Справа №173/2604/19
Провадження №2/173/146/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 р. Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області

В складі: головуючого: - судді Петрюк Т.М.

При секретареві - Рудовій Л.В.

За участю: позивача -

ОСОБА_1 у відкритому судовому засіданні в м. Верхньодніпровську цивільну справу за правилами загального провадження за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» про захист прав споживача, визнання незаконними дій оператора газорозподільних мереж при здійсненні обліку природного газу,-

ВСТАНОВИВ:

21.10.2019 року до суду звернулася позивач ОСОБА_1 , з позовом про захист прав споживача, визнання незаконними дій оператора газорозподільних мереж при здійсненні обліку природного газу до відповідача АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз»

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 22.10.2019 року відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами загального провадження в підготовче судове засідання на 28.11.2019 року.

20.11.2019 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву.

28.11.2019 року проведене підготовче судове засідання. Справу призначено до розгляду на 22.01.2020 року.

Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України.

В судовому засіданні 22.01.2020 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення

Згідно заявлених позовних вимог позивач просить зобов`язати відповідача негайно припинити дії, які порушують її права як побутового споживача по договору розподілу, а саме припинити при здійсненні обліку природного газу, використаного нею як побутовим споживачем, приводити об`єми природного газу до стандартних умов.

Зобов`язати відповідача негайно відновити здійснення обліку природного газу, використаного нею, як побутовим споживачем за фактичними показниками лічильника.

Зобов`язати відповідача здійснити контрольне зняття показань лічильника газу та сформувати об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий місяць з урахуванням його фактичних показань та відповідно здійснити перерахунок об`єму спожитого природного газу відповідно до фактичних показань лічильника про що також повідомити постачальника.

Стягнути із відповідача на її користь 5000.00 грн., на відшкодування спричиненої моральної шкоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: вона одержує послуги з розподіл природного газу на підставі договору розподілу природного газ, укладеного з оператором газорозподільних систем АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на основі Типового договору розподіл природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498.

В листопаді 2018 року прийшовши на звірку для передачі показань лічильника до Верхньодніпровського центру обслуговування платників з`ясувалось, що за її абонентським рахунком наявна заборгованість.

Співробітниками центру обслуговування платників роз`яснено що об`єм спожитого нею природного газу за жовтень 78.58 м. куб. який визначений за фактичними показниками лічильника, був приведений до стандартних умов і становить вже 79.37 м.куб., та наголошено, що плату вона повинна здійснювати за приведений до стандартних умов об`єм газу.

Відповідачем щомісяця здійснювалось донарахування до спожитих нею об`ємів природного газу:

-Листопад 2018 року об`єм спожитого нею природного газу склав 367.42 м.куб., приведений до стандартних умов становить - 378.44 м.куб.

-За грудень 2018 року об`єм спожитого нею природного газу склав 291.м м.куб., приведений до стандартних умов становить - 302.64 м.куб;

-За січень 2019 року об`єм спожитого нею природного газу склав 291.00 м.куб., приведений до стандартних умов становить - 305.55 м.куб;

-За лютий 2019 року об`єм спожитого нею природного газу склав 291.00 м.куб., приведений до стандартних умов становить - 305.55 м.куб;

-За березень 2019 року об`єм спожитого нею природного газу склав 191.00 м.куб., приведений до стандартних умов становить - 196.73 м.куб;

-За квітень 2019 року об`єм спожитого нею природного газу склав 31.03 м.куб., приведений до стандартних умов становить - 31.34 м.куб.

Вважає такі дії відповідача неправомірними, оскільки відповідно до Правил постачання природного газу, затверджених постановою ННКРЕКП від 30.09.2015 року № 2496, можливість використання за розрахункову одиницю поставленого природного газу метр кубічний природного газу, приведений до стандартних умов передбачена лише у відносинах постачання природного газу з не побутовим споживачем і не передбачена для відносин із побутовим споживачем.

Вона є побутовим споживачем природного газу.

Пунктом 1 гл.4 розділу ІХ Кодексу ГРМ встановлено, що для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між Оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу, з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу Оператора ГРМ. Уразі відсутності лічильника газу в оператора ГРМ приймаються дані лічильника газу побутового споживача.

