Єдиний унікальний номер 229/4740/18
Номер провадження 22-ц/804/3546/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Мірути О.А., Хейло Я.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області справу № 229/4740/18 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання та зобов`язання поновити електропостачання, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Дружківського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2020 року (суддя Гонтар А.Л., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Дружківка Донецької області, текст повного судового рішення складено 15 жовтня 2020 року),-

В С Т А Н О В И В:

В жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до Дружківського міського суду Донецької області з позовом до Акціонерного товариства «ДТЕК Донецькі електромережі» (далі АТ «ДТЕК Донецькі електромережі») про визнання незаконним відключення від мережі електропостачання та зобов`язання поновити електропостачання.

Свої вимоги обґрунтувала тим, що згідно з договором про постачання електричної енергії № 1302128 від 21 січня 2014 року вона є споживачем послуг електропостачання. 03 жовтня 2017 року близько 12:00 години відповідач направив на адресу позивача бригаду працівників Авдіївського РЕМу, які своїми незаконними діями, без жодного попередження, припинили енергопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , мотивуючи свої дії тим що у позивача існує непогашена заборгованість та є самовільне підключення. Однак твердження працівників відповідача вважала безпідставними, оскільки станом на 04 вересня 2017 року заборгованість за спожиту електроенергію відсутня. Проте, електропостачання будинку було припинено. Необґрунтованим також вважала твердження відповідача про те, що позивачем було здійснено самовільне підключення до мережі електропостачання. Попередження про відключення електричної енергії позивач не отримувала. Після того, як відповідач повинен був надіслати їй вищевказане повідомлення, він мав надати їй 30 днів на сплату боргу. Вважала, що відповідач порушив умови укладеного між ними договору, оскільки самовільно, незаконно, всупереч вищевказаним правилам та Закону України «Про захист прав споживачів» не постачав їй електроенергію. У зв`язку з припиненням постачання електроенергії до її житла, вона та її родина, в тому числі малолітній син ОСОБА_3 , 2011 р.н., тривалий час були позбавлені можливості користуватися електроприладами, не могли приготувати їжу та обігрітися, а також за її матір`ю 1933 р.н. потрібен догляд в нічний час. З огляду на викладене, вважала, що внаслідок незаконних дій відповідача їй заподіяно моральну шкоду, яку вона оцінюю у 11 000 грн. Просила суд визнати дії АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕС по відключенню 03 жовтня 2017 року її як споживача послуг з електропостачання домоволодіння, від електричної мережі за адресою: АДРЕСА_1 незаконними; зобов`язати AT «ДТЕК Донецькі електромережі» в особі Авдіївського РЕС поновити електропостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на її користь 11 000 грн моральної шкоди, внаслідок незаконного відключення електроенергії.

Рішенням Дружківського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

На вказане судове рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позовні вимоги.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відповідачем не надано жодного доказу про відключення 16.02.2017 року будинку від енергопостачання. Крім того, представники відповідача надали суду неправдиві свідчення про самовільне підключення до електромережі. Також вказує, що суд першої інстанції не взяв до уваги відповіді начальника інформаційно-консультативного центру Себко Ж.М., який повідомляв про відсутність заборгованості за електропостачання.

У письмових поясненнях відповідач просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується даними про отримання сторонами рекомендованих поштових повідомлень.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 є споживачем послуг АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» з постачання електричної енергії, що підтверджується договором № 1302128 від 21 січня 2014 року.

17 серпня 2017 року працівниками АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» у будинку позивача в присутності її чоловіка - ОСОБА_2 було виявлено порушення Правил користування електричною енергією для населення при користуванні електричною енергією. Відповідно до Акту про порушення (ПКЕЕН) № 211979 від 17 серпня 2017 року під час перевірки будинку за адресою: АДРЕСА_1 представниками енергопостачальної організації виявлено самовільне підключення електроустановок (струмоприймачів) до електричної мережі,після відключення по причині порушення ПКЕЕН, без порушення схеми обліку.

Акт складено у присутності споживача без будь-яких зауважень з боку останньої, та підписано трьома представниками енергопостачальника.

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які склали акт, підтвердили той факт, що акт було складено у присутності споживача, але вона відмовилась від її підпису. Також вони пояснили, що у їх завданням було прибути за адресою АДРЕСА_1 та перевірити самовільне підключення після відключення споживача від електропостачання. 17 серпня 2017 року вони прийшли до вищезазначеного будинку на повірку. Лічильник знаходиться на фасаді будинку. Вони зафіксували стан лічильника, який був рухливий, та повідомили споживачів, що буде складатися акт, оскільки вони самовільно підключились до електромережі після їх відключення.

У судовому засіданні суду першої інстанції було прослухано аудіозапис, який також підтверджує, що працівники енергопостачальної організації проводили перевірку 17 серпня 2017 року та виявили, що прибори споживача підключені до енергопостачання.

Згідно із повідомленням № 1302128 абонент ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , мала на жовтень 2016 року заборгованість по особовому рахунку у сумі 1 825,44 грн. Дане повідомлення 17 жовтня 2016 року було вручено споживачу на руки, про що свідчить відповідна відмітка на ньому.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що споживач ОСОБА_1 , порушила Правила користування електричною енергією, здійснивши самовільне підключення до електромереж, про що зафіксовано в акті від 17 серпня 2017 року № 211979 та стало підставою розгляду на засіданні комісії Авдіївської РЕС ПАТ «ДТЕК Донецькі електромережі». З огляду на викладене, суд дійшов висновку про безпідставність вимог про визнання незаконними дій АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» по відключенню 03 жовтня 2017 року будинку позивача від електропостачання. Оскільки на час розгляду будинок підключено до енергопостачання суд першої інстанції вважав, що позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача підключити будинок позивача до енергопостачання задоволенню не підлягають. Вимоги про відшкодування моральної шкоди, суд вважав необґрунтованими та незаконними.

Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частин 1-2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За частиною 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За частинами 1-3 статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно із статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

За частинами 1, 5 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно із частиною 1 статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.

Відповідно до пункту 27 Правил користування електричною енергією для населення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999 року № 1357 (далі ПКЕЕН), які діяли на час виникнення спірних правовідносин, у разі несплати або неповної оплати за спожиту електричну енергію у строки, визначені пунктом 20 цих Правил, електропостачальник на 30 день надсилає побутовому споживачу поштою або вручає особисто під підпис попередження про відключення електричної енергії. У попередженні про віключення електричної енергії електропостачальник зазначає: останні покази засобу обліку, які були зняті працівниками електропостачальника, суму заборгованості за спожиту електричну енергію, період за який ця заборгованість виникла, обсяг спожитої електричної енергії у зазначений період (з розбивкою обсягів електричної енергії, спожитої в кожному розрахунковому періоді), тарифи (у тому числі блочні, які діяли у відповідному періоді), дату відключення електроустановок об`єкта споживача від електропостачання у разі несплати цієї заборгованості, прізвище, ім`я, по батькові, підпис відповідальної особи і дату. У разі несплати за спожиту електричну енергію на 30 день після отримання побутовим споживачем попередження енергопостачальник має право відключити побутового споживача від електричної мережі.

З матеріалів справи встановлено, що станом на жовтень 2016 року у позивача утворилась заборгованість у розмірі 1 825,44 грн, про що позивачу у справі було вручено повідомлення № 1302128 17 жовтня 2016 року на руки, що підтверджується відміткою на даному повідомленні (а.с. 59 т.1).

Крім того, відповідно до довідки про споживання електроенергії за період з січня 2014 року по грудень 2018 року встановлено, що станом на 16 лютого 2017 року за споживачем ОСОБА_1 рахується заборгованість за послуги електропостачання у сумі 1 178,06 грн (а.с. 51-54 т.1).

У зв`язку з тим, що споживачем заборгованість не погашено, а також - остання не зверталася щодо укладення графіку погашення заборгованості, позивача 16 лютого 2017 року відключено від електропостачання.

01 березня 2017 року внесені відомості про те, що 16 лютого 2017 року було виконано замовлення про відключення ТО споживача ОСОБА_1 від енергопостачання.

Крім того, факт відключення споживача від енергопостачання 16 лютого 2017 року підтверджується іншими доказами, а саме, повідомленням на виконання заявки № 103 від 24 листопада 2016 року, де вказано, що за наявності боргу за адресою АДРЕСА_1 виконано відключення від опори 16 лютого 2017 року.

Колегія суддів вважає, що вищезазначені докази відповідають вимогам статей 77, 79, 80 ЦПК України, а також є такими, що підтверджують факт відключення 16 лютого 2017 року від енергопостачання будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а тому доводи апеляційної скарги про те, що відповідачем не надано жодного доказу стосовно цього, є безпідставними.

Відповідно до частини 1 та пункту 4 частини 2 статті 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» учасники ринку, які порушили нормативно-правові акти, що регулюють функціонування ринку електричної енергії, несуть відповідальність згідно із законом. Правопорушенням на ринку електричної енергії є крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку.

За пунктом 35 ПКЕЕН енергопостачальник має право відключити побутового споживача у разі: самовільного підключення до електричної мережі; розкрадання електричної енергії, навмисного пошкодження засобу обліку та зриву пломби; порушенням термінів сплати за спожиту електричну енергію у порядку, визначеному пунктом 27 цих Правил, або порушення умов договору про реструктуризацію заборгованості; неоплати за встановлення нового засобу обліку відповідно до пункту 17 або інших платежів згідно з цими Правилами; невиконання припису Державної інспекції з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної енергії; зниження показників якості електричної енергії з вини побутового споживача.

Відповідно до пункту 48 ПКЕЕН побутовий споживач несе відповідальність згідно із законодавством за прострочення терміну внесення платежів за електричну енергію; порушення правил користування електричною енергією; розкрадання електричної енергії у разі самовільного підключення до електричних мереж і споживання електричної енергії без засобів обліку; пошкодження засобу обліку.

Згідно із пунктом 53 ПКЕЕН у разі виявлення представником енергопостачальника порушення побутовим споживачем правил користування електричною енергією, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, складається акт, який підписується представником енергопостачальника та побутовим споживачем чи представником побутового споживача (особою, яка є співвласником об`єкта або має право користуватися цим об`єктом відповідно до договору). Один примірник акта вручається побутовому споживачу, другий залишається у енергопостачальника. Побутовий споживач має право внести до акта свої зауваження.

У разі відмови побутового споживача від підпису в акті робиться позначка про відмову. Акт вважається дійсним, якщо його підписали три представники енергопостачальника.

Акт про порушення цих Правил розглядається комісією з розгляду актів, що утворюється енергопостачальником і складається не менш як з трьох уповноважених представників енергопостачальника.

Електропостачальник повинен вести журнал реєстрації засідань комісії з розгляду актів про порушення цих Правил, в якому зазначаються дата проведення засідання; номер протоколу; склад комісії; склад запрошених на засідання комісії (представники НКРЕКП), центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері нагляду (контролю) в галузі електроенергетики, обласних державних адміністрацій, обласних відділень Антимонопольного комітету, спеціального уповноваженого центрального органу виконавчої влади у сфері державного контролю за додержанням законодавства про захист прав споживачів); відмітка про присутність або відсутність побутового споживача (у разі відсутності зазначити причини відсутності побутового споживача); перелік питань, які розглядалися на засіданні комісії; час розгляду кожного з питань, зміст окремої думки учасників комісії (у разі її наявності) та стислий зміст рішення.

Побутовий споживач має право бути присутнім на засіданні комісії з розгляду актів.

Енергопостачальник повідомляє побутового споживача не пізніше ніж за 20 календарних днів до дня засідання комісії про його час і дату.

Акт про порушення цих Правил не розглядається у разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення побутового споживача про час і дату засідання комісії.

Акт про порушення Правил, не розглянутий у визначеному цими Правилами порядку протягом 50 календарних днів від дня його складення, вважається недійсним та підлягає скасуванню.

Рішення комісії з розгляду актів оформляється протоколом, копія якого видається побутовому споживачу.

У протоколі зазначається інформація про причетність побутового споживача до порушення цих Правил.

У разі причетності побутового споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії; розрахунок проведених нарахувань з посиланням на відповідні пункти цих Правил та затвердженої постановою НКРЕ від 4 травня 2006 р. № 562 Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення побутовими споживачами правил користування електричною енергією.

Встановлено, що при перевірці 17 серпня 2017 року представниками Авдіївського РЕМ за адресою АДРЕСА_1 , за місцем проживання позивача було виявлено порушення, що виразилося у самовільному підключенні електроприладів, токоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, порушення було зафіксовано в Акті про порушення ПКЕЕН № 211979 від 17.08.2017 року (а.с. 47-49 т.1).

Акт про порушення складено у присутності споживача, підписаний трьома представниками Авдіївського РЕМ. В свою чергу, відповідач відмовився від підпису, про що зазначено в самому акті.

06 вересня 2017 року комісією розглянуто акт про порушення № 211979 від 17.08.2017 року, позивач на засідання комісії не з`явився.

Відповідно до Методики визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, з наступними змінами та доповненнями, на підставі зазначеного Акту про порушення позивачу у справі відповідно до якого порушено підпункт 4 пункту 3 щодо самовільного підключення електроприладів, токоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку було визначено обсяг та вартість спожитої, на загальну суму 1 866,72 грн.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду стосовно того, що акт про порушення № 211979 від 17.08.2018 року є належним та допустимим доказом на підтвердження факту порушення позивачем Правил.

Колегія суддів також враховує той факт, що позивачу було відомо про складення Акту про порушення ПКЕЕН № 211979 від 17 серпня 2017 року, від підпису якого відмовилася, не скористувалася своїм правом внести до акта свої зауваження, та не оскаржувала його. Крім того, на засідання комісії не з`явилася, щодо складення графіку погашення заборгованості за актом не зверталася, у зв`язку з чим 03.10.2017 року відбулося відключення будинку від електромережі.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не взяв до уваги відповіді начальника інформаційно-консультативного центру Себко Ж.М., який повідомляв про відсутність заборгованості за електропостачання, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Дійсно, в листі позивачці начальник інформаційно-консультаційного центру Себко Ж.М. повідомив, що у термін з 17 серпня 2017 року до 04 вересня 2017 року ОСОБА_1 сплачені борги за спожиту електроенергію 1 793,20 грн. Станом на 04.09.2017 року заборгованість за спожиту електроенергію відсутня.

Проте, апеляційний суд вважає посилання позивача на зазначений лист безпідставним, оскільки інформація про відсутність заборгованості за спожиту електроенергію надана станом на 04 вересня 2017 року. В той же час, акт про порушення № 211979 від 17.08.2017 року був розглянутий комісією 06 вересня 2017 року і саме тоді у зв`язку з порушенням позивачем правил користування електричною енергією було визначено обсяг та вартість спожитої електроенергії на загальну суму 1 866,72 грн.

Щодо позовних вимог позивача про відшкодування моральної шкоди в розмірі 11 000 грн, то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про необґрунтованість таких вимог, оскільки відповідно до статей 4, 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі мають право на відшкодування моральної шкоди тільки в разі її заподіяння небезпечною для життя і здоров`я людей продукцією у випадках, передбачених законом.

Інші доводи апеляційної скарги також є безпідставними.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»).

Таким чином, ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції врахував положення законодавства, діючого на час виникнення спірних правовідносин, наявність акту про порушення правил користування електричною енергією щодо самовільного підключення електроприладів, токоприймачів або електропроводки до електричної мережі без порушення схеми обліку, та дійшов обґрунтованого висновку, що представники АТ «ДТЕК Донецькі електромережі» правомірно припинили електроживлення в будинку позивача.

Наведені в апеляційній скарзі доводи були предметом дослідження в суді першої інстанції з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах законодавства, і з якою погоджується суд апеляційної інстанції.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, пов`язаних зі сплатою за правничу допомогу в розмірі 3 000 грн, апеляційний суд, керуючись статтями 133, 141 ЦПК України, зазначає, що оскільки в задоволенні позову відмовлено, судові витрати на правничу допомогу стягненню не підлягають.

Враховуючи зазначене, відповідно до статті 375 ЦПК України апеляційна скарга позивача підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення залишенню без змін.

Керуючись статтями 374, 375, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , залишити без задоволення.

Рішення Дружківського міського суду Донецької області від 06 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: О.А. Мірута

Я.В. Хейло

Повний текст постанови складено 22 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач В.Б. Азевич