Справа № 946/631/20
Провадження № 2/946/1624/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого - судді Баннікової Н.В.,

при секретарі - Кузьменко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ізмаїл цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Ізмаїльська міська рада Одеської області про поділ та виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Ізмаїльська міська рада Одеської області про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності.

У позовній заяві зазначив, що позивач є власником Ѕ частини житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_1 . Вищевказана Ѕ частина житлового будинку є окремим приміщенням (будинком), має окремі вхід та вихід. Крім того, вищевказана частина житлового будинку має окремий облік енергозабезпечення та водопостачання. Однак в реєстрі прав власності на нерухоме майно належна позивачу частина будинку, зареєстрована як Ѕ частина, що перешкоджає у вільному здійсненні права власності у зв`язку з тим, що при розпорядженні власністю позивачу необхідно враховувати думки інших співвласників. Належна позивачу частина житлового будинку знаходиться у спільній частковій власності, реально не розділена і не виділена. Земельна ділянка, на якій розташована частина житлового будинку, не приватизована, знаходиться у загальному користуванні сторін. Однак, між співвласниками будинку, склався певний порядок користування земельною ділянкою.

Представник позивача подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги просить задовольнити.

Відповідачем надано заяву про розгляд справи без його участі, не заперечує щодо задоволення позовних вимог.

Представником третьої особи також надано заяву про розгляд справи без його участі, проти позовних вимог не заперечує.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги можуть бути задоволені, виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що житловий будинок з господарськими будівлями, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 належить:

- ОСОБА_1 - 1/2 частина житлового будинку на підставі Договору дарування частки житлового будинку серії ВЕХ № 814893 від 04.10.2007 року (а.с.9);

- ОСОБА_2 - 1/2 частина житлового будинку на підставі Договору купівлі-продажу частки житлового будинку серії та номер: 1795 від 05.06.2018 року (а.с.11).

За положеннями ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Виходячи зі змісту загальних засад регулювання права власності, що встановлені ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до вимог ч.ч.1,2 ст.355 ЦК України майно, що перебуває в власності двох і більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної сумісної власності.

У відповідності до ч.1 ст.364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.6, 7, 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» № 7 від 04.10.1991р. (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст. 119 ЦК ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Враховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна в порядку ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні ст. 181 ЦК України та п. 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 8 грудня 2010 року №1117 "Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них".

Так, відповідно до висновку спеціаліста № 03/2020 будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеної 21.01.2020 року, експерт пропонує виділити належну ОСОБА_1 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якої входить: частина житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: № 2-І - тамбур, площею 4,1 кв.м.; № 2-1 - коридор, площею 5,8 кв.м.; № 2-2 - туалет, площею 1,6 кв.м.; № 2-3 - ванна, площею 4,8 кв.м.; № 2-4 - житлова, площею 19,1 кв.м.; № 2-5 - житлова, площею 9,4 кв.м.; № 2-6 - житлова, площею 8,7 кв.м.; № 2-7 - кухня, площею 12,2 кв.м., загальною площею - 65,7 кв.м., у тому числі житловою - 37,2 кв.м.; сарай літ. «Б»; гараж літ. «В».

Площа земельної ділянки, яка пропонується виділити ОСОБА_1 з урахуванням площі забудови приміщеннями частини житлового будинку літ. «А» та господарськими будівлями і спорудами), розташованої по АДРЕСА_1 становить ориєнтовно - 0,0257 га (а.с.12-32).

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе виділити позивачу належну частину об`єкту нерухомості, відповідно до висновку спеціаліста № 03/2020 будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеної 21.01.2020 року.

Керуючись ст. ст. 355, 356, 358, 364 ЦК України, ст. ст.12, 76-81, 89, 263, 265, 268, 353 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - Ізмаїльська міська рада Одеської області про виділ в натурі в окремий об`єкт нерухомості, визнання права власності та припинення права спільної часткової власності - задовольнити.

В порядку поділу майна виділити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 21 серпня 2002 року, ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_2 , в натурі в окремий об`єкт нерухомого майна 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , до складу якої входить: частина житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: № 2-І - тамбур, площею 4,1 кв.м.; № 2-1 - коридор, площею 5,8 кв.м.; № 2-2 - вбиральня, площею 1,6 кв.м.; № 2-3 - ванна, площею 4,8 кв.м.; № 2-4 - житлова, площею 19,1 кв.м.; № 2-5 - житлова, площею 9,4 кв.м.; № 2-6 - житлова, площею 8,7 кв.м.; № 2-7 - кухня, площею 12,2 кв.м., загальною площею - 65,7 кв.м., у тому числі житловою - 37,2 кв.м.; сарай літ. «Б»; гараж літ. «В».

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області 21 серпня 2002 року, ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації фізичної особи: АДРЕСА_2 , право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , і складається з: житлового будинку літ. «А», у складі наступних приміщень: № 2-І - тамбур, площею 4,1 кв.м.; № 2-1 - коридор, площею 5,8 кв.м.; № 2-2 - вбиральня, площею 1,6 кв.м.; № 2-3 - ванна, площею 4,8 кв.м.; № 2-4 - житлова, площею 19,1 кв.м.; № 2-5 - житлова, площею 9,4 кв.м.; № 2-6 - житлова, площею 8,7 кв.м.; № 2-7 - кухня, площею 12,2 кв.м., загальною площею - 65,7 кв.м., у тому числі житловою - 37,2 кв.м.; сарай літ. «Б»; гараж літ. «В», який розташований на земельній ділянці, орієнтованою площею 0,0257 га з входом (виходом) на земельну ділянку з боку АДРЕСА_2 через існуючу металеву хвіртку (відповідно до висновку № 03/2020 судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи, складеного 21.01.2020 року ПП «Одеський науково-дослідницький центр експертних досліджень ім. Скибінського С.С.», графічне відображення малюнок № 3).

Припинити між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право спільної часткової власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду.

Суддя: /підпис/

З оригіналом згідно:

Суддя: Н.В.Баннікова