Справа № 366/1465/20
Провадження № 2/366/722/20
У Х В А Л А

18 листопада 2020 року суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви смт.Іванків Іванківського району Київської області в особі представника позивача ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради про визнання незаконним та скасування Рішення Іванківської селищної ради «Про початок процедури набуття права комунальної власності на будівлю культової споруди за адресою АДРЕСА_1 № VІІ-52-1575 від 04 липня 2019 року та визнання дій незаконними, -

В С Т А Н О В И В :

09 липня 2020 року до суду надійшла позовна заява представника позивача Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви смт.Іванків Іванківського району Київської області адвоката Доброрез О.А. до Іванківської селищної ради про визнання незаконним та скасування Рішення Іванківської селищної ради «Про початок процедури набуття права комунальної власності на будівлю культової споруди за адресою АДРЕСА_1 № VІІ-52-1575 від 04 липня 2019 року та визнання дій незаконними.

Ухвалою суду від 14.07.2020 року відмовлено у відкритті провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України (якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства).

Постановою Київського апеляційного суду від 02.11.2020 року апеляційну скаргу представника позивача - Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви смт.Іванків Іванківського району Київської області адвоката Доброрез Олени Анатоліївни задоволено, ухвалу Іванківського районного суду Київської області від 14 липня 2020 року скасовано, цивільну справу направлено до суду для продовження розгляду.

В своїх позовних вимогах представник позивача просить:

1. Визнати протиправним та скасувати Рішення Іванківської селищної ради «Про початок процедури набуття права комунальної власності на будівлю культової споруди за адресою АДРЕСА_1 » № VII-52-1575 від 04 липня 2019 року.

2. Визнати протиправними дії Іванківської селищної ради стосовно подання оголошення до місцевої газети «Трибуна праці» від 26 липня 2019 року № 30 наступного змісту: «Іванківська селищна рада повідомляє про виявлення та взяття на облік безхазяйного нерухомого майна (будівлі культової споруди), що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Можливі власники вказаного майна мають змогу протягом року з дня взяття на облік звернутися з підтверджуючими правовими документами до Іванківської селищної ради для зняття його з обліку як безхазяйного.»

3. Звільнити позивача від сплати судового збору.

4. Відповідача надати вичерпні відповіді по суті окремо на кожне із наступних запитань, надавши копії відповідних письмових чи електронних доказів, що підтверджують відповідні обставини:

Чи здійснювала постійно діюча комісія з обстеження безхазяйної речі (майна) відумерлої спадщини перевірку факту наявності безхазяйного майна, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та збір підтверджуючих документів?

Чи направляла комісія запити до органів реєстрації актів громадянського стану, нотаріату, відділу Держземагентства у Іванківському районі, органів внутрішніх справ та інших з метою отримання документів, що підтверджують наявність безхазяйної речі, що знаходиться в АДРЕСА_1 ?

Чи здійснювала комісія заходи щодо обстеження та забезпечення збереження будівлі храму, що знаходиться в АДРЕСА_1 ?

Чи складався акт обстеження будівлі, що знаходиться в АДРЕСА_1 , за встановленою формою?

Чи визначалася особа, відповідальна за збереження майна, що знаходиться в АДРЕСА_1 , з відповідною відміткою в Акті обстеження?

Чи надсилала комісія Реєстраційній службі Іванківського районного управління юстиції письмове повідомлення про необхідність взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, що знаходиться в АДРЕСА_1 ?

Якщо комісія надсилала Реєстраційній службі Іванківського районного управління юстиції письмове повідомлення про необхідність взяття на облік безхазяйної нерухомої речі, що знаходиться в АДРЕСА_1 , то коли?

Клопотання про звільнення від сплати судового збору обґрунтоване тим, що позивач є неприбутковою організацією, яка фінансується переважно за рахунок пожертв віруючих. Станом на момент подання позовної заяви позивач перебуває в скрутному фінансовому становищі.

Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно із ст. 7 ЗУ «Про Державний бюджет України на 2020 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб з 1 січня 2020 року становить 2102,00 грн.

Відповідно до пп.2 п.2 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за подання заяви немайнового характеру юридичною особою або фізичною особою-підприємцем складає 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатний осіб, тобто 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні). Позовна заява складається з однієї позовної вимоги немайнового характеру, а тому позивачу потрібно сплатити судовий збір в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні).

Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1, 3 ст.136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З аналізу вищевказаних правових норм вбачається, що відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору, або звільнення від його сплати може мати місце за наявності виключних обставин.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20 лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Разом із тим, ураховуючи положення п. 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19.06.2001 року у справі "Креуз проти Польщі"), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим, при здійсненні правосуддя у цивільних справах, суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Отже, чинним законодавством визначено право суду, а не обов`язок щодо відстрочки, розстрочки, зменшення розміру судового збору або звільнення заявника від сплати судового збору. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір за своїм внутрішнім переконанням.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали позовної заяви та додані документи, суддя дійшов висновку, що заявлене Релігійною громадою клопотання про звільнення від сплати судового збору підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Вирішуючи заявлене представником позивача клопотання про звільнення від сплати судових витрат, встановлено, що позивачем не надано жодних доказів реального доходу релігійної громади за останній рік, чи наявності нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

З огляду на недоведеність обставин, що можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, суд не бачить необхідності при розгляді цієї справи реалізувати право на звільнення позивача від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, суддя дійшов висновку про можливість відстрочити сплату судового збору у розмірі 2102 грн. за подання вказаного позову до ухвалення судового рішення.

Керуючись ст. 8 Закону України "Про судовий збір", ст.136 ЦПК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Клопотання представника позивача Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви смт.Іванків Іванківського району Київської області адвоката Доброрез О.А. про звільнення від сплати судового збору - задовольнити частково.

Відстрочити Релігійній громаді парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви смт.Іванків Іванківського району Київської області сплату судового збору в розмірі 2102 грн. (дві тисячі сто дві гривні) по справі за позовом Релігійної громади парафії Різдва Пресвятої Богородиці Київської єпархії Української Православної Церкви смт.Іванків Іванківського району Київської області в особі представника позивача ОСОБА_1 до Іванківської селищної ради про визнання незаконним та скасування Рішення Іванківської селищної ради «Про початок процедури набуття права комунальної власності на будівлю культової споруди за адресою АДРЕСА_1 № VІІ-52-1575 від 04 липня 2019 року та визнання дій незаконними до ухвалення судового рішення у даній справі.

Ухвала оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу може бути включено до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя: Ю.В. Ткаченко