Позивач вважає, що така ситуація стала наслідком порушення з боку відповідача, який відповідно до договору розподілу і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 № 2494, відповідає за передачу даних про об`єм (обсяг) розподілу та споживання природного газу постачальнику, з яким у неї укладений договір постачання природного газу побутовим споживачам на основі Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015р. Зокрема, відповідачем було передано значення об`єму природного газу, приведеного до стандартних умов, яке не може використовуватися постачальником при визначенні об`єму споживання природного газу та виставленні ним рахунку споживачу.

Натомість, в рахунках на оплату послуг постачання наводиться формула за якою здійснюється приведення об`єму природного газу за показаннями лічильника до стандартних умов із використанням коефіцієнту приведення до стандартних умов.

Коефіцієнт приведення до стандартних умов визначений у Методиці приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Мінпаливенерго від 26.02.04 № 116 (далі - Методика), яка поширює свою дію на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб (п.2 Методики). Згідно п.4 Методики споживачем газу визначено юридичну особу та громадянина - підприємця без статусу юридичної особи, які використовують лічильник для визначення об`єму спожитого газу. Таким чином, Методика не поширює свою дію на побутових споживачів, які згідно з п.2.2. договору постачання, здійснюють використання природного газу виключно на власні побутові потреби, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність.

Покриття Відповідачеві об`єктивної різниці у вимірах природного газу між об`ємом надходження природного газу до ГРМ у відповідний період і об`ємом природного газу, який розподілений між споживачами здійснюється за рахунок тарифу на розподіл природного газу.

Вона неодноразово оскаржувала дії відповідача і на підставі її скарг було накладено штраф на ПАТ «Дніпропетровськгаз» та зобов`язано здійснити перерахунок споживачам, яким було здійснено донарахуваня, у частині визначення фактичного об`єму природного газу по об`єкту споживача на підставі даних лічильника природного газу, починаючи з жовтня 2018 року.

Також нею направлялись претензії відповідачеві, в яких вона просили припинити порушення її прав щодо нарахування плати за спожитий природній газ за показаннями лічильника, приведеними до стандартних умов із використанням коефіцієнту приведення до стандартних умов, які залишились без відповіді, що й стало причиною звернення до суду.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги за підставами, викладеними в позовній заяві в повному обсязі та просила їх задовольнити. Також пояснила, що вона економить споживання газу, виходячи із малозабезпеченості та стану свого здоров`я і стану здоров`я інших члені сім`ї, для того, щоб зекономити кошти на придбання ліків. А відповідач нараховує їй плату за газ якого вона не споживала. Тому вважає такі дії відповідача незаконними. І на всі її звернення до різних установ були підтвердження, що відповідач діє незаконно. Додаткові нарахування були частково погашені за рахунок переплати за спожитий природній газ. А частково залишились неоплаченими.

Відповідач згідно відзиву на позовну проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на їх необґрунтованість. Також зазначено, що відповідачем здійснювались відповідні нарахування у відповідності із чинним законодавством та п.3 гл.1 розділу ІХ Кодексу ГРМ. Так, об`єми природного газу в точках комерційного обліку мають бути приведені до стандартних умов та переведені на одиниці енергії згідно з розділом ХV Кодексу ГРМ, яка зобов`язує спочатку привести обсяги газу до стандартних умов і лише потім в одиниці енергії. Тобто, нормами Кодексу газорозподільних систем та договору розподілу природного газу, встановлено імперативний обов`язок для оператора ГРМ проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників, у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, що і зроблено товариством. 23.11.2018 року НКРЕКП винесла постанову індивідуальної дії за № 1491 «Щодо заборони ПАТ «Дніпропетровськгаз» приводити об`єм використання природного газу побутовим споживачам до стандартних умов». Проте дана постанова була оскаржена в судовому порядку за правилами адміністративного судочинства. Та рішенням окружного адміністративного суду м. Києва від 23.04.2019 року по справі № 640/11/19 було визнано вказану постанову протиправною та скасовано. Дане рішення залишене в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 року. Тому підстав для задоволення позовних вимог не вбачається. Крім того позивач просить захистити свої права не в спосіб передбачений ст. 16 ЦК України чи іншими законодавчими актами, а також просить покласти зобов`язання на відповідача на перед, тому позовні вимоги в цій частині є частково передчасними. Щодо спричинення позивачеві моральної шкоди в сумі 5000.00 грн.. будь-яких доказів відповідачем не надано, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів

Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України Про судоустрій і статус суддів є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України.

