Провадження №2/760/39/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клішина Дениса Андрійовича, державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та скасування запису про право власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась з позовом до відповідачів та просила визнати недійсним інвестиційний договір №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року укладений між ТОВ «Альфа-Капітал-буд» та ОСОБА_3 .

Визнати недійсним договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року, від 11.08.2019 року укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 .

Визнати недійсним договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року, від 14.11.2017 року укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 .

Зобов`язати ОСОБА_2 привести квартиру АДРЕСА_1 у стан нежитлового приміщення технічного поверху шляхом знесення вхідних дверей, міжкімнатних не несучих перегородок, інженерних мереж водопостачання, водовідведення, електропостачання, санітарних та інших вузлів житлового приміщення та звільнити це приміщення.

Скасувати запис про право власності №23440792, вчинений приватним нотаріусом Клішиним Д.А. як державним реєстратором та запис про право власності №30380875, вчинений державним реєстратором Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макаровим О.В., здійснені щодо об`єкта нерухомого майна із реєстраційним №000 із закриттям реєстраційних справ та розділів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відкритих щодо об`єкта нерухомого майна із реєстраційним №000 і скасування реєстраційного №000.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 .

Вказаний багатоквартирний будинок у цілому, так і секція 6 окремо, мають приміщення технічного поверху, розташовані над квартирою, у тому числі і позивача.

Довідкою КП «Житлоінвестбуд-УКБ», яке організувало будівництво багатоквартирного будинку у відповідності до договору від 17.01.2012 року №130/20, підтверджено, що приміщення технічного поверху 6 секції будинку є спільним майном багатоквартирного будинку.

Спільна сумісна власність на вказане приміщення технічного поверху виникла з моменту прийняття будинку до експлуатації, а саме з 06.10.2015 року.

У березні 2018 року позивачу, як співвласнику будинку, стало відомо про набуття ОСОБА_2 права власності на нежитлове приміщення технічного поверху №735/1 площею 54,4 кв.м., що підтверджується інформаційною довідкою від 13.08.2018 року. Зазначене приміщення розташовано саме над квартирою позивача.

Підставами для цього стали інвестиційні договори №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року, про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року, від 11.08.2017 року, про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року, від 14.11.2017 року.

Зокрема, за договором №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», яке виконувало функції фінансування будівництва будинку АДРЕСА_3 згідно договору від 17.01.2012 року, передало право власності на нежитлове приміщення технічного поверху №735/1 площею 54,4 кв.м. на користь ОСОБА_3 .

У подальшому, згідно договору від 11.08.2017 року ОСОБА_3 відступив право на це приміщення на користь ОСОБА_5 , а останні згідно договору від 14.11.2017 року на користь ОСОБА_2 .

Зазначила, що перший правочин укладено ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» без наявності для цього права (повноважень) від співвласників багатоквартирного будинку, тобто у порушення вимог чинного законодавства у зв`язку з чим усі наступні правочини також укладенні з порушенням норм чинного законодавства.

18.11.2017 року приватний нотаріус Клішин Д.А. прийняв рішення №38210572 про державну реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення технічного поверху №735/1 площею 54,4 кв.м., із відкриттям розділу ДРРП та реєстраційної справи на об`єкт нерухомого майна, присвоєно реєстраційний №000. Інформаційною довідкою від 13.08.2018 року також підтверджено реєстрацію прав саме на приміщення технічного поверху.

При цьому, протокол загальних зборів співвласників або зборів ОСББ, згідно якого необхідною кількістю голосів співвласники будинку надали згоду на відчуження їх спільного майна, нотаріусу, як державному реєстратору не подавалися, що є порушенням п. 14 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Вказаний факт встановлений Окружним адміністративним судом м. Києва в ухвалі від 09.07.2019 року.

Вважає, що за відсутності вказаного документа державний реєстратор зобов`язаний був відмовити у державній реєстрації прав, у зв`язку з чим рішення приватного нотаріуса Клішина Д.А. №38210572 від 18.11.2017 року є протиправним, а запис про право власності підлягає скасуванню.

