Справа № 203/1045/20
Провадження № 2-з/0203/34/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого, судді - Колесніченко О.В.,

за участю секретаря - Давіденко Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі у паперовій формі заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позову, -

В С Т А Н О В И В:

23 березня 2020 року заявник подала цю заяву на предмет забезпечення доказів в порядку ст. ст. 116, 117 ЦПК України до пред`явлення позову до суду у спосіб витребування від АТ «Радабанк» інформації та завірених належним чином копій документів стосовно договорів, в тому числі, але не виключно договорів застави та кредитних договорів, укладених між ОСОБА_2 та АТ «Радабанк» за період з 27 вересня 2014 року по день подання цієї заяви до суду, обґрунтовуючи такі вимоги тим, що вказані документи, як докази, безпосередньо їй необхідні для пре`дявлення до ОСОБА_2 позову про поділ майна подружжя, набутого в період шлюбу, укладеного нею, ОСОБА_1 , з ОСОБА_2 27 вересня 2014 року та питання про розірвання якого вирішується наразі в судовому порядку в Жовтневому районному суді м. Дніпропетровська у справі №201/10744/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. З отриманої заявником інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 07 лютого 2020 року видно, що ОСОБА_2 в період шлюбу укладав кредитні та іпотечні угоди, зокрема, 16 травня 2019 року з АТ «Радабанк» іпотечний договір №9019/ЮКР/0-І-3/02-1, кредитний договір №9019/ЮКР/0, іпотечний договір №9019/ЮКР/0-І-2/02-1, іпотечний договір №9019/ЮКР/0-І-4/02-1, примірники яких у заявника відсутні і які вона отримати самостійно не має змоги у зв`язку з відмовою банку у наданні цієї інформації як такої, що містить банківську таємницю, проте укладення одним з подружжя таких договорів тягне як виникнення спільних прав, так і виникнення спільних обов`язків, а тому без таких документів неможливо визначити обсяг спільного майна подружжя, а так само спільних зобов`язань.

Крім того, у заявника є достатні підстави вважати, що існують інші договори укладені ОСОБА_2 з цією банківською установою, які спрямовані на отримання доходу або застави спільного майна подружжя, про існування яких заявникові не відомо.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23 березня 2020 року заява передана в провадження судді Колесніченко О.В. та призначена до розгляду.

27 березня 2020 року та15 квітня 2020 року представник заявника ОСОБА_1 ОСОБА_3 подала до суду клопотання про розгляд справи без участі заявника та її представника.

27 березня 2020 року заінтересована особа ОСОБА_2 подав клопотання про відкладення розгляду на іншу дату, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з заявою та неможливості прибути через перебування в іншому місті.

15 квітня 2020 року через канцелярію суду заінтересована особа ОСОБА_2 подав заперечення на заяву про забезпечення доказів, в яких просив відмовити в задоволенні заяви з тих підстав, що він не відмовляв дружині у наданні таких документів, оскільки вона не зверталася до нього з цього питання і такі документи можуть бути витребувані в порядку ст. 84 ЦПК України за відповідним клопотанням особи при розгляді справи про поділ майна подружжя, а також у зв`язку з тим, що заявником не наведено об`єктивних фактів, що існує ризик безповоротної втрати доказів та/або їх ймовірної втрати в майбутньому, як і не наведено обставин, для доказування чого необхідні вказані в заяві докази до подачі позовної заяви, яка може бути використана при подання позовної заяви без необхідності використання самих копій договорів, з огляду на те, що заявником витребовуються документи про зобов`язання, а не про спільне майно подружжя.

Будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, заявник та заінтересована особа не прибули у судове засідання, в заявах від 27 березня та 15 квітня 2020 року представник заявника клопотала про розгляд заяви у її відсутності, у зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 118 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути вказану заяву у відсутності усіх учасників, неявка яких не перешкоджає розгляду, та згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Розглянувши заяву, дослідивши додані до неї докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.4 ст. 84 ЦПК України, суд може витребувати докази також до подання позову як захід забезпечення доказів у порядку, встановленому статтями 116-118 цього Кодексу.

Підстави та порядок забезпечення доказів визначені ст. 116 ЦПК України.

Так, частиною 1 вказаної статті передбачено, що суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом (ч.2 ст. 116 ЦПК).

Відповідно до ч. ч. 3, 4 вказаної статті заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Забезпечення доказів до подання позовної заяви здійснюється судом першої інстанції за місцезнаходженням засобу доказування або за місцем, де повинна бути вчинена відповідна процесуальна дія.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_4 з 27 вересня 2014 року перебувають у шлюбі, зареєстрованому Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис № 849. Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 взяла прізвище ОСОБА_5 . (а.с.6).

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 19 вересня 2019 року відкрито провадження у цивільній справі №201/10744/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Станом на день розгляду цієї заяви справа не розглянута.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, наданого заявником до матеріалів цієї заяви в копіях(а.с.7-10), ОСОБА_2 уклав 16 травня 2019 року, тобто під час шлюбу з ОСОБА_1 , з АТ «Радабанк» іпотечний договір №9019/ЮКР/0-І-3/02-1, кредитний договір №9019/ЮКР/0, іпотечний договір №9019/ЮКР/0-І-2/02-1, іпотечний договір №9019/ЮКР/0-І-4/02-1.

04 березня 2020 року представником ОСОБА_1 направлено адвокатський запит до АТ «Радабанк» щодо надання інформації та завірених належним чином копій документів стосовно договорів, в тому числі, але не виключно договорів застави та кредитних договорів, укладених між ОСОБА_2 та АТ «Радабанк» за період з 27 вересня 2014 року по день подання адвокатського запиту (а.с.4).

