Справа № 599/757/20
РІШЕННЯ н.п.2/599/351/2020

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Зборівський районний суд Тернопільської області

в складі судді Снігурського В. В,

при секретарі Куриляк О.Г.

розглянувши в місті Зборові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 з вимогами визнати за ним право власності на гараж, який розташований по АДРЕСА_1 ; земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва площею 0,01 га (кадастровий номер :02:004:0155), яка розташована по АДРЕСА_1 .

Позивач позовні вимоги підтримує, посилаючись на те, що він тривалий час користується гаражем, земельною ділянкою, власником яких є відповідачка. Він сплатив відповідачу кошти за даний гараж, земельну ділянку, однак не може належно оформити своє право власності на майно, так як відповідач не надала необхідних документів . Нотаріусом у посвідченні угоди відмовлено.

Відповідач надала заяву, згідно якої просить розглянути справу без її участі, заперечень не має.

Дослідивши матеріали справи встановив, що 25 листопада 2018 року між сторонами був укладений договір купівлі-продажу гаражу, земельної ділянки, які розташовані по АДРЕСА_1 та належать відповідачу на праві власності .

За придбане майно позивач сплатив кошти, які відповідач отримала і майно було фактично передано.

Однак посвідчити договір нотаріально позивач не може, так як відповідач втратила правовстановлюючі документи на майно.

У відповідності до ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів.

Згідно ч. 1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Водночас, в силу ст.220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним. Проте нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним, відповідно до ч.2 ст.215 ЦК України.

Судом встановлено, що волевиявлення учасників правочину було вільним і відповідало їх внутрішній волі, правочин був спрямований на дійсне настання правових наслідків, що узгоджується з ч.3 ст. 203 ЦК України.

Враховуючи, що позивач всі свої зобов`язання виконав, суд вважає, що договір слід вважати укладеним, а правочин дійсним, отже позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,81,206,211,264,265 ЦПК України, ст.ст.215, 220, 328, 638ЦК України,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити. Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю гаражу загальною площею 31,7 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку для індивідуального гаражного будівництва площею 0,01 га (кадастровий номер :02:004:0155), яка розташована по АДРЕСА_1 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а у разі подання апеляційної скарги, якщо рішення не скасовано, після розгляду справи апеляційним судом. Апеляційна скарга може бути подана до Тернопільського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня проголошення рішення.

Суддя підпис В. В. Снігурський

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Суддя Зборівського

районного суду В. В. Снігурський

22 квітня 2020 року