В подальшому, під час розгляду справи в Окружному адміністративному суді м. Києва позивачу стало відомо, що 15.02.2019 року державний реєстратор Макаров О.В. прийняв рішення №45620679 про державну реєстрацію (із закриттям розділу) прав власності ОСОБА_2 на об`єкт житлової нерухомості квартири №735/1 загальною площею 72,1 кв.м. Підставою такого рішення є довідка характеристика № НОМЕР_1 та технічний паспорт на квартиру від 11.01.2019 року, видані Асоціацією «Авістор-Буд».

Отже, вказане рішення також підлягає скасуванню, оскільки є похідним від першого протиправного, на думку позивача, рішення державного реєстратора Клішина Д.А.

На підставі викладеного просила позов задовольнити.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2020 року клопотання представника позивача про витребування доказів у справі задоволено.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2020 року у задоволенні клопотання представника позивача про забезпечення позову відмовлено.

26.02.2020 року від представника відповідача приватного нотаріуса КМНО Клішина Д.А. надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що приватний нотаріус є неналежним відповідачем у справі.

Крім того, в межах розгляду адміністративної справи №826/12995/18 вже встановлювалось, що процедуру реєстрації приватним нотаріусом Клішиним Д.А. прав на нежитлове приміщення технічного поверху №735/1 у секції 6 будинку АДРЕСА_4 було здійснено з дотриманням всіх вимог законодавства.

Зокрема, приватному нотаріусу було подано копію документа, що засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (декларація про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрована Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю м. Києва виконавчого органу КМР (КМДА) 02.11.2016 року за №КВ65) при цьому було перевірено наявність реєстрації такого документу в Єдиному реєстрі документів.

Зазначеною декларацією нежитлове приміщення №735/1 визначено окремим об`єктом нерухомості із функціональним призначенням «творча майстерня» і введено в експлуатацію.

У документах наданих приватному нотаріусу не було виявлено невідповідностей або суперечностей.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову.

Також, 26.02.2020 року від представника відповідача приватного нотаріуса КМНО Клішина Д.А. надійшло клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін та клопотання про виключення приватного нотаріуса з числа відповідачів.

Проте, вказане клопотання не може бути розглянуто судом, оскільки відповідно до ст. 51 ЦПК України у справі можливе лише залучення співвідповідача або заміна неналежного відповідача за клопотанням позивача.

04.03.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив в якій він зазначив, що судовим рішенням у справі №826/12995/18 встановлено лише юрисдикцію спору.

Створення у одному приміщенні технічного поверху декількох менших приміщень, надання їм «функціонального призначення - творча майстерня» не робить поверх житловим.

10.03.2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначив, що в межах адміністративної справи №826/12995/18 вже встановлювалось, що приватний нотаріус Клішин Д.А. здійснив процедуру державної реєстрації прав на приміщення з дотриманням всіх вимог законодавства.

Зазначив, що у разі задоволення позову приміщення як об`єкт житлової нерухомості фактично буде знищено, що у свою чергу матиме наслідком знищення єдиного житла ОСОБА_2 .

Крім того, зі змісту позовної заяви не зрозуміло чи залишились у спірного приміщення ознаки, що відповідають ознакам допоміжного. Незрозуміло також, чи можливо взагалі привести приміщення 735/1 у стан нежитлового технічного поверху.

На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Також представник просив розгляд справи здійснювати з викликом сторін.

17.03.2020 року від представника відповідача приватного нотаріуса КМНО Клішина Д.А. надійшли заперечення на відповідь на відзив в яких він зазначив, що факт неправомірності дій нотаріуса позивачем не обґрунтовано, з урахуванням чого просив не приймати до уваги доводи викладені у відповіді на відзив.

Також просив розгляд справи здійснювати з викликом сторін.

Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.04.2020 року у задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_6 та представника відповідачів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клішина Д.А. та ОСОБА_2 - ОСОБА_7 про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відмовлено.

У встановлений ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 28.01.2020 року строк від державного реєстратора КП «Реєстраційне бюро» Макарова О.В., ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . відзиви не надійшли.

Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши письмові заперечення та пояснення щодо предмету позову, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 18.11.2017 року приватний нотаріус КМНО Клішин Д.А. прийняв рішення №38210572 про держану реєстрацію права власності ОСОБА_2 на нежитлове приміщення технічного поверху №735/1 секції 6 по АДРЕСА_4 .

15.02.2019 року державним реєстратором КП «Реєстраційне бюро» м. Київ Макаровим О.В. проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Підставами для набуття права власності ОСОБА_2 є інвестиційні договори №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року, про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року від 11.08.2017 року, про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року від 14.11.2017 року.

Згідно інвестиційного договору №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року, укладеного між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та ОСОБА_3 , Товариство передає ОСОБА_3 об`єкт інвестування - нежитлове приміщення №735/1, розташоване в 6 секції на технічному поверсі житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_5 , поштова адреса: АДРЕСА_4 .

Згідно договору про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за інвестиційним договором №30-13/09/16 від 30.09.2016 року від 11.08.2017 року укладеного між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та ОСОБА_3 , ОСОБА_4 первісний покупець ОСОБА_3 платно здійснює відступлення прав та обов`язків новому покупцю ОСОБА_4 , а новий покупець приймає права та обов`язки за інвестиційним договором №30-13/09/16 від 30.09.2016 року, укладеного між забудовником ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та первісним покупцем ОСОБА_3 щодо передачі у власність майнових прав на приміщення у об`єкті будівництва - нежитлове приміщення №735/1, розташоване в 6 секції на технічному поверсі житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_5 , поштова адреса: АДРЕСА_4

Згідно договору про відступлення прав та обов`язків (заміну сторони) за інвестиційним договором №30-13/09/16 від 30.09.2016 року від 14.11.2017 року укладеного між ТОВ «Альфа-Капітал-Буд», ОСОБА_4 та ОСОБА_2 первісний покупець ОСОБА_4 платно здійснює відступлення прав та обов`язків новому покупцю ОСОБА_2 , а новий покупець приймає права та обов`язки за інвестиційним договором №30-13/09/16 від 30.09.2016 року, укладеного між забудовником ТОВ «Альфа-Капітал-Буд» та первісним покупцем ОСОБА_4 щодо передачі у власність майнових прав на приміщення у об`єкті будівництва - нежитлове приміщення №735/1, розташоване в 6 секції на технічному поверсі житлового комплексу за будівельною адресою: АДРЕСА_5 , поштова адреса: АДРЕСА_4 .

Позивач звертаючись з позовом до суду зазначила, що приватний нотаріус КМНО Клішин Д.А. здійснив первинну державну реєстрацію нежитлового приміщення технічного поверху №735/1 у секції 6 будинку АДРЕСА_4 за ОСОБА_2 , без документу, який би підтверджував виникнення, перехід або припинення права власності на нежитлове приміщення технічного поверху, зокрема, без протоколу загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку АДРЕСА_4 .

Зазначила, що відповідне приміщення є нежитловим приміщенням технічного поверху і згідно листа КП «Житлоінвестбуд-УКБ», яке здійснювало будівництво будинку зазначене спірне приміщення відноситься до категорії допоміжних.

Вважає, що державна реєстрація права власності за ОСОБА_2 проведена незаконно у зв`язку з чим запис про реєстрацію права власності спірного приміщення за ОСОБА_2 підлягає скасуванню, а усі договори визнанню недійсними, на що слід зазначити наступне.

Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про інвестиційну діяльність» встановлено, що суб`єктами (інвесторами і учасниками) інвестиційної діяльності можуть бути громадяни і юридичні особи України та іноземних держав, а також держави. Інвестор має право володіти, користуватися і розпоряджатися об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавчих актів України (ч. 5 ст. 7 Закону).

Відповідно до ч. 3 ст. 7 ЗУ «Про інвестиційну діяльність», за рішенням інвестора права володіння, користування і розпорядження інвестиціями, а також результатами їх здійснення можуть бути передані іншим громадянам та юридичним особам у порядку, встановленому законом. Взаємовідносини при такій передачі прав регулюються ними самостійно на основі договорів.

