 0000717 від 29.02.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, скасовано.

В обґрунтування ухвали зазначено, що слідчим передчасно прийнято рішення про закриття кримінального провадження за відсутністю складу кримінального правопорушення, яке не ґрунтується на достатніх, належних та допустимих доказах, що і є підставою для її скасування.

20.07.2018 року слідчий СВ КВП ГУНП в Дніпропетровської області капітан поліції Жукова І.В. прийняла постанову про закриття вказаного кримінального провадження № 0000717 від 23.06.2017 року за ч. 1 ст.122 КК України у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального порушення.

03.09.2018 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу скаргу позивача задоволено, скасовано постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Жукової І.В. від 20 липня 2018 року про закриття кримінального провадження № 0000717 від 23 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України, матеріали кримінального провадження № 0000717 від 23 березня 2016 року повернуто до СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області для проведення досудового розслідування.

В обґрунтування ухвали зазначено, що слідчий дійшов помилкового висновку про те, що не встановлення особи, яка вчинила злочин в кримінальному провадженні № 0000717 від 23 березня 2016 року, свідчить про відсутність в діянні складу вказаного кримінального правопорушення. При цьому суд не прийняв до уваги доводи слідчого про неможливість встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні є недостатньо переконливими, оскільки такі доводи не відповідають визначеним КПК України завданням кримінального провадження, а встновлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні є обов`язком слідчого.

01.02.2019 року слідчий СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровської області Жукова І.В. прийняла постанову про закриття кримінального провадження № 0000717 від 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України.

04.03.2019 року ухвалою слідчого судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу скаргу ОСОБА_1 задоволено, постанову слідчого СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області капітана поліції Жукової І.В. від 01 лютого 2019 року про закриття кримінального провадження № 0000717 від 23 березня 2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КК України скасовано.

В обґрунтування ухвали зазначено, що доводи слідчого про неможливість встановлення об`єктивної істини в кримінальному провадженні є недостатньо переконливими, оскільки не відповідають визначеним КПК України завданням кримінального провадження й обов`язкам слідчого.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди посилалась на те, що внаслідок протиправних дій слідчих Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, які полягають в бездіяльності щодо розслідування кримінального провадження № 0003735 від 25.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України та кримінального провадження № 0000717 від 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України та неодноразовому, протиправному закритті вказаних кримінальних проваджень їй було завдано моральної шкоди, що спричинило позивачу неабиякі страждання, у зв`язку з чим вона звернулась до суду по захист своїх прав та відшкодування завданої моральної шкоди.

При цьому, шкода, завдана незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується державою лише у випадках вчинення незаконних дій, вичерпний перелік яких охоплюється частиною першою статті 1176 ЦК України, а саме: у випадку незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт.

За відсутності підстав для застосування частини першої статті 1176 ЦК України, в інших випадках заподіяння шкоди цими органами діють правила частини шостої цієї статті така шкода відшкодовується на загальних підставах, тобто виходячи із загальних правил про відшкодування шкоди, завданої органом державної влади, їх посадовими та службовими особами (статті 1173, 1174 цього Кодексу).

Однією із засад кримінального провадження є забезпечення права на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, гарантоване статтею 24 КПК України, згідно з якою кожному гарантується право на оскарження процесуальних рішень, дій чи бездіяльності суду, слідчого судді, прокурора, слідчого в порядку, передбаченому цим Кодексом.

Відповідно до змісту частини першої статті 303 КПК України, на досудовому провадженні можуть бути оскаржені такі рішення, дії чи бездіяльність слідчого або прокурора бездіяльність слідчого, прокурора, яка полягає у невнесенні відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань після отримання заяви чи повідомлення про кримінальне правопорушення.

За правилом частини другої статті 307 КПК України, ухвала слідчого судді за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування може бути про скасування рішення слідчого чи прокурора; зобов`язання припинити дію; зобов`язання вчинити певну дію; відмову у задоволенні скарги.

Таким чином, в ухвалі слідчого судді, за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність слідчого чи прокурора під час досудового розслідування, реалізується така засада кримінального судочинства, як реалізація особою права на оскарження їх процесуальних рішень, дій чи бездіяльності до суду.

Суд, здійснюючи нагляд за дотриманням верховенства права та законності у процесуальній діяльності слідчого та прокурора, забезпечує дотримання основних прав та інтересів особи та реалізує відповідний судовий контроль за їх діяльністю, що має на меті усунути недоліки у такій діяльності.

Разом із тим, наявність певних недоліків у процесуальній діяльності зазначених посадових осіб, саме по собі, не може свідчити про незаконність їх діяльності як такої і, відповідно, не може бути підставою для безумовного відшкодування моральної шкоди.

Аналогічні правові висновки є сталими та викладені у Постанові Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17, провадження № 61-7053зпв18, Постанові Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 646/5224/17, провадження № 61-7478св18, Постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 638/1413/17, провадження № 61-42619св18, Постанові Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 641/7772/17, провадження № 61-40338св18, Постанові Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 641/7984/17, провадження № 61-36602св18, Постанові Верховного Суду від 11 вересня 2020 року у справі № 638/11416/18, провадження № 61-19755св19.

Таким чином, ухвала Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13 липня 2015 року, ухвали слідчих суддів Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу від 29 лютого 2016 року та від 23 червня 2017 року про задоволення скарг ОСОБА_1 , постановлені в рамках кримінального провадження № 0003735 від 25.12.2015 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.129 КК України, та ухвали слідчих суддів Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу від 05 березня 2018 року, 03 вересня 2018 року та від 04 березня 2019 року в рамках кримінального провадження № 0000717 від 23.03.2016 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КК України, свідчать про реалізацію позивачем ОСОБА_1 передбаченого КПК України права на оскарження процесуальних рішень слідчих Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління національні поліції в Дніпропетровській області, і не є безумовним доказом неправомірності процесуальних рішень, дій чи бездіяльності, як це помилково вважає ОСОБА_1 .

Сам факт зобов`язання ухвалою слідчого судді внести відповідні відомості до ЄРДР, а також скасування постанов слідчих про закриття кримінальних проваджень не свідчить про протиправність дій слідчих Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління національні поліції в Дніпропетровській області та завдання моральної шкоди позивачу, не мають наслідків цивільно-правового характеру, враховуючи, що права та інтереси позивача були поновлені ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 13.07.2015 року та ухвалами слідчих суддів Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу від 29.02.2016 року, від 23.06.2017 року, від 05.03.2018 року та від 03.09.2018 року, 04.03.2019 року.

Отже, реалізація особою її права на оскарження рішення, дії чи бездіяльності слідчого або прокурора під час досудового розслідування у порядку, встановленому кримінальним процесуальним законом у разі задоволення таких скарг, за висновком Верховного Суду, становить достатньо справедливу сатисфакцію з відшкодування шкоди, яку зазнав позивач. Цей висновок узгоджується з рішеннями Європейського суду з прав людини від 25 липня 2001 року у справі «Перна проти Італії» та від 09 лютого 2007 року «Білуха проти України», де встановлено, що визнання судом порушення саме по собі становить достатньо справедливу сатисфакцію за шкоду, завдану особі.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування матеріальної чи моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.

Для відшкодування моральної шкоди необхідно встановити та довести наявність усіх складових елементів цивільного правопорушення. Причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Причинно-наслідковий зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без будь-яких додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння.

Статтями 12, 80 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Метою доказування є з`ясування дійсних обставин справи. Обов`язок доказування покладається на сторони, суд не може збирати докази за власною ініціативою.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов правильного висновку, з яким погоджується колегія суддів, про те, що позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту заподіяння їй моральних страждань або втрат немайнового характеру, встановлення факту протиправності дій органів прокуратури, факту наявності причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями (бездіяльністю) зазначеного органу та його вини в заподіянні цієї шкоди.

Доводи позивача зводяться до незгоди з процесуальними рішеннями, які приймалися слідчими Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління національні поліції в Дніпропетровській області, у кримінальних провадженнях № 0003735 від 25.12.2015 року та № 0000717 від 23.03.2016 року, натомість судами не встановлено, а у матеріалах справи відсутні докази тривалої бездіяльності слідчих, докази підтвердження порушення особистих немайнових чи процесуальних прав позивача, завдання шкоди її здоров`ю та душевних страждань, а отже, заподіяння їй внаслідок неправомірних дій відповідача моральної шкоди.

З огляду на наведене, суд першої інстанції дав належну оцінку наданим позивачем доказам та дійшов правильного висновку про недоведеність позивачем спричинення їй моральної шкоди рішеннями, діями чи бездіяльністю слідчих Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, правонаступником якого є Головне управління національні поліції в Дніпропетровській області.

У зв`язку з цим доводи скарги про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для відшкодування позивачу моральної шкоди, не надав належної оцінки доказам, доданим до позовної заяви, не можуть бути підставами для скасування оскаржуваного рішення, оскільки вони ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права.

Колегією суддів не приймаються до уваги доводи апеляційної скарги позивача про те, що при ухваленні рішення суд повинен був застосувати правові позиції, викладені в Постанові Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17, оскільки вказана правова позиція висловлена в конкретній справі за інших правовідносин сторін, оскільки правовим питанням у даній справі була правомірність дій посадових осіб щодо не вирішення міською радою клопотань позивача про надання дозволів на виготовлення проекту землеустрою на сесії міської ради у формі відповідного рішення.

Предметом же данного спору є дії слідчих Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, які були скореговані ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області та ухвалами слідчих суддів Центрально-Міського суду м. Кривого Рогу та вимоги вказаних ухвал слідчими виконувались.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції не допустив порушень матеріального або процесуального закону, які могли б бути підставою для скасування рішення суду, а доводи апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги, не спростовують зроблених в оскаржуваному рішенні висновків, тому колегія суддів вважає, що підстави для його скасування і задоволення апеляційної та доповнень до апеляційної скарги - відсутні.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає нормам матеріального і процесуального права, висновки суду відповідають обставинам справи, в той час як доводи апеляційної скарги та доповнень до апеляційної скарги, висновків суду не спростовують, а тому апеляційна скарга та доповнення до апеляційної скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Центрально-Міського районого суду м. Кривого Рогу від 09 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 21 грудня 2020 року.

Головуючий:

Судді: