Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

29 січня 2020 року м.Вільногірськ

Вільногірський міський суд Дніпропетровської області в складі: головуючого- судді Борцової А.А.,

за участю секретаря- Килинчук Л.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу вказуючи, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 08.04.2016 року. Мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з нею. З початку 2017 року сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин та ведення спільного господарства. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. Відповідач почав нехтувати сімейними цінностями, між ними постійно виникають сварки, свідком яких нерідко є дитина, що також тяжким чином впливає на її психічний стан та кожен раз спричиняє душевні страждання. Відповідач не розуміє та не хоче розуміти сутності проблем, які виникають у сім`ї, він не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. На підставі такого відношення втратила до відповідача почуття любові та поваги, які були під час укладення шлюбу. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан відносин, а спроби примирення не приносять жодних результатів, тому це лише погіршить стан відносин з відповідачем та продовжить їх перебіг в часі. Переконалася, що з чоловіком мають різні характери, протилежні погляди на сімейне життя, обов`язки та захоплення, що виключає подальше спільне життя. Збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам та інтересам дитини, оскільки не має наміру бути в зареєстрованому шлюбі з чоловіком, з яким не бажає сумісно проживати у подальшому. Крім того, щоб у подальшому не виник спір по володінню до майна, яке вона, можливо, придбає в подальшому за особисті кошти, шлюб треба розірвати. На даний час сімейні відносини та ведення спільного господарства припинено, з вересня 2019 року проживають окремо. Вважає, що причини, які спонукають наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими. Майнових спорів на даний час немає. Суперечки про місце проживання сина немає. За спільною домовленістю з відповідачем, після розірвання шлюбу син буде проживати з нею. Вона фізично здорова та не потребує майнової допомоги від відповідача на її утримання після розірвання шлюбу. Фізично відповідач здоровий та майнової допомоги з її боку після розірвання шлюбу не потребує. При подачі позову нею судовий збір не сплачувався, та як вона є інвалідом ІІ-ї групи, що підтверджується копією довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серія 12 ААБ №216129, а відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та ІІ груп. Просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу залишити прізвище ОСОБА_1 .

В судове засідання сторони не з`явилися, про місце і час розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, згідно з якими позивачка позов підтримала та просить задовольнити, відповідач позов визнав у повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню по наступним підставам.

Так, факт знаходження сторін у зареєстрованому шлюбі з 08.04.2016 р. підтверджується копією свідоцтва про шлюб, згідно з яким ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб 08.04.2016 р., дружині після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище ОСОБА_1 (а.с.3).

Факт наявності у сторін малолітньої дитини підтверджується копією свідоцтва про народження ОСОБА_3 , згідно якого останній народився ІНФОРМАЦІЯ_2 і його батьками є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.4).

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело прав.

Відповідно до п.126 рішення Європейського Суду з прав людини в справі «Фернандес Мартінес проти Іспанії» (заява 56030/07) від 12 червня 2014 року, що стосується права на приватне та сімейне життя, Суд наголошує на важливості для осіб мати можливість вільно приймати рішення з приводу того, як вести своє приватне та сімейне життя. У зв`язку з цим повторно наголошується, що відповідно до статті 8 також надається охорона прав на самореалізацію як у формі особистого розвитку…, так і з точки зору права на встановлення та розвиток відносин з іншими людьми та навколишнім світом, при цьому поняття особистої автономії є важливим принципом, що береться за основу при тлумаченні гарантій, які викладені в такому положенні».

Згідно зі ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Відповідно до ч. 3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).

Відповідно до ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч.1 ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Згідно ч.2 ст.114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч.3 ст.115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 з 08.04.2016 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, мають малолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шлюбно-сімейні стосунки не підтримують з вересня 2019 року, спільне господарство не ведуть, спору про поділ майна на даний час немає, питання місця проживання малолітньої дитини вирішено, що дає суду підстави для розірвання шлюбу, так як подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стало неможливим і буде суперечити інтересам сторін, тому позов підлягає задоволенню.

Після розірвання шлюбу позивачці слід залишити прізвище ОСОБА_1 , згідно її заяви.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», судові витрати у вигляді судового збору слід стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави в розмірі 768 грн. 40 коп.

На підставі ст. ст.104, 105, 110, 112, 113, 114 Сімейного Кодексу України і керуючись ст.ст. 12, 81, 133, 141, 189, 197, 198, 206, 247, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ою, зареєстрований 08 квітня 2016 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Вільногірського міського управління юстиції у Дніпропетровської області, актовий запис № 34 - розірвати.

Після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через Вільногірський міський суд Дніпропетровської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до ч.7 ст.15 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» копію рішення, яке набрало законної сили, направити відділу державної реєстрації актів цивільного стану по П`ятихатському району та місту Вільногірську Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану.

Суддя: підпис А.А.Борцова