Відповідно до ч. 5 ст. 7 ЗУ «Про інвестиційну діяльність» інвестор має право володіти, користуватись і розпоряджатись об`єктами та результатами інвестицій, включаючи реінвестиції та торговельні операції на території України, відповідно до законодавства України.

Пунктом 3 Порядку прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, затвердженого постановою КМУ №461 від 13.04.2011 визначено, що прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів з незначними наслідками (СС1), та об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації (далі - декларація).

Прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, що за класом наслідків (відповідальності) належать до об`єктів із середніми (СС2) та значними (СС3) наслідками, а також комплексів (будов), до складу яких входять об`єкти з різними класами наслідків (відповідальності), здійснюється на підставі акта готовності об`єкта до експлуатації шляхом видачі відповідними органами державного архітектурно-будівельного контролю сертифіката.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (ч. 1,ч. 2 ст. 319 ЦК України).

У силу ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Пунктом 15 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07.02.2014 визначено, що до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв`язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.

Частиною 2 ст. 382 Цивільного кодексу України встановлено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території.

Вищевикладені норми матеріального права свідчать про те, що будь-які переобладнання або перепланування допоміжних приміщень у жилих багатоквартирних будинках можуть проводитися тільки за згодою співвласників і органу місцевого самоврядування і за умови, що такі зміни не призведуть до порушень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку.

Рішенням Конституційного Суду України від 2 березня 2004 року № 4-рп/2004 вирішено, що допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні і т.ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього. Власник (власники) неприватизованих квартир багатоквартирного будинку є співвласником (співвласниками) допоміжних приміщень нарівні з власниками приватизованих квартир.

Положеннями ч. 1 ст. 215 ЦК України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

При цьому, відповідно до вимог ч.ч. 1-3, 5, 6 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Зі змісту вищевказаних норм вбачається, що право власності на нерухоме майно виникає у особи з моменту його державної реєстрації.

Встановлено, що приватний нотаріус Клішин Д.А. здійснив процедуру державної реєстрації прав на приміщення з дотриманням всіх вимог законодавства.

ОСОБА_2 було подано повний перелік документів, необхідних для державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відповідно до пункту 78 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2017 року №1127, а саме: документ, що підтверджує набуття у власність особою закріпленого за особою об`єкта інвестування, передбачений законодавством (інвестиційний договір № 30-13/09/16 від 11.08.2017 року; довідка про повну сплату № 13-01/11/16 від 01.11.2016 року; договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором № 30-13/09/16 від 11.08.2017 року; договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором № 30-13/09/16 від 14.11.2017 року, з актом приймання-передачі майнових прав від 14.11.2017 року; акт прийняття-передачі об`єкта інвестування № 735/1 від 14.11.2017 року; витяг з Переліку інвесторів, які брали участь у інвестуванні, з наказом про затвердження Переліку інвесторів, які брали участь в інвестуванні Об`єкта будівництва № 14-11/НП від 14.11.2017 року);

технічний паспорт на окреме індивідуально визначене нерухоме майно (технічний паспорт на нежитлове приміщення 735/1, в АДРЕСА_6 , виготовлений 14.09.2016року ТОВ «Оксі-К Консалтинг»);

копію документу, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта, який прийнято в експлуатацію після 01 січня 2013 року (сертифікат про готовність до експлуатації серії ІУ № 91, виданий ДАБІ України 06.10.2015 року);

копію документа, що підтверджує присвоєння об`єкту нерухомого майна адреси (розпорядження Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації від 05.02.2016 року № 79 про присвоєння поштової адреси);

копію документа, що відповідно до вимог законодавства засвідчує прийняття в експлуатацію закінченого будівництвом об`єкта (декларація про готовність до експлуатації об`єкта, зареєстрована Департаментом з питань державного архітектурно-будівельного контролю міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 02.11.2016року за № КВ65) при цьому було перевірено наявність реєстрації такого документа в Єдиному реєстрі документів.

