Ухвала

16 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 522/10703/18

провадження № 61-4014св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Синельникова Є. В. (суддя-доповідач), Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду

м. Одеси, у складі судді Шенцевої О. П., від 24 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду, у складі колегії суддів:

Князюка О. В., Таварткіладзе О. М., Заїкіна А. П., від 23 січня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом

до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, служба

у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав.

В обґрунтування свого позову позивач зазначила, що відповідач

ОСОБА_2 після припинення фактичних шлюбних (сімейних) відносин між ними не цікавився життям їхньої дочки ОСОБА_3 , не виявляв бажання приймати участь у її вихованні та за вказаний вище період часу

не допомагав матеріально. У відповідності до наданих до заяви документів та характеристик ОСОБА_2 жодного разу не відвідував спільну дочку в дитячому садку, не приходив додому. У висновку дитячого психолога зазначено, що ОСОБА_3 не знає свого біологічного батька та вважає своїм батьком ОСОБА_4 , що також підтверджується характеристиками, наданими сусідами. Всі питання щодо виховання їхньої спільної дочки ОСОБА_3 вирішуються самостійно позивачем без участі

та підтримки з боку відповідача.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 23 січня 2020 року, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи,

які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав задоволено.

Позбавлено ОСОБА_2 батьківських прав щодо його малолітньої дочки ОСОБА_3 .

У касаційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального

і процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного

у постанові Верховного Суду (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права,

що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої

статті 389 ЦПК України).

Відповідно до пунктів 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, а тому призначає справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 34, 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: відділ забезпечення діяльності органу опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, служба у справах дітей Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2018 року та постанову Одеського апеляційного суду від 23 січня 2020 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад колегії суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Синельников

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович