Ухвала

17 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 2033/7221/12

провадження № 61-11653св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Усика Г. І. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Ступак О. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 грудня

2012 року у складі судді Тарасенко Л. М. та постанову Харківського апеляційного суду від 11 червня 2019 року у складі колегії суддів: Маміної О. В., Кругової С. С., Пилипчук Н. П.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст ухвалених судових рішень судів попередніх інстанцій

Заочним рішенням Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 грудня

2012 року позов Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» (далі - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», банк) в особі філії «Слобожанське регіональне управління «АТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за договором від 18 червня 2008 року № КЛ2906/08 у розмірі

200 235,36 грн. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 червня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2012 року залишено без змін.

Короткий зміст доводів касаційної скарги

У касаційній скарзі, яка була подана до Верховного Суду у червні 2019 року, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2012 року та постанову Харківського апеляційного суду

від 11 червня 2019 року, і ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову банку.

Позиція Верховного Суду та нормативно-правове обгрунтування

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, суд приходить до висновку, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

За змістом частини тринадцятої статті 7 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги).

З огляду на те, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, суд інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги), з урахуванням категорії і складності справи, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною п`ятою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» в особі Філії «Слобожанське регіональне управління» Публічного акціонерного товариства «Банк Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Фрунзенського районного суду м. Харкова від 17 грудня 2012 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 червня 2019 року, призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторінза наявними у ній матеріалами на 29 квітня 2020 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. І. Усик

І. Ю. Гулейков

О. В. Ступак