При цьому, Декларацією про готовність до експлуатації об`єкта, приміщення №735/1 секції 6 по АДРЕСА_4 , визначено окремим об`єктом нерухомості із функціональним призначенням «творча майстерня» і введено в експлуатацію.

У документах, наданих ОСОБА_2 приватному нотаріусу Клішину Д.А, останнім не було виявлено невідповідностей або суперечностей.

Водночас, нотаріус, здійснюючи функції державного реєстратора, був обмежений приписами ст. 19 Конституції України і не мав права ставити під сумнів безпосередньо зміст документів, що були підставою для реєстрації, або безпідставно вимагати від заявника надання додаткових документів.

Відтак, процедура державної реєстрації прав ОСОБА_2 на Приміщення №735/1 секції 6 по АДРЕСА_4 була правомірною, відбулася у відповідності до вимог законодавства України.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Тобто, вказані принципи щодо обов`язковості доведення тих чи інших обставин є обов`язковими при з`ясуванні обставин справи по суті.

В свою чергу, позивачем не надано жодного доказу на спростування вищевказаних обставин.

Таким чином, посилання позивача на те, що для реєстрації права власності за відповідачем ОСОБА_2 необхідно було рішення ОСББ є необґрунтованим, оскільки спірне приміщення визначено окремим об`єктом нерухомості.

З матеріалів справи не встановлено, що інвестиційний договір №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року, що укладений між ТОВ «Альфа-Капітал-буд» та ОСОБА_3 , договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року від 11.08.2019 року, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , та договір про відступлення прав та обов`язків за інвестиційним договором №30-13/09/2016 від 30.09.2016 року від 14.11.2017 року, що укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 не відповідають чинному законодавству, що даними договорами були порушені права позивача, а тому вимоги ОСОБА_1 про визнання їх недійсними не підлягають задоволенню.

Також, судом не встановлено, що державна реєстрація права власності ОСОБА_2 була проведена з порушенням вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим у задоволенні вимог позивача про скасування записів права власності, закриття реєстраційної справи та розділів ДРРП на нерухоме майно, скасування реєстраційного номеру об`єкта нерухомого майна також не підлягають задоволенню.

Що стосується посилань позивача та представника відповідачів на ухвалу Окружного адміністративного суду м. Києва 09.07.2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 03.09.2019 року то суд не приймає їх до уваги, оскільки даною ухвалою та постановою встановлено лише юрисдикцію даного спору та не встановлено жодних обставин справи, які б в розумінні ст. 82 ЦПК України не підлягали доказуванню при розгляді даної справи.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

Що стосується витрат на правову допомогу, які представник відповідачів приватного нотаріуса КМНО Клішина Д.А. та ОСОБА_2 просив стягнути з позивача, то слід зазначити наступне.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно зі ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представником відповідача на підтвердження понесення відповідачем ОСОБА_2 витрат на правову допомогу в сумі 37600,00 грн. надано договір про надання правової допомоги (про надання професійної правничої допомоги) від 24.02.2020 року, ордер серії КВ №827145, квитанції АТ «КБ «ПриватБанк» на загальну суму 37600,00 грн.

З урахування викладеного, з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 37600,00 грн.

При цьому, в обґрунтування вимог про стягнення витрат на правничу допомогу з позивача на користь відповідача приватного нотаріуса КМНО Клішина Д.А., представником відповідача не надано доказів їх понесення, а саме не надано акт виконаних робіт (детальний з описом проведених робіт з урахуванням часу тощо), квитанцій.

З урахуванням викладеного, суд не вбачає підстав для стягнення витрат на правову допомогу з позивача на користь приватного нотаріуса КМНО Клішина Д.А.

Керуючись ст. ст. 203, 215, 316, 319, 331, 382 ЦК України, ст.ст. 4, 5, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клішина Дениса Андрійовича, державного реєстратора Комунального підприємства «Реєстраційне бюро» Макарова Олега Вячеславовича, ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Альфа-Капітал-Буд», ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання правочинів недійсними, зобов`язання вчинити певні дії та скасування запису про право власності відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_7 на користь ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_3 , який проживає за адресою: АДРЕСА_9 витрати на правничу допомогу в сумі 37600,00 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя