Справа № 487/3201/19
Провадження № 2/487/215/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Карташевої Т.А., за участю секретаря Бурятинської В.І., позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Іванової Т.В., відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи - Раковець О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Заводського районного суду міста Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, в якій просив визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з позивачем, тобто з батьком.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що з 25.10.2008р. він перебував у зареєстрованому шлюбі з відповідачкою. У шлюбі народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачем та перебуває на його повному утриманні, та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на даний час проживає з відповідачем.

Через погіршення стосунків шлюб було розірвано за рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 03.10.2012р.

Позивач вказує, що старший син ОСОБА_3 вже тривалий час проживає з ним та перебуває на його утриманні у зв`язку з тим, що за словами дитини відповідачка здійснювала постійний психологічний тиск на нього та неодноразово застосовувала фізичну силу.

Молодший син ОСОБА_4 залишився проживати разом з матір`ю, однак і цей син також хоче проживати з батьком і сумує за рідним братом.

На даний час вони з відповідачкою не можуть дійти згоди щодо місця проживання їх спільних дітей. При цьому син ОСОБА_3 вже досяг десяти років та може приймати участь у вирішенні питання про визначення свого проживання шляхом надання особистої прихильності одному з батьків. На даний час ОСОБА_3 однозначно вирішив проживати разом з батьком. Син ОСОБА_4 регулярно навідує батька після шкільних занять, однак боїться затриматися, посилаючись на те, що мати вчинить сварку і його буде покарано із застосуванням фізичної сили. Більш того, відповідачка не займається вихованням молодшого сина ОСОБА_4 , у дитини погана успішність в школі, домашні завдання часто є невиконаними, за повідомленням класного керівника дитині важко працювати з класом та засвоювати матеріал. У сина ОСОБА_3 навпаки спостерігається покращення в навчанні після того, як він почав проживати з батьком, дитина прикладає зусилля для засвоєння навчального матеріалу, і у цьому їй допомагає позивач, матір дитини самоусунулася.

Позивач також зазначив у позові, що з приводу психологічного тиску на дітей він та ОСОБА_3 неодноразово зверталися до Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, проте працівники служби рекомендували йому безпосередньо звернутися до суду.

Відповідачка за відсутності на те будь-яких підстав неодноразово вчиняла сварки, свідками її неадекватної поведінки були діти, сусіди та патрульні поліцейські, яких виклакала відповідач.

Отже, як вказує позивач, син ОСОБА_3 висловив бажання проживати з батьком, однак це не означає, що він відмовляється спілкуватися зі своєю матір`ю. Син ОСОБА_4 висловив бажання проживати із батьком і матір`ю, але це неможливо, оскільки шлюбні відносини між сторонами припинені, кожен має своє особисте життя. Позивач переконаний, що розлучення дітей вкрай негативно відобразиться на їх психологічному стані.

Позивач вважає, що він має можливість створити всі необхідні умови для проживання та нормального розвитку дітей, має час і можливість займатися дітьми, забезпечувати їм побут, підтримувати гармонійний розвиток їх особистості в атмосфері любові. Він проживає у квартирі із сучасним ремонтом та обладнанням, де створені всі умови для проживання і виховання дітей, є окрема кімната, яка облаштована дитячими меблями, наявні дитячі книги та іграшки. Спиртними напоями він не зловживає, займається спортом, характеризується позитивно, дуже любить своїх дітей.

Позивач переконаний, що бажання дітей є пріорітетним для обох батьків, і до них необхідно дослухатись. Водночас він не чинитиме перешкод у спілкуванні матері ОСОБА_2 з їх дітьми і готовий сприяти тому, щоб діти не були позбавлені піклування матері.

В судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги, надали пояснення, аналогічні змісту позовної заяви.

Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позову, зазначивши, що в Центральному районному суді м. Миколаєва розглядається її позов про позбавлення позивача батьківських прав, а основною причиною позову про визначення місця проживання дітей з батьком є наявність у позивача заборгованості по аліментам. Внаслідок того, що відповідач не сплачує аліменти на утримання дітей, вона має матеріальні складнощі. Вважає, що поведінка старшого сина ОСОБА_3 є наслідком виховання батька, який підкупив дитину подарунками, налаштовує її проти матері, дозволяє гуляти, де заманеться дитині та грати в комп`ютерні ігри, дитина перестала відвідувати спортивні тренування. Старший син періодично проживає то у батька, то з нею, вона достатньо придиляє уваги дітям, відвідує школу, фізичну силу до дітей не застосовує. Молодший син ОСОБА_4 проживає з нею, між братами дуже гарні стосунки, і ОСОБА_4 дуже хвилюється з приводу того, що ОСОБА_3 живе у батька, а не з ними.

Представник Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради в судовому засіданні, після того, як свою думку висловили діти сторін, не заперечувала проти визначення місця проживання дітей з батьком.

Заслухавши сторони, свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , дослідивши письмові докази, суд приходить до наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права і обов`язки щодо дитини. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом (стаття 153 СК України).

Відповідно до ч.2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільно згодою батьків та самої дитини.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 жовтня 2008 року, який розірвано рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 3 жовтня 2012 року.

Сторони є батьками дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/767/18 зі ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 14.02.2018 і до повноліття.

Рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва у справі №487/597/18 зі ОСОБА_1 стягнуто на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти у розмірі 1/6 частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 22.08.2018 і до досягнення сином повноліття.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 09.10.2020р., зробленого заступником начальника Заводського відділу ДВС у м. Миколаєві ПМУ МЮ (м. Одеса) Щербатюком А.І., заборгованість по аліментам на утримання сина ОСОБА_3 станом на 30.09.2020р. складає 50793,69 грн., заборгованість по аліментам станом на 30.09.2020 на утримання сина ОСОБА_4 складає 100 525,57 грн.

Відповідно до Акту про проживання та перебування на утриманні, складеного 05.03.2019р., підписаного ОСОБА_16 , ОСОБА_14 , підписи яких засвідчені паспортистом ЖКП ММР "БРИЗ", ОСОБА_1 фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 разом зі своїм старшим сином ОСОБА_3 , дружиною ОСОБА_12 та сином ОСОБА_18 . За місцем проживання ОСОБА_1 вони також регулярно бачуть його молодшого сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зі слів ОСОБА_1 старший син ОСОБА_3 постійно проживає з батьком, а молодший син ОСОБА_4 щодня навідує батька, однак ночує за місцем проживання своєї матері. Сусіди засвідчили, що тривалий час вихованням старшої дитини ОСОБА_3 займається лише батько хлопчика, у чому йому допомогає його нинішня дружина. Вони неодноразово були безпосередніми свідками агресивної поведінки матері ОСОБА_2 по відношенню до ОСОБА_1 та їх спільних дітей. Вона декілька разів з`являлась за місцем проживання ОСОБА_1 , вчиняючи сварки та порушуючи громадський спокій. За адресою проживання ОСОБА_1 та його діти ( ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) характеризуються позитивно, є дружною родиною та з повагою ставляться до сусідів та оточуючих.

В судовому засіданні сторони не заперечували ту обставину, що з вересня 2018 року дитина ОСОБА_3 проживає у батька, а молодший син - ОСОБА_4 проживає з матір`ю, регулярно відвідує батька та старшого брата за місцем їх проживання.

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло, виданого 03.03.2005 року Фондом комунальної власності Миколаївської міської ради, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_21 та ОСОБА_22 Загальна площа квартири становить 54,7 кв. м, квартира розташована на 1 поверсі 10 поверхового будинку та складається з 2 кімнат.

Позивач в судовому засіданні повідомив, що за вказаною адресою він проживає з матір`ю та відчимом, дружиною ОСОБА_12 , старшим сином ОСОБА_3 , та з двома дітьми, які народилися вже в другому шлюбі зі ОСОБА_12 .

Позивач повідомив суду, що не працює, в матеріалах справи відсутні відомості на підтвердження працевлаштування позивача.

Згідно з Актом обстеження умов проживання від 10.01.2020р. , складеного за участю спеціаліста Служби у справах дітей адмінстрації Заводського району ММР Раковець О.М. , за адресою: АДРЕСА_1 , житло розміщено на 1 поверсі 9 поверхового будинку, складається з двох кімнат. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: діти мають спальні місця, місце для зберігання речей, забезпечені одягом за сезоном, харчами, навчальним приладдям. За цією адресою проживають: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 - батько, ОСОБА_12 - мачуха, ОСОБА_18 , 2016 р.н. Родина дружна, відносини довірливи. Діти бажають проживати з батьком, з матір`ю конфліктні відносини.

Відповідач проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , де, відповідно до довідки ЖКП ММР "БРИЗ" ЖЕК №2 зареєстровані також: ОСОБА_24 , 2003 р.н., ОСОБА_3 , 2008 р.н., ОСОБА_4 , 2010 р.н. Квартира належить на праві власності у рівних частках ОСОБА_2 та ОСОБА_24 .

Відповідач, окрім спільних з позивачем дітей, має також дитину: ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідач працює у МКП "Миколаївводоканал" прибиральницею приміщень.

Відповідно до довідки Центрального об`єднаного управління ПФУ м. Миколаєва ОСОБА_2 перебуває на обліку в Центральному об`єднаному управління Пенсійоного Фонду України м. Миколаєва Миколаївської області та отримує пенсію по втраті годувальника на дитину ОСОБА_24 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з 05.05.2010р. по 30.06.2021р.

Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 04.04.2019р., проведеного за участю спеціаліста Служби у справах дітей адміністрації Заводського району ММР Раковець О.М., за адресою: АДРЕСА_3 , житло розміщене на 10 поверсі 10 поверхового будинку, складається з 1 кімнати, кухні, коридору, санвузла, є газо-, водо-, електропостачання, централізоване опалення, квартира мебльована, обладнана побутовою технікою, для дітей є окремі спальні місця. Дитина Ростилав має ліжко, іграшки, навчальні посібники. Діти відвідують ЗОШ №57, ОСОБА_24 - вечірню школу. За цією адресою проживають і мають постійне місце реєстрації: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 зареєстрований, проживає з батьком по АДРЕСА_1 , ОСОБА_24 . Мати потребує психологічної підтримки.

Відповідно до характеристик на ОСОБА_2 за місцем проживання, яка підписані сусідами 21.11.2018р., 06.07.2019р., відповідачка характеризується позитивно, самостійно виховує синів, відвідує з ними спортивні секції, працює, не була помічена в конфліктних ситуація і в зловживанні спиртними напоями. Діти завжди охайні, нагодовані, допомогають один одному. Старша дитина - ОСОБА_24 допомогає матері з братами, оскільки батько дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 залишив сім`ю. Внаслідок великої заборгованості по аліментам батько намагається маніпулювати дітьми, налаштовує дітей проти матері, умовив ОСОБА_3 проживати з ним з вересня 2018р., дитина з ведучого спортсмена стала нянькою його дитини, веде аморальний спосіб життя.

Позитивна характеристака надана відповідачці і ОСОБА_10 , а також раввіном Єврейської Месіанської религійної громади ОСОБА_11 , які вказані особи також підтримала в судовому засіданні під час допиту їх в якості свідків.

Дитина ОСОБА_3 навчається у Миколаївській ЗОШ І-ІІІ ступенів №57 ім. Т.Г. Шевченка ММР Миколаївської області. Відповідно до характеристики від 19.10.2018р. за підписом в.о. директора школи ОСОБА_28 та кл. керівника ОСОБА_29 , ОСОБА_3 навчається в школі з першого класу, початкову школу завершив на середньому рівні знань. Під час навчання у 5 класі проявив невисокі показники успішності, на уроках уважний та дисциплінований. ОСОБА_3 сприймає навчальний матеріал на початковому рівні. Хлопець скромний, вміє володіти собою, чесний, доброзичливий. Мати приділяє увагу навчанню та вихованню сина, приходить до школи, відвідує батьківськи збори. Батько також приходив до школи, допомагав сину брати участь у ярмарку.

