Справа № 177/1874/19
Провадження № 2/177/167/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

06 квітня 2020 року

Криворізький районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Суботіної С. А.

за участі: секретаря Ференц Я. З.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача, адвокат Захарова О.О. 21.11.2019 звернулася до суду з позовом, уточнивши який просила суд скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, прийняте державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького РУЮ Дніпропетровської області Шевченко (Скороход) А.В., номер запису обтяження 2313530, що перенесено з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за номером 3274995, дата та час державної реєстрації 30.05.2006 18:50:05 (тип обтяження: все майно, дата виникнення: 08.01.1965, архівна дата: 29.11.2000 09:38, архівний номер: 2141063HERSON7, додаткові дані: № реєстру: , внутр. №1101813E2CF1472A655A). Також просила суд стягнути з Криворізької РДА Дніпропетровської області судові витрати.

В обґрунтування позову вказувала, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки 2,9712 га, кадастровий номер :02:001:0458, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Земельна ділянка передана в оренду ТОВ «Агрофірма «Христофорівське», яке повідомило позивача про наявність у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно обтяження у вигляді заборони на все нерухоме майно ОСОБА_1 , з датою державної реєстрації 30.05.2006 о 18:50:05, за номером 3274995, внесене державним реєстратором реєстраційної служби Криворізького РУЮ Дніпропетровської області Шевченко (Скороход) А.В. 30.08.2013 о 17.22:07, номер запису обтяження 2313530, на підставі договору застави від 08.01.1965, виданого Генічеською районною державною нотаріальною конторою (архівна дата 29.11.2000, архівний номер 2141063HERSON7) з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який діяв до 01.01.2013.

Позивачем з`ясовано, що Сивашським відділенням сільгосптехніки накладено арешт № 163965 на суму 500 карб, на будівлю та право забудови ОСОБА_1 . Проте витяг з Реєстру не містить ідентифікації особи, на майно якої накладено цей арешт, а саме: дати народження, місця реєстрації, паспортних даних. При цьому, позивачу станом на 08.01.1965 виповнилося лише 8 років та ні він, ні його батьки ніколи не проживали у м. Генічеську Херсонської області. Відповідно вказане обтяження не стосується його.

Позивач звертався до Реєстраційної служби Криворізького РУЮ Дніпