Провадження №2/554/152/2020
УХВАЛА

Іменем України

29 січня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави

в складі головуючого судді Чуванової А.М.

за участю секретаря Садошенко М.П.,

за участю учасників справи:

представник позивачів адвокат Ковальов Д.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод у користуванні майном,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі у серпні 2015 року звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод у користуванні майном, в якому просили вселити їх до квартири АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_3 та членів її сім`ї не чинити перешкод у користуванні та перебуванні на території нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвалою Октябрського районного суду м.Полтави від 21.08.2015 року було відкрито провадження у даній справі та призначено до розгляду.

Ухвалою суду від 10.11.2015 року зупинено провадження у даній справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку цивільного судочинства.

Згідно розпорядження керівника апарату Октябрського районного суду м.Полтави №2135 від 27.09.2018 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ, у зв`язку з рішенням Вищої ради правосуддя від 25.09.2018 року про звільнення судді ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 01.10.2018 року справу прийнято до провадження судді Чуванової А.М.

Ухвалою суду від 04.12.2019 року поновлено провадження у зазначеній справі.

До суду через канцелярію 20.12.2019 року надійшло клопотання представника позивачів адвоката Ковальова Д.О., в якому сторона позивачів просить замінити відповідача ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її правонаступника ОСОБА_5 , яка відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 25.09.2017 року є власником 21/50 частини квартири АДРЕСА_1 .

В ході судового засідання на вирішення учасників справи винесено питання про закриття провадження у справі відповідно до ч.1 п.7 ст.255 ЦПК України.

Представник позивачів не заперечував проти закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що правовідносини не допускають правонаступництва.

Суд, вислухавши думку представника позивачів, дослідивши матеріали справи вважає, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку із вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки право попередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.

Відповідно до статті 55 Цивільного процесуального кодексу України, у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язані, а також в інших випадках замін особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

В позовному провадженні процесуальне правонаступництво відбувається в тих випадках, коли права або обов`язки одного із суб`єктів спірного матеріального правовідношення в силу тих або інших причин переходять до іншої особи, яка не брала участі у цьому процесі.

Отже, матеріальне правонаступництво тісно пов`язане з процесуальним, оскільки процесуальне правонаступництво передбачає перехід суб`єктивного права або обов`язку від однієї особи до іншої в матеріальному праві. При цьому, незалежно від підстав матеріального правонаступництва процесуальне правонаступництво допускається лише після того, як відбудеться заміна в матеріальному правовідношенні.

Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України, суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, яка була стороною у справі, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво.

За змістом норм ст.ст.46, 47 Цивільного процесуального кодексу України здатність мати цивільні процесуальні права та обов`язки сторони, третьої особи, заявника, заінтересованої особи (цивільна процесуальна правоздатність) мають усі фізичні і юридичні особи.

Здатність особисто здійснювати процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Виходячи зі змісту положень ст. 270 Цивільного кодексу України, відповідно до Конституції України фізична особа має право на життя, право на охорону здоров`я, право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на свободу та особисту недоторканність, право на недоторканність особистого і сімейного життя, право на повагу до гідності та честі, право на таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції, право на недоторканність житла, право на вільний вибір місця проживання та на свободу пересування, право на свободу літературної, художньої, наукової і технічної творчості.

Цим Кодексом та іншим законом можуть бути передбачені й інші особисті немайнові права фізичної особи.

Перелік особистих немайнових прав, які встановлені Конституцією України, цим Кодексом та іншим законом, не є вичерпним.

Згідно ч.1 ст.272 Цивільного кодексу України, фізична особа здійснює особисті немайнові права самостійно.

Статтею 269 Цивільного кодексу України передбачено, що особисті немайнові права належать кожній фізичній особі від народження або за законом. Особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту. Особисті немайнові права тісно пов`язані з фізичною особою. Фізична особа не може відмовитися від особистих немайнових прав, а також не може бути позбавлена цих прав. Особистими немайновими правами фізична особа володіє довічно.

Виходячи з предмету позову, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 пред`явили спільний позов до відповідача ОСОБА_3 з вимогами про вселення та усунення перешкод у користуванні майном. ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_5 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 25.09.2017 року, є власником 21/50 частини квартири АДРЕСА_1 .

Права та обов`язки, які не входять до складу спадщини, передбачені положеннями статті 1219 ЦК України.

Статтею 1219 ЦК передбачено, що до складу спадщини не входять права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема: 1) особисті немайнові права; 2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами; 3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом; 5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.1 ст.1219 Цивільного кодексу України не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема, особисті немайнові права.

Отже, об`єктами спадщини за ЦК України є права та обов`язки, які належали особі на час смерті, крім тих, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця.

Відповідно до п. 7 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Виходячи з характеру спірних правовідносин, які виникли між сторонами по справі та стосуються захисту особистих немайнових прав відповідача, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у цивільній справі у зв`язку зі смертю відповідача ОСОБА_3 , оскільки відносини, які виникли між сторонами у справі, нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, та стосуються захисту його особистих немайнових прав, тому ці вимоги не можуть входити до складу спадщини, як це передбачено п.1 ч.1 ст.1219 Цивільного кодексу України, у зв`язку з чим відсутні підстави для зупинення провадження у справі з урахуванням положень п.1 ч.1 ст. 251 Цивільного процесуального кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.256 Цивільного процесуального кодексу України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Оскільки права та обов`язки, що є предметом судового розгляду у даній справі, нерозривно пов`язані з особою ОСОБА_3 , а тому спірні правовідносини не допускають правонаступництва, суд дійшов висновку про наявність передбачених законом підстав для закриття провадження у справі,

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 255, 256, 258, 260, 354ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про вселення та усунення перешкод у користуванні майном.

Відповідно до положень ч.1 та ч.2 ст.354 ЦПК України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду в 15-денний строк з дня складення повного тексту ухвали суду.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 розділу 13 Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст ухвали складено 03.02.2020 року.

Суддя: А.М.Чуванова