Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 935/2897/20
Провадження № 2-з/935/15/20
У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2020 року м.Коростишів

Суддя Коростишівського районного суду Янчук В.В., яка діє від імені суду (ч. 1 ст. 34 ЦПК України), розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

До Коростишівського районного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк», третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно з поданням позову, позивач звернувся до суду із заявою, у якій просить забезпечити позов шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 6051, виданого 13.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 50261.24 грн., на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до моменту набрання законної сили рішення суду.

В обґрунтування заяви вказує, що 04.12.2020 директором Комунального закладу «Студеницький ліцей» Глибочицької сільської ради Житомирського району Житомирської області, де позивач працює вчителем, надано їй для ознайомлення лист Глибочицької сільської ради № 1703 від 24.11.2020 року. Відповідно до вказаного листа, повідомлено останній , що гідно постанови приватного виконавця від 27.10.2020 року ВП № 63389291 з її заробітної плати (доходу) щомісячно буде відраховано 20% від заробітної плати, що залишається після утримання податків та зборів.

Дослідивши заяву ОСОБА_1 та матеріали позовної заяви, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору;

8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно з вимогами ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити, крім іншого, предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник, інші відомості, потрібні для забезпечення позову У заяві можуть бути зазначені кілька заходів забезпечення позову, що мають бути вжиті судом, із обґрунтуванням доцільності вжиття кожного з цих заходів.

В цивільно-процесуальному праві забезпечення позову це вжиття судом, у провадження якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може продати, приховати, знищити майно, знецінити його, тощо, і гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункту 4 постанови від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Згідно з роз`ясненням п.10 зазначеної вище постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову щодо застосовування заходів забезпечення позову, зазначених заявником і встановлено реальну небезпеку, за якої невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення, або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Встановлено, що предметом даного спору є визнання виконавчого напису таким, що непідлягає викоанню.

За таких обставин, зважаючи на наявність між сторонами спору, на характер спірних правовідносин сторін, суть заявлених позовних вимог та беручи до уваги, що забезпечення позову є тимчасовим заходом, суд дійшов до висновку про те, що є всі підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво порушити права та охоронювані інтереси сторони по справі, може утруднити чи зробити неможливим виконання у майбутньому рішення суду у випадку його винесення на користь позивача, тому дане клопотання ґрунтується на законі та підлягає до задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 149-154, 157 ЦПК України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву задовольнити.

Застосувати заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса № 6051, виданого 13.03.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Наталією Станіславівною про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості у розмірі 50261.24 грн., на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» до моменту набрання законної сили рішення суду.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала складена 21.12.2020 року.

Заявник ( позивач): ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , і.к. НОМЕР_1 .

Відповідач: АТ «Перший Український Міжнародний Банк», юридична адреса: вул. Андріївська, буд. 4, м. Київ, .

Третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Хара Наталія Станіславівна, юридична адреса: АДРЕСА_2 .

Суддя: В.В.Янчук.