За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором

При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту.

Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача.

Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено та визнано сторонами, що АТ «ОПЕРАТОР ГАЗОРОЗПОДІЛЬНОЇ СИСТЕМИ «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», який є правонаступником ПАТ по газопостачанню та газифікації «ДНІПРОПЕТРОВСЬКГАЗ», здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою в тому числі на користь побутових споживачів (побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення свої жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність) та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління.

Взаємовідносини між газопостачалъником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України «Про ринок природного газу», Кодексом газорозподільних систем (далі - «Кодекс ГРМ»), затвердженим Постановою національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі - НКРЕКП) №2494 від 30.09.2015 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за №1379/2782, Правилами постачання природного газу (далі - Правила), затвердженими Постановою НКРЕКП №2496 від 30.09.2015, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим Постановою НКРЕКП №2493 від 30.09.2015 (далі - Кодекс ГТС), та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІІ Правил постачання природного газу , постачання природного газу споживачу здійснюється за договором постачання природного газу, який укладається відповідно до вимог цього розділу, за яким постачальник зобов`язаний поставити споживачу природний газ у необхідних для споживача об`ємах, а споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені договором.

Вказаними Правилами постачання природного газу визначено, що договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та

642 ЦК України шляхом заочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно до статті 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.

Встановлено, що позивач одержує послуги постачання природного газу на підставі договору розподілу природного газ, укладеного з оператором газорозподільних систем АТ «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» на основі Типового договору розподіл природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498

Згідно з п.17 ч.3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» Постановою НКРЕКП №2496 від 30 вересня 2015 року затверджено Правила постачання природного газу, якими врегульовано відносини, які виникають між постачальниками та споживачами природного газу, з урахуванням їх взаємовідносин з операторами газорозподільної системи/газотранспортної системи.

Згідно розділу ІІІ даної Постанови, визначено порядок постачання природного газу побутовим споживачам де в п.13 зазначено, що Розрахунки за послуги з газопостачання можуть проводитися на підставі даних про об`єм (обсяг) газу, визначений споживачем та Оператором ГРМ за підсумками місяця відповідно до умов договору розподілу природного газу, укладеного між побутовим споживачем та Оператором ГРМ, або за плановою величиною середньомісячного споживання в опалювальний та міжопалювальний періоди.

Відповідно до абзацу 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про ринок природного газу» та п.2 Розділу ІІІ вказаних Правил постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого НКРЕКП, які є однаковими для всіх побутових споживачів України і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Відповідно ч.3 ст.18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу».

Кодексом газорозподільних систем та Договором розподілу природного газу визначено, що за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу береться один кубічний метр природного газу, приведений до стандартних умов, визначених а Кодексі газорозподільних систем.

Постановою НКРЕКП від 26 січня 2017 року № 84 "Про затвердження Змін до деяких постанов НКРЕКП щодо запровадження на ринку природного газу використання одиниць енергії', яка набрала чинності 15.03.2017 року (далі - постанова 84), до Кодексу ГРМ внесено зміни та доповнення, відповідно до яких Кодекс ГРМ доповнено розділом XV "Порядок перерахунку об`єму природного газу в його обсяг, визначений в одиницях енергії", де додатково до перелічених вище норм прямо наведене положення, що застосовується до всіх, без винятку, споживачів: "Для проведення розрахунків по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, коефіцієнт приведення до стандартних умов (К) необхідно визначати за відповідними додатками до Методики приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 26 лютого 2004 року N 116, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 19 березня 2004 року за N 346/8945. Оператор ГРМ зобов`язаний розмістити на власному сайті інформацію про розміри коефіцієнтів приведення об`ємів природного газу до стандартних умов, у разі якщо вузли обліку природного газу споживачів не забезпечують такого приведення."