Відповідно до характеристики ОСОБА_3 від 13.06.2019р. за місцем навчання, дитина з вересня 2018 проживає з батьком. У ОСОБА_3 немає пропусків навчальних занять без поважних причин. Батько йде на контакт з класним керівником, цікавиться навчанням сина, відвідує батьківськи збори. Хлопець ходить до школи охайний, але не завжди в шкільній формі. Мати декілька разів протягом першого і другого семестру приходила до школи цікавилася навчанням сина.

Позитивна характеристика надана ОСОБА_3 і директором МОК КДЮСШ, за місцем відвідування відділення важкої атлетики Миколаївської обласної комунальної комплексної дитячо-юнацької спортивної школи у 2019р. Також у характеристиці зазначено, що батько приділяє належну увагу вихованню сина. Регулярно контактує з тренером-викладачем тощо. Тренери-викладачі відділення важкої атлетики бачать постійну турботу батька ОСОБА_31 .

Відповідно до психоло-педагогічної характристику учня 5-В класу ЗОШ №57 ОСОБА_3 , за підписом практичного психолога ОСОБА_32 , директора школи ОСОБА_28 від 20.05.2019, на запит матері з ОСОБА_3 були проведені співбесіди, а також проективні методики "Малюнок сім`ї", "Неіснуюча тварина", учневі властивий середній рівень тривожності у ситуації перевірки знань. Самооцінка дещо занижена. Оптимістичне самовідчуття. Яскравою рисою, що спричиняє негативне відчуття себе, є "самотність". У взаєминах з оточуючими прислухається до думки дорослих. Рівень схильності до девіантної поведінки низький, рівень потреб у схваленні з боку дорослих - вище середнього, з боку однолітків - високий, рівень мотивації навчання помірний. Ставлення до навчання нестійке, позитивне: ввжає, що вчитися треба, але інтересу до навчання та систематичності в підготовці не виявляє.

Дитина ОСОБА_4 також навчається у Миколаївській ЗОШ І-ІІІступенів №57 ім. Т.Г. Шевченка ММР Миколаївської області. Відповідно до характеристики від 19.10.2018р. за підписом в.о. директора школи Малахова А.А. та кл. керівника ОСОБА_33 . ОСОБА_4 навчається у 3-Б класі ЗОШ №57, за період навчання проявив себе дисциплінованим учнем зі слабким рівнем навченості. На уроках хлопець не виявляє активності, не встигає працювати з класом, має нестійку увагу, не може повторити за вчителем програмний матеріал. На заняття часто приходить з невиконаним або частково виконаним домашнім завданням, про що говорить недостатній контроль та байдужість батьків до створення ситуації успіху для дитини. ОСОБА_4 неконфліктний, має друзів. виявляє повагу до вчителя. Дитиною опікується мати, яка намагаєтьсґя приділяти увагу синові, але це не завжди у неї виходить. Також вона вирішує всі питання, пов`язані зі школою.

Відповідно до ст.19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

15 листопада 2019 року орган опіки та піклування виконкому Миколаївської міської ради надав суду висновок про визначення місця проживання дітей, згідно з яким вважає недоцільним визначити місце проживання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з батьком ОСОБА_1 .

З висновку вбачається, що Службою у справах дітей встановлено, що батьки дітей перебували у шлюбі, на цей час розлучені. За рішенням суду з батька дітей на їх утримання стягнуті аліменти, існує заборгованість по аліментам. З питання щодо заборгованості по аліментах на утримання дітей батько пояснив, що фактично утримує дітей. Матері рекомендовано звернутись до органів державної виконавчої служби щодо виконання рішення суду про стягнення аліментів та батьку наголошено про неухильність виконання батьківського обов`язку щодо утримання дітей.

Після розлучення батьків діти проживали з матір`ю по АДРЕСА_3 , де створено задовільні умови проживання. З часом ОСОБА_3 перейшов проживати до батька по АДРЕСА_7 , а ОСОБА_4 залишився проживати з матір`ю.

Відповідно актів обстеження умов проживання, діти проживають у задовільних матеріально-побутових умовах, діти мають спальні місця, місця для занять та зберігання речей, забезпечені речами за сезоном.

Батько за місцем проживання характеризується позитивно, має самостійний дохід, тому в змозі забезпечувати потреби дітей.

За повідомленням Центру первинної медико-санітарної допомоги №6 всі рекомендації щодо догляду за дітьми батьки виконують, діти на прийом до лікаря з`являються: ОСОБА_4 у супроводі матері, ОСОБА_3 у супроводі батька.

Відповідно до соціально-психологічних висновків Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, сосунки дітей з батьком доброзичливі, довірливі, неконфліктні, діти відчувають з його боку підтримку та піклування.

Стосунки ОСОБА_4 з матір`єю є доброзичливими, неконфліктними, дитина відчуває з її боку піклування, любов та захист.

Стосунки ОСОБА_3 з матір`ю є негативними, конфліктними. При питаннях пов`язаних із спілкуванням з матір`ю спостерігається підвищений рівень тривожності та остраху. Але, незважаючи на складні відносини, все одно хлопець сприймає матір як близьку та рідну людину.

Згідно з висновками Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за результатами оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері, батька виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею, підстав, які б перешкоджали проживанню дітей з батьком або матір`ю не виявлено.

Будь-яких виняткових обставин, які б свідчили про те, що місце проживання дітей разом з матір`ю буде суперечити їх інтересам, батько до матеріалів справи не долучив. Члени комісії не знайшли вамогих підстав для зміни місця проживання дітей.

Відповідно до ст. 6 Європейської конвенції про здійснення прав дітей від 25.01.1996р. під час розгляду справи, що стосується дитини, перед прийняттям рішення судовий орган надає можливість дитині висловлювати її думку і приділяє їм належну увагу.

З досягненням віку 10 років у дитини з`являється право не тільки бути вислуханою і почутою, але й право брати активну участь у вирішенні своєї долі, зокрема у визначенні місця проживання. Лише в разі збігу волі трьох учасників переговорного процесу - матері, батька, дитини можна досягти миру і згоди.

В судовому засдіанні були заслухані діти сторін - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, ОСОБА_3 , якому виповнилося 12 років, повідомив в суді, що проживає на даний час з батьком, до якого прийшов самостійно, оскільки так захотів. Це відбулося після того, як у нього виник конфлікт з тренером, який висловлювався на його адресу нецензурною лайкою в присутності матері, яка не заступилася за нього. У нього склалися добрі стосунки з батьком та його дружиною ОСОБА_34 , також добрі, дружні стосунки існують і з молодшим братом ОСОБА_4 . Він навідується до матері, батько не перешкоджає йому в цьому. Він бажає проживати разом з батьком та братом ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 в судовому засіданні повідомив, що проживає з матір`ю, а старший брат ОСОБА_3 - з батьком. Також він теж деякий час проживав з батьком, оскільки мати ругала його, повернувся знову до матері, оскільки побоюється, що мати буде кричати на нього. Він робить уроки як з батьком, так і з мамою. Бажає проживати з братом ОСОБА_3 і батьком.

Дослідивши вказані докази, суд вважає, що підстав для задоволення позову немає. При цьому суд враховує як вищенаведений висновок Служби у справах дітей за наслідками спірного питання, оскільки воно вирішувалось у присутності обох батьків, з урахуванням соціально-психологічних висновків Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, так і те, що позивачем не надано беззаперечних доказів, які б вказували на виняткові обставини, що унеможливлюють проживання дітей з матір`ю.

Крім того, суд враховує, що відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення статей 3, 9 та 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

Відповідно до статті 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини.

Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (стаття 155 СК України).

Отже, батьки дитини не тільки мають право на виховання дитини та й обов`язок виховувати дитину у атмосфері поваги до її прав, її людської гідності, в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї родини , сім`ї, свого народу та Батьківщини .

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року).

Поведінка батьків, їх авторитет відіграє суттєву роль у вихованні дитини, адже дитина не має самостійного досвіду соціальної поведінки, а тому успадковує досвід і поведінку авторитетних для неї батьків.

Судом встановлено, що і батько, і матір мають належні матеріально-побутові умови для перебування дітей, підстав які б перешкоджали проживанню дітей з батьком чи матір`ю, фахівцями не виявлено, як батько, так і матір приймають активну участь у вихованні та навчанні дітей.

При цьому позивач створив нову родину, де виховує ще двох малолітніх дітей, відповідач виховує синів одна.

При цьому суд не приймає до уваги доводи представника позивача, що недостатні успіхи дітей у школі викликані тим, що матір не приділяє достатньої уваги навчанню дітей, це спростовується вищенаведеними харктеристиками дійтей зі школи, крім того, такий рівень навчання дітей може бути викликаний їх особистими якостями.

Суд не приймає до уваги і покази свідків, допитанхи за клопотанням позивача, зокрема свідка ОСОБА_12 , яка є дружиною позивача і заінтересована у розгляді справи на користь чоловіка. Інши свідки не були безпосередніми очевидцями невиконання відповідачкою своїх батьківських обов`язків.

В судовому засіданні не здобуто доказів того, що саме відповідачка чинить психологічний тиск на дітей, як це зазначав позивач, обгрунтовуючи свій позов.

Так, на підтвердження ціє обставини позивач надав суду звукозаписи та відеозапис за участю ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , проте, ці носії інформації, враховуючи що між сторонами по справі склалися неприязні, конфліктні стосунки, не можуть вважатися беззаперечним доказом негативного впливу матері на дітей та її негативної поведінки.

Стосунки ОСОБА_4 з матір`ю є неконфліктними, у ОСОБА_3 існують конфліктні стосунки з матір`ю, відповідно до психологічно-педагогічної характеристики ОСОБА_3 від 13.11.2019р., у хлопчика спостерігається чітке розмежування сім`ї матері та сім`ї батька, куди хлопчик себе і молодшого брата відносить, проте, незважаючи на це, дитина продовжує підримувати сімейні відносини з матір`ю, відвідує її та сприймає як близьку людину.

Суд вважає, що саме наявність тривалого конфлікту між батьками негативно відображається на психіці дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Так, відповідно до листа з Миколаївського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 30.09.2019, 10.09.2019 психологом Центру було проведено психологічну консультацію, в результаті якої встановлено, що ОСОБА_3 відчуває емоційний дискомфорт, спостерігаючи конфліктні стосунки між батьками. Дитина відчуває занепокоєння та страх за майбутнє. Хлопець потребує урахування власних потреб та мінімізацію участі дитини в конфліктному вирішенні питання взаємовідносин між батьками.

Згода дитини на проживання з одним з батьків не повинна бути абсолютною для суду, якщо така згода не буде відповідати та сприяти захисту прав та інтересів дитини.

Думка дітей щодо їх бажання проживати разом з батьком є непереконливою з огляду на конфлікт між батьками щодо визначення місця їх проживання, малолітній вік дітей, те що ОСОБА_3 тривалий час проживає з батьком, а ОСОБА_4 має з ОСОБА_3 довірливі, дружні стосунки, а за такого природнім є його бажання бачити поруч як старшого брата, так і батька.

Таким чином, враховуючи прихильність дітей до обох батьків, їх вік, відсутність життєвого досвіду, за відсутності якого вони не можуть реально оцінити ситуацію та її наслідки, те, що позивачем не надано беззаперечних доказів в обгрунтування позовних вимог, наявність висновку Служби у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про недоцільність визначення місця проживання дітей з батьком, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 про визначення місця проживання дітей з батьком.

Керуючиьсь ст.ст. 4, 12, 13, 81, 137, 141, 259, 265, 268, 353, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради про визначення місця проживання дітей з батьком відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 18.12.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_6 , РНОКПП: відомості відсутні.

Третя особа: Служба у справах дітей адміністрації Заводського району Миколаївської міської ради, адреса місцезнаходження: 54020, м. Миколаїв, вул. Погранична, 9, .

Суддя Т.А.Карташева