21 квітня 2020 року місто Київ
Номер провадження № 22-ц/824/7113/2020
У Х В А Л А

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Вербової І.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року, ухвалене під головуванням судді Ковальчук Л. М., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованість в сумі 2 463 840 грн.

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року (а.с. 58 - 62) позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення суми боргу за договором позики, задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 суму боргу за Договором позики від 17 серпня 2009 року в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 810 грн..

У решті позову до ОСОБА_3 , відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням суду, 20 березня 2020 року ОСОБА_1 надіслав апеляційну скаргу.

Вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження, перевіривши дотримання процесуальних строків на апеляційне оскарження судового рішення, апеляційну скаргу на відповідність вимогам статті 356 ЦПК України, у тому числі повноваження особи, що подала апеляційну скаргу, сплату судового збору, суд дійшов наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуване рішення суду постановлено 26 вересня 2019 року, дата складення повного тексту судом не зазначена. В апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що копію вищевказаного судового рішення ним отримано не було, а про його наявність останньому стало відомо 18 березня 2020 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.

Так, п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України регламентує, що учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

ЄСПЛ роз`яснив, що положення ст. 6 Конвенції, включаючи право на доступ до суду, поширюються також на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення, якщо таке право передбачено національним законодавством. Відповідно, поновлення пропущеного строку на апеляційне чи касаційне оскарження судового рішення є механізмом забезпечення певної гнучкості та пропорційності при вирішенні питання про допуск скаржника до апеляційного чи касаційного судів.

З аналізу практики ЄСПЛ вбачається, що поновлення строку на оскарження судового рішення може бути обґрунтованим та вважається співвідносним та виправданим стосовно неповного забезпечення принципу правової визначеності, зазвичай, якщо: 1) недотримання строків було зумовлене діями (бездіяльністю) суду попередньої інстанції, зокрема, особі не надіслано протягом строку на оскарження судового рішення копію повного тексту рішення суду попередньої інстанції (справа «Мушта проти України»); 2) пропуск строку на оскарження обумовлений особливими і непереборними обставинами суттєвого та переконливого характеру (справи «Рябих проти Росії», «Устименко проти України»); 3) відновлення строку необхідне для виправлення фундаментальних недоліків або помилок правосуддя (виправлення серйозних судових помилок) (справи «Безруков проти Росії», «Брумареску проти Румунії»).

При цьому у кожному випадку прийняття національними судами рішення про поновлення строків на звернення до суду або на оскарження судового рішення, ЄСПЛ наголошує на необхідності перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні у підставах для поновлення строків (справ «Пономарьов проти України»), а також, чи є обмеження права особи на доступ до суду пропорційним (справа «Мельник проти України»).

Згідно п. 99 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку», рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі у приміщенні об`єкта поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.

Відповідно до п. 3 ч. 6 ст. ст.. 272 ЦПК України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про вручення судового рішення.

Проаналізувавши вищенаведене, суд дійшов висновку, що підстави пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення, на які посилається скаржник, не можна вважати поважними, оскільки матеріали справи містять повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 71) з якого вбачається, що копія оскаржуваного судового рішення була отримана за довіреністю дружиною скаржника ОСОБА_4 , 30 жовтня 2019 року.

Таким чином, подача ОСОБА_1 апеляційної скарги 20 березня 2020 року та обґрунтування скаржника не свідчить про те, що недотримання строків зумовлене діями (бездіяльністю) суду або наявністю непереборної сили, суттєвого та переконливого характеру.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення апеляційної скарги без руху з наданням скаржнику строку для можливості звернутися до суду з клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення з зазначенням інших підстав пропуску процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду.

Крім того, в апеляційній скарзі скаржник посилається на те, що станом на день подання позовної заяви останній не має достатніх коштів для сплати судового збору в зв`язку з чим, просить звільнити або зменшити його розмір.

Так, ст.. 5 Закону України «Про судовий збір» містить перелік осіб, які звільнені від сплати судового збору, а ст. 8 Закону України «Про судовий збір» містить перелік умов, за яких суд може відстрочити або розстрочити сплату судового збору, зменшити його розмір або звільнити від його сплати. Разом з тим, наведені скаржником підстави не відносяться до вищевказаного переліку, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення клопотання про звільнення від сплати чи зменшення розміру судового збору.

Крім того, скаржником не надано належних та допустимих доказів щодо відсутності коштів для сплати судового збору.

Виходячи зі ставок судового збору, визначених Законом України «Про судовий збір», скаржнику необхідно сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення суду в розмірі 13 215 (тринадцять тисяч двісті п`ятнадцять) грн. (8 810 грн.судовий збір за вимогу майнового характеру х 150%)

Зазначена сума судового збору повинна бути сплачена на розрахунковий рахунок Київського апеляційного суду (рахунок отримувача) - UA0026010, отримувач коштів - УК у Солом. р-ні/Солом`ян. р-н, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812, Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код Банку отримувача (МФО) - 899998. Суду необхідно надати оригінал платіжного документа про сплату (доплату) судового збору, для приєднання до матеріалів справи.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу. Частинами 1,2 статті 185 ЦПК України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених устаттях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Оскільки вказані обставини перешкоджають розгляду справи в апеляційній інстанції, апеляційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку для виконання вимог даної ухвали(скаржник має право звернутись з клопотанням про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення суду із зазначенням інших підстав його пропуску; сплатити судовий збір у вказаному розмірі із наданням оригіналу платіжного документу для приєднання до матеріалів справи).

Керуючись статтями 185, 356-357 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року, - залишити без руху.

Надати строк на виконання вимог ухвали про залишення апеляційної скарги без руху, протягом десяти днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі не виконання вимог ухвали щодо звернення з клопотанням про поновлення пропущеного процесуального строку на апеляційне оскарження судового рішення з зазначенням інших підстав його пропуску, скаржнику може бути відмовлено у відкритті апеляційного провадження, а у разі не сплати судового збору, апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, що її подала.

Ухвала оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: І.М. Вербова