МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_________________________________________________________
Справа № 521/3468/20
Номер провадження № 2/521/2066/20
УХВАЛА

4 квітня 2020 року м.Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Маркарова С.В.,

розглянувши матеріали позовної заяви

позивач : ОСОБА_1

відповідач : ОСОБА_2

предмет позову : скасування заборони щодо використання відомої інформації та зобов`язання надати інформацію

ВСТАНОВИВ:

3.03.2020 року позивач звернувся із вищезазначеним позовом, в якому просить :

1. скасувати заборону ОСОБА_2 , оформлену у її заяві від 28.02.2020 року щодо використання інформації стосовно відомостей, які зазначаються у декларації відповідно ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

2. зобов`язати відповідача надати інформацію, необхідну для використання при заповненні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування відповідно до ст. 46 Закону України «Про запобігання корупції».

Підставою відкриття провадження у цивільній справі судом є подання особою позовної заяви, оформленої відповідно до вимог ст. 175 ЦПК України, яка предметно, суб`єктно, інстанційно та територіально підсудної даному суду.

Зазначене узгоджується із Главами 1, 2 Розділу 1, ч.1 ст. 187 ЦПК України, за якими суддя відкриває провадження у справі за відсутністю підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження.

За відомостями АБ в Одеській області від 24.03.2020 року справа територіально підсудна Малиновському районному суду м.Одеси.

Разом із тим, при вирішення питання про відкриття провадження у справі суд враховує, що :

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя суд за ч. 5 ЦПК України захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Звертаючись із позовом, позивач посилається на статтю 32 Конституції України, Закон України «Про запобігання корупції», Закон України «Про захист персональних даних» .

З тексту позовної заяви та доданих до неї документів вбачається, що сторони перебувають шлюбі, зареєстрованому у встановленому законом порядку, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу НОМЕР_1 від 27.11.2004 року.

05.02.2020 року позивач звернувся до своєї дружини - відповідача ОСОБА_2 з письмовим запитом про отримання інформації щодо майна, яке належать відповідачу на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, цінних паперів, корпоративних прав, нематеріальних активів, грошових активів, банківських та інші фінансових установ у яких відкриті рахунки або зберігаються кошти, юридичних осіб, трастів або інших подібних правових утворень, кінцевим бенефіціарним власником (контролером) яких являєтесь.

Відповідач 28.02.2020 року відмовила позивачу в наданні будь якої інформації щодо майна яке їй належить на праві приватної власності, включаючи спільну власність, або знаходяться в оренді чи на іншому праві користування, незалежно від форми укладення правочину, з посиланням на положення ст. 32 Конституції України та Рішення Конституційного Суду України №2-рп/2012 від 20.01.2012 року.

Відмову відповідач оформила простою письмовою заявою.

За правилами ч. 1 ст. 32 Конституції України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Так, за правилами статей 60, 61, 65 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою.

Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена.

Частиною 7 ст. 46 Закону «Про запобігання корупції» визначено, що у разі відмови члена сім`ї суб`єкта декларування надати будь-які відомості чи їх частину для заповнення декларації суб`єкт декларування зобов`язаний зазначити про це в декларації, відобразивши всю відому йому інформацію про такого члена сім`ї, визначену пунктами 1-12 частини першої цієї статті.

Національне агентство з питань запобігання корупції надало суб`єктам декларування роз`яснення № 1 від 13.02.2020 року, пунктом 34 якого визначений порядок заповнення декларації, якщо член сім`ї відмовляє у наданні необхідної для декларування інформації суб`єкту декларування.

Роз`яснення є відкритою інформації та розміщена на сайті https://nazk.gov.ua.

Так, якщо член сім`ї суб`єкта декларування відмовив суб`єкту декларування у наданні всієї або частини інформації, що повинна бути відображена в декларації, і при цьому самому суб`єкту декларування ця інформація не відома, він обирає у відповідних полях електронної форми декларації позначку «Член сім`ї не надав інформації».

Якщо член сім`ї відмовився надати таку інформацію, але ця інформація відома суб`єкту декларування або може бути ним отримана з офіційних джерел (наприклад, правовстановлюючі документи, відповідні державні реєстри), то суб`єкт декларування повинен відобразити у декларації всю відому йому інформацію.

Якщо члену сім`ї відповідна інформація не відома і вона не може бути ним отримана із офіційних джерел (наприклад, правовстановлюючі документи, відповідні державні реєстри), то у відповідних полях електронної форми декларації слід обрати позначку « ІНФОРМАЦІЯ_1 відомо».

Обрання позначка «Член сім`ї не надав інформації» є підставою для повної перевірки інформації, яка підлягає відображенню в декларації, щодо членів сім`ї суб`єкта декларування відповідно до абзацу четвертого частини першої статті 50 Закону.

Разом з тим, за п. 5 ч. 1 Стаття 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» загальними засадами державної реєстрації прав є відкритість та доступність відомостей Державного реєстру прав.

Пунктом 15 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМУ від 25.12.2015 року № 1127 передбачено, що Інформація з Державного реєстру прав в електронній формі через веб-портал Мін`юсту надається особі, яка бажає отримати таку інформацію та ідентифікована шляхом використання кваліфікованого електронного підпису.

Окрім того, Єдиний державний реєстр юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань - єдина державна інформаційна система, що забезпечує збирання, накопичення, обробку, захист, облік та надання інформації про юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадські формування, що не мають статусу юридичної особи;

Відповідно до п. 9 ч. 1 Стаття 4 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» Загальними засадами державної реєстрації прав є відкритість та доступність відомостей Єдиного державного реєстру

Так, позивач не позбавлений права отримати відомості щодо майна, оформленого на ім`я його дружини як в шлюбі, так і поза шлюбом з відкритих та доступних Державних реєстрів або при заповнені електронної форми декларації обрати позначку « ІНФОРМАЦІЯ_1 відомо» «Член сім`ї не надав інформації».

Гарантоване ст. 55 Конституції України й конкретизоване в законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб твердження про порушення прав було обґрунтованим.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Порушення має бути реальним, стосуватися індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення (висновок, що сформований у постанові Верховного Суду України від 15.11.2016 року у справі №800/301/16).

Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту (висновок, сформований у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі №802/2474/17-а; провадження №11-1081апп18).

Зазначене узгоджується із статтею 44 ЦПК України, за якою учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема: подання позову за відсутності предмета спору або у спорі, який має очевидно штучний характер.

Так, з матеріалів позовної заяви вбачається, що спір між подружжям має очевидно штучний характер, підстави для недотримання позивачем Закону України «Про запобігання корупції» в частині заповнення декларації про майновий стан - відсутні.

В порядку частини 3 статті 44 процесуального закону суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Керуючись ч. 3 статті 44 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву повернути ОСОБА_1 із усіма доданими матеріалами (квитанцією про оплату судового збору).

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки, визначені ст.ст. 352, 354 ЦПК України. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси.

Суддя С.В. Маркарова

Повний текст ували виготовлений 04.04.2020 року

04.04.20