Таким чином, Регулятор передбачив, що застосування коефіцієнтів, які передбачені Методикою 116, здійснюється до всіх категорій споживачів, в тому числі, і до побутових.

Крім того, пункт 4 постанови 84 також прямо містить зобов`язання операторів ГРМ додатково передбачити у платіжних документах споживачів за послуги з розподілу природного газу, а також в особистому кабінеті споживача інформацію про розмір коефіцієнту приведення до стандартних умов (якщо вузол обліку природного газу споживача не приводить в автоматичному режимі об`єм природного газу до стандартних умов), розмір середньозваженої вищої теплоти згоряння за розрахунковий період, а також обсяг енергії спожитого природного газу (за трьома одиницями виміру: кВт-год, Гкал, МДж).

З 17.03.2017 року постановою НКРЕКП від 07.11.2016 р. N 1953 також з глави 6 розділу ІІІ Кодексу ГРМ "Визначення втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу в ГРМ" виключено посилання на Методики 264 та 595 при визначенні ВТВ операторів ГРМ. Відповідно до пункту 4 цієї глави об`єм (обсяг) фактичних втрат та виробничо-технологічних витрат природного газу за підсумками місяця та календарного року визначається Оператором ГРМ відповідно до1 глави 1 розділу XII цього Кодексу та розраховується як різниця між об`ємом (обсягом) надходження природного газу, до ГРМ у відповідний період і об`ємом (обсягом) природного газу, який розподілений між підключеними до/через ГРМ споживачами та переданий в суміжні ҐРМ протягом зазначеного періоду. Обов`язок НКРЄКП включати до тарифу на розподіл природного газу операторів ГРМ обсяги природного газу, розраховані за Методикою 595, з Кодексу ГРМ виключено.

Крім того, відповідно до вимог пункту 2.3 Договору купівлі-продажу природного газу укладеного між НАК «Нафтогаз України» та постачальниками газу для потреб населення, затвердженого постановою КМУ від 13 липня 2016 р. N 444, розрахунковою одиницею природного газу є 1 куб. метр, приведений до стандартних умов: температура (і) = 20° С, тиск природного газу (Р) = 760 міліметрів ртутного стовпчика (101,325 кПа).

Таким чином, законодавство в повній мірі забезпечило рівність споживачів природного газу на ринку та передбачило оплату витрат на ринку природного газу на приведення його до стандартних умов за рахунок споживачів, що відповідає принципу єдності вимірювань, передбаченого частиною 3 ст. 18 Закону України "Про ринок природного газу"

Відтак застосування коефіцієнту приведення спожитого природного газу до стандартних умов повністю відповідає вимогам законодавства та умовам договору розподілу природного газу укладеного між АТ «Дніпропетровськгаз» та споживачем.

Судом встановлено, що позивачка також зверталась з скаргою до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (

Згідно відповіді НКРЕКП від 04.06.2019 року № 10235/14.1.2/9-19, зазначено, що витрати на закупівлю природного газу для покриття виробничо-технологічних витрат включаються до тарифу на розподіл природного газу, крім того в рамках здійснення державного регулювання суб`єктів природної монополії, НКРЕКП 23.11.2018 року було прийнято постанову № 1491, якою заборонено ПАТ «Дніпропетровськгаз» при здійсненні обліку природного газу, використаного побутовими споживачами, приводити об`єми природного газу до стандартних умов для здійснення комерційних розрахунків за використаний природний газ побутовими споживачами. На думку НКРЕКП ПАТ «Дніпропетровськгаз» було проігноровано вимоги вказаної постави та у платіжних документах за листопад 2018 року здійснено позивачеві донарахування обсягів, які враховують різницю у приведенні до стандартних умов.

Згідно копії рішення окружного адміністративного суду м.Києва від 23.04.2019 року, яке постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 08.08.2019 року залишено без змін, у справі № 640/111/19 за позовом ПАТ «Дніпропетровськгаз» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, третя особа Державна регуляторна служба України, про визнання протиправною та нечинною постанови, позов задоволено та визнано протиправною та скасовано постанову Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 23.11.2018 року № 1491 «Щодо заборони ПАТ «ДНІПРОПЕТРОВСЬГАЗ» проводити об`єми використаного природного газу побутовими споживача до стандартних умов.

