Справа № 214/849/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
16 квітня 2020 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання Єременко К.С.,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою 07 лютого 2020 року, в якій просить суд: стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 100% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до досягнення дитиною повноліття; допустити негайне виконання рішення в межах суми платежів за один місяць.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 05 жовтня 2013 року між сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №463. Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син - ОСОБА_3 . З січня 2019 року позивач разом з сином проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 з ними не проживає, від виконання батьківських обов`язків по утриманню та вихованню сина він самоусунувся. На даний час малолітній ОСОБА_3 перебуває на повному матеріальному забезпеченні ОСОБА_1 , матеріальну допомогу на дитину відповідач добровільно не надає, хоча має можливість. Інші аліментні зобов`язання у нього відсутні. За даних обставин, керуючись інтересами дитини та наміром забезпечити повноцінне задоволення її першочергових потреб, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 17 лютого 2020 року позов прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження.
Правом на участь в судовому засіданні позивач не скористалась, подавши клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні з підстав, викладених в позові.
Відповідач про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, однак не з`явився, причини неявки не відомі, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав.
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, його неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 05 жовтня 2013 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 укладено шлюб, зареєстрований Саксаганським відділом ДРАЦС реєстраційної служби Криворізького МУЮ у Дніпропетровській області, актовий запис №463 (а.с.5).
Від шлюбних стосунків у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_1 від 21 липня 2015 року (а.с.6).
Як вказувала позивач, що також підтверджується актом від 07 лютого 2020 року, засвідченим ТОВ «Житлосервіс-КР» (а.с.7), ОСОБА_1 та малолітній ОСОБА_3 проживають разом без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 з 11 січня 2019 року. Відповідач ОСОБА_2 з ними не проживає. Фактично позивач значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.3).
Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дитини, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у її вихованні, між сторонами не досягнуто.
Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.
Згідно зі ст.ст.141,180 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.
Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.
Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача на утримання їх спільної дитини, тому з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дитини та положень ст.182 СК України суд приходить до висновку про необхідність частково задоволення позовних вимог із стягуванням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 07 лютого 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.
Суд зауважує, що відповідно до ст.ст.12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за загальним правилом покладається на позивача
Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено. Натомість, заявлення позивачем вимоги про необхідність стягнення аліментів не менше 100% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку суд вважає необґрунтованим з огляду на недоведеність позивачем присудження такого рекомендованого розміру аліментів за відсутності відомостей про рівень доходів відповідача, який відповідно до ч.2 ст.182 СК України був би достатнім для сплати аліментів в такому розмірі.
Посилання позивача на визначення розміру аліментів за граничною максимальною межею - не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку суд також вважає безпідставними, оскільки відповідно до ч.5 ст.183 СК України така межа визначається при стягненні аліментів в наказному провадженні. Положень, які б визначали можливість застосування такої граничної межі при вирішенні судом вимог про стягнення аліментів в позовному провадженні, приписи СК України не містять.
Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.
В порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, ст.ст.280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задовольнити частково.
Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що народилася в с. Свистунове Широківського району Дніпропетровської області, аліменти на утримання їх малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 07 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що народився в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.
У задоволенні іншої частини вимог - відмовити.
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Відомості про сторін:
ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично мешкає: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
Заочне рішення суду складено та підписано 16 квітня 2020 року.
Суддя О.І. Євтушенко