Листом АТ «Радабанк» №1552/02-4 від 10 березня 2020 року відмовлено у наданні вказаної інформації та документів, оскільки такі відповідно до пп.2 ч.1 ст. 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність» містять банківську таємницю та дозвіл на розкриття такої інформації можливий лише за рішенням суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з вимогами 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

За Сімейним кодексом України, норми якого діють з 01 січня 2004 року, встановлена та діє презумпція спільності майна подружжя (ст.60 цього Кодексу), суть якої полягає у тому, що якщо майно було набуте за час шлюбу, то передбачається (презумується), що воно є спільним. Презумпція спільності констатує, що сторона, яка потребує віднесення придбаного у період шлюбу майна до категорії спільного, не повинна представляти ніяких доказів, а всі види майна, придбаного в період шлюбу вважаються спільними незалежно від того, включений законом той чи інший об`єкт до переліку спільного майна чи ні. Виключення того чи іншого виду майна зі складу спільності, навпаки, потребує прямої вказівки закону на те, що цей вид майна є особистою (роздільною) власністю одного з подружжя. Вказане кореспондує вимогам ч.3 ст.368 ЦК України.

Відповідно до ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. п. 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 року N 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Таким чином, у разі заявлення позову про поділ спільного майна подружжя встановленню та доведенню належними, допустими, достатніми доказами підлягає обсяг спільного майна, а так само борги та зобов`язання, що виникли в інтересах сім`ї.

Також судом встановлено, що інформацію про повний обсяг зобов`язань, набутих в АТ «Радабанк» ОСОБА_2 під час шлюбу з ОСОБА_1 , тобто з 27 вересня 2014 року, заявник отримати не зможе, у зв`язку з тим, що така інформація містить банківську таємницю і банк відмовив у її наданні, а також така інформація за відсутності обтяжень не міститься і у відповідному Державному реєстрі.

Також суд приймає до уваги, що відповідно до вимог ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів), а у позовній заяві за правилами ч.1 ст.175 ЦПК України позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування і згідно п. п. 4, 5 ч.2 ст .175 ЦПК України, така заява повинна містити зміст позовних вимог, виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку, що витребовувані заявницею документи та інформація за період шлюбу, тобто з 27 вересня 2020 року по 23 березня 2020 року (день подання заяви до суду), стосуються предмету доказування при поділі майна подружжя, а збирання та подання таких доказів для заявника є утрудненим, що в своїй сукупності створює перешкоди для складення належним чином оформленої позовної заяви відповідно до вимог ст. ст. 175-177 ЦПК України.

Доводи заінтересованої особи - ОСОБА_2 про те, що заявником не визначено об`єктивні факти, що існують ризики безповоротної втрати доказів та їх ймовірна втрата в майбутньому суд до уваги не приймає, оскільки заявник посилається не на втрату таких доказів у майбутньому, а на неможливість добуття в позасудовий спосіб таких доказів для обгрунтування позову про поділ майна подружжя, обставини чого відповідно до ч.1 ст.116 ЦПК України дають підстави для вжиття заходів забезпечення у визначені ст. 117 ЦПК України способи.

Посилання заінтересованої особи як на підставу відмови у задоволенні заяви на те, що заявник не позбавлена можливості заявити клопотання про витребування доказів під час розгляду справи в суді, не спростовують наведених висновків суду, оскільки наявність такого права у позивача під час судового провадження в порядку ст. 84 ЦПК України не позбавляє особу права звернутися з такою заявою до подання позовної заяви в порядку ст. ст. 116, 117 ЦПК України, а для належного оформлення позовної заяви згідно з вимогами ст. ст. 175-177 ЦПК України позивач зобов`язана навести докази в обгрунування своїх вимог, а так само додати такі докази до позовної заяви.

Доводи заінтересованої особи про те, що заявник просить витребувати інформацію та надати копії договорів лише щодо боргових зобов`язань, а не майна подружжя, не свідчать про те, що такі документи та інформація не стосуються предмету доказування, оскільки відповідно до ч.4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї та, відповідно, при поділі майна подружжя враховуються не тільки майно, а й борги подружжя.

Відповідно до ч. 5 ст. 116 ЦПК України, у разі подання заяви про забезпечення доказів до подання позовної заяви заявник повинен подати позовну заяву протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення доказів. У разі неподання позовної заяви у зазначений строк, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження суд скасовує ухвалу про вжиття заходів забезпечення доказів не пізніше наступного дня після закінчення такого строку або постановлення судом ухвали про повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження. Якщо ухвала про забезпечення доказів на момент її скасування була виконана повністю або частково - отримані судом докази (показання свідків, висновки експертів тощо) не можуть бути використані в іншій справі.

Згідно з ч.11 ст. 84 ЦПК України, в ухвалі про витребування доказів суд вирішує питання забезпечення чи попередньої оплати витрат осіб, пов`язаних із поданням відповідних доказів.

При розгляді заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів до подання позову до суду забезпечення чи попередня оплата витрат АТ «Радабанк», пов`язаних із поданням відповідних доказів, не встановлена, у зв`язку з чим не застосовується.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 84, 116-118, 258, 260 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 про витребування та забезпечення доказів до подання позову задовольнити.

Витребувати у Акціонерного товариства «Акціонерний банк «Радабанк» інформацію та завірені належні чином копії документів стосовно договорів, в тому числі, але не виключно договорів застави та кредитних договорів, укладених між ОСОБА_2 та Акціонерним товариством «Акціонерний банк «Радабанк» за період з 27 вересня 2014 року по 23 березня 2020 року.

Ухвала підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Відповідно до ч.7 ст.118 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення доказів не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає розгляду справи.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскаржена учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 17 квітня 2020 року.

Суддя О.В. Колесніченко