З врахуванням викладеного, суд відхиляє доводи позивача про те, що дія Методики №116 поширюється на суб`єктів господарювання, а оскільки побутові споживачі не є суб`єктами господарювання, застосування відповідачем даної методики є неправомірним, адже відповідно до буквального тлумачення пунктом 6 глави 1 Розділу XV Кодексу, дана норма пов`язує приведення обсягів спожитого природного газу до стандартних умов не з порядком та процедурою, що визначені Методикою №116, з числовими значеннями коефіцієнтів, які зазначені в додатках до методики.

Крім того Кодексом ГРМ визначено, що споживач природного газу (споживач) - це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу.

Відповідно, нормами Кодексу та Типового договору, які затверджені Регулятором, встановлено обов`язок Оператора проводити розрахунки по вузлах обліку, які не обладнані корекцією тиску та температури, шляхом приведення об`єму природного газу до стандартних умов за показами побутових лічильників у разі відсутності приладів для вимірювання температури та тиску газу, що і зроблено відповідачем в жовтні 2018 року.

Відповідно до статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами статті 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Посилання позивача на те, що при здійснення розрахунку за природний газ, відповідач повинен нараховувати відповідно до Методики визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками у разі не приведення об`єму газу до стандартних умов» №595 від 21.10.2003 року, судом не береться до уваги, оскільки приведення об`єму природного газу до стандартних умов при здійсненні обліку та розрахунків за природний газ, використаний споживачами прямо передбачено Кодексом газорозподільчих систем та Типовим договором.

З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення, оскільки не встановлено наявності порушень діючого законодавства, прав та законних інтересів позивача в діях відповідача при здійсненні обліку природнього газу .

Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України - Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги щодо стягнення з відповідача грошових коштів на відшкодування спричиненої моральної шкоди посилається, на те, що моральна шкода спричинена їй в зв`язку з неправомірними діями відповідача щодо здійснення нарахування спожитого природного газу відповідно до стандартних умов. Проте, виходячи з вищевикладеного, судом не встановлено неправомірності дій відповідача щодо здійснення нарахування позивачеві оплати за спожитий природний газ, оскільки нарахування було проведено відповідно до чинного законодавства.

Також позивач не обґрунтувала в чому полягає спричинена їй моральна шкода та на підставі чого визначений її розмір. Таким чином судом не встановлено наявність всіх складових частин для вирішення питання про відшкодування моральної шкоди, а саме: неправомірності дій відповідача.

На підставі чого суд приходить до висновку про відсутність підстав і для задоволення позовних вимог в цій частині.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» і судом ухвалюється рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, судові витрати відносяться на рахунок держави і з відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 12, 13, 89, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» (, юридична адреса: м. Дніпро вул. Шевченко, 2) про зобов`язання акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» припинити дії, які порушують права ОСОБА_1 , як побутового споживача по договору розподілу, припинивши здійснення обліку природного газу, використаного нею як побутовим споживачем, приводити об`єми природного газу до стандартних умов, негайно відновити здійснення обліку використаного природного газу за фактичними показаннями лічильника та здійснювати контрольне зняття показань лічильника газу та сформувати об`єм розподілу та споживання природного газу за розрахунковий місяць, з урахуванням фактичним показань лічильника, здійснити перерахунок об`єму природного газу до фактичних показань лічильника газу та у стягненні моральної шкоди - відмовити .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з моменту складання повного тексту рішення.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХШ Перехідні положення ЦПК України апеляційна скарга подається через Верхньодніпровський районний суд Дніпропетровської області до приведення Положення про автоматизовану систему документообігу суду у відповідність із редакцією Цього кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У випадку подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення.

Повний текст рішення виготовлений 01.02.2020 року.

Суддя Петрюк Т.М.

Зареєстроване: 03.02.2020 року

Оприлюднене: 03.02.2020 року

Дата набрання законної сили: 03.03.2020 року