ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2314/20 Справа № 192/1799/19 Головуючий у першій інстанції: Стрельников О. О. Суддя-доповідач: Красвітна Т. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А.,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі ОСОБА_1 на рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2019 року по справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України,

ВСТАНОВИЛА:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою в порядку окремого провадження, посилаючись на те, що вона є донькою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка ІНФОРМАЦІЯ_2 померла, знаходячись у себе вдома за адресою: АДРЕСА_1 . На теперішній час м. Хрестівка Донецької області є непідконтрольною українській владі територією, де не діють державні органи влади України. Оскільки заявник зараз вимушено тимчасово мешкає на території смт Солоне Солонянського району Дніпропетровської області, остання звернулась до Солонянського відділу ДРАЦС ГТУЮ у Дніпропетровській області, для реєстрації в законному порядку смерті матері, але їй відмовили у державній реєстрації смерті, оскільки нею не подано документи встановленої форми для підтвердження факту смерті ОСОБА_2 . Встановлення факту смерті заявнику необхідно для оформлення спадщини. Тому заявник просила встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, який мав місце ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України, а саме за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2019 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про задоволення заяви у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом учасники справи повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та змісту заяви, колегія не знаходить підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Кіровським РАЦС Харцизського району Сталінської області 29 вересня 1961 року, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 8).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого Ворошиловським відділом РАЦС м. Донецьк, ОСОБА_3 уклала шлюб з ОСОБА_4 19 серпня 1983 року та прийняла прізвище чоловіка ОСОБА_5 (а.с. 9).

Згідно довідки №1232- від 20 вересня 2019 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, ОСОБА_1 є внутрішньо переміщеною особою та взята на облік, фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с. 10).

Заявником суду надано, не завірену належним чином, копію свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого Кіровським міським відділом запису актів цивільного стану Державної Реєстраційної палати Міністерства юстиції Донецької народної республіки від 12 березня 2018 року, де вказано, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 79 років, про що складений запис про смерть №70 (а.с.11).

Суду надано, не завірені належним чином, копії лікарського свідоцтва про смерть №51 та довідки про причину смерті (до форми №106/у №51, видається для поховання), що датовані 12 березня 2018 року, де зазначено, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; вказані свідоцтво і довідка видані республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької народної республіки (а.с.12).

Також на а.с. 15 наявна, не завірена належним чином, копія свідоцтва про поховання ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 , що видана державним підприємством Ритуал ДНР.

Згідно листа відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Дніпровському, Солонянському районах Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області № 66/16.8-11 від 17 вересня 2019 року, заявниці відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті ОСОБА_2 , у зв`язку з невідповідністю наданих нею документів формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08 серпня 2006 року №545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованими у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року №1150/13024 (а.с. 16).

Відповідно до ст. 17 Закону України Про державну реєстрацію актів цивільного стану державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа, встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоровя або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або оголошення її померлою.

Відповідно до постанови Верховної Ради України від 17 березня 2015 року № 254-VIII «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, зазначені в Законі України «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей», зокрема м. Хрестівка Донецької області, визначені як тимчасово окуповані території.

Відповідно до ч. 2, 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ч. 2 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2 ст.95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

При вирішення даної справи місцевий суд обгрунтовано виходив з того, що надані заявником копії документів, видані органами (особами) ДНР, які створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом, тому, відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», представлені заявником документи органів ДНР є недійсними і не створюють правових наслідків.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що на підтвердження факту смерті заявником надано суду, не завірені належним чином, копії лікарського свідоцтва про смерть №51 та довідки про причину смерті, що видані республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької народної республіки; приймаючи до уваги пояснення заявника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, яка особисто зазначила, що оригіналів чи належним чином завірених копій вказаних документів не має, оскільки оригінали здані до органу, що створений так званою Донецькою народною республікою, - місцевий суд дійшов обгрунтованого висновку про недоведеність заяви щодо встановлення факту смерті та відсутність підстав для її задоволення.

Крім того, надана суду копія свідоцтва про поховання, що видана державним підприємством Ритуал ДНР, яка не містить інформації про час та місце смерті особи, та фотографії із зображенням поховання - не є належними та допустимими доказами факту смерті фізичної особи на тимчасово окупованій території, не містять достовірної інформації про час та місце смерті особи.

Клопотань про надання суду інших доказів, про витребування відповідних доказів судом - заявником не заявлено, що підтверджується письмовими матеріалами справи, протоколами та звукозаписами судових засідань.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, колегія приходить до висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного рішення місцевого суду без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 375, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Солонянського районного суду Дніпропетровської області від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді