Справа №345/1063/20
Провадження № 2/345/574/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.2020 року м. Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Онушканича В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін і без проведення судового засідання справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з даним позовом. Свої вимоги мотивує наступним. З відповідачем по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначає, що сімейне життя у них з відповідачем не склалося. Відповідач в добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання дітей подає в незначному розмірі та періодично. Відповідач фізично здоровий, інших утриманців немає, працює за кордоном і отримує значний дохід, а тому може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей. Позивачу одній важко утримувати дітей. За таких обставин позивач змушена звернутися до суду та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000,00 грн., щомісячно, на кожну дитину, а також стягнути з відповідача витрати за надання юридичної допомоги.

Відповідач подав відзив на позов (а.с. 22-24), в якому зазначає, що позов визнає частково. Відповідач просить врахувати, що протягом усього часу він намагався у межах своїх доходів добровільно здійснювати матеріальну підтримку своїх дітей та брав участь у додаткових витратах на утримання дітей. Також відповідач вказує, що і надалі буде купувати та в межах можливості здійснювати догляд за своїми дітьми, які проживають разом із ним, незалежно від поданого позивачкою позову.

Відповідач наголошує, що посилання позивачки, що він їздить на роботу за кордон не відповідають дійсності, оскільки востаннє він їздив за межі України ще чотири місяці тому. Можливості поїхати на роботу за межі України на даний час немає, оскільки через пандемію коронавірусу всі кордони перекриті, а вдома знайти роботу вкрай важко. У зв`язку із цим на сьогоднішній день відповідач не може поїхати на сезонні роботи за межі України, підприємницькою діяльністю не займається та жодних доходів не має. Транспортного засобу також не має, а будинок йому було подаровано його батьками. За таких обставин відповідач вважає вимоги позивача про стягнення з нього аліментів на утримання дітей в розмірі по 3000,00 грн. необґрунтовано завищеними та просить стягувати з нього аліменти на утримання дітей розмірі по 1400,00 грн., щомісячно, на кожну дитину.

Позивач своїм правом подання відповіді на відзив не скористалася.

При цьому суд не бере до уваги заяву про збільшення позовних вимог, яка надійшла на адресу суду 21.04.2020 року, оскільки дана заява не підписана. Крім того, дана заява подана від імені відповідача ОСОБА_2 , який відповідно до вимог ст.49 ЦПК України не наділений правом збільшувати або зменшувати розмір позовних вимог. Таке право належить виключно позивачу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони з 11.02.2005 року перебувають у зареєстрованому шлюбі (а.с. 2). Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3) та син ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 4). Діти проживають разом із позивачем, про що свідчить довідка, видана виконавчим комітетом Боднарівської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області від 17.03.2020 року (а.с. 5).

Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачається, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку.

Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до положень ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Стаття 182 СК України встановлює, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

При цьому закріплений на законодавчому рівні мінімальний розмір аліментів не виконує обмежувальну функцію при визначенні розміру аліментів, який цей мінімум перевищує.

У силу положень ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів слід врахувати факт перебування дітей на утриманні позивача; вік дітей; вартість життя та необхідність здійснення витрат як для забезпечення соціально-побутових потреб розвитку, здоров`я дитини, так і необхідність здійснення витрат для забезпечення соціально-побутових потреб сторін; стан здоров`я дітей; стан здоров`я відповідача.

Суд враховує, що відповідач офіційно не працює, відомості про його доходи в матеріалах справи відсутні. Водночас відповідач є працездатним, а тому може офіційно працевлаштуватися та отримувати гідну заробітну плату і виконувати передбачений законом обов`язок щодо утримання дітей. Крім того, факт відсутності у батька можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

Крім того, відповідно до вимог ст.182 СК України, суд враховує наявність у власності відповідача нерухомого майна.Так, відповідно до витягу про державну реєстрацію прав ОКП «Івано-Франківське ОБТІ» від 12.07.2012 року відповідачу ОСОБА_2 на праві приватної власності належить 3/4 частини будинковолодіння в АДРЕСА_1 (а.с. 26).

Водночас вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів в розмірі по 3000,00 грн. є завищеними. Позивачем, в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, не доведено належними та допустимими доказами можливість сплати відповідачем аліментів у заявленому розмірі. Зокрема, покликання позивача, що відповідач працює за кордоном не підтверджені жодними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст.84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Водночас позивачем не було заявлено клопотань про витребування чи забезпечення доказів. Ч. 6 ст.81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При таких обставинах, враховуючи матеріальне становище та стан здоров`я сторін, суд доходить висновку, що позов слід задоволити частково та стягувати з відповідача аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 та сина ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, на кожну дитину, до досягнення ними повноліття. Сплата аліментів у зазначеному розмірі здатна забезпечити необхідний життєвий процес та розвиток дітей та не буде непомірним тягарем для відповідача.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А тому з відповідача на користь позивача слід стягнути 420,00 грн. витрат за надання правничої допомоги (а.с. 6-8), пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.cт. 180-182,184 СК України, ст.ст. 128, 178, 259, 263-265, 274 ЦПК України,

у х в а л и в:

Позов задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , офіційно не працюючого, аліменти на користь дітей: дочки ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_1 та сина ОСОБА_4 - ІНФОРМАЦІЯ_2 утвердій грошовій сумі в розмірі по 1800,00 грн., але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку,щомісячно, на кожну дитину, шляхом їх виплати в інтересах дітей на ім`я стягувача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Стягнення аліментів розпочати з 18.03.2020 року і проводити до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 420,00 грн. витрат за надання правничої допомоги.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення в частині стягнення аліментів допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), процесуальні строки, визначені статтею 354 Цивільного процесуального кодексу України для подання апеляційної скарги, продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст судового рішення складено 21.04.2020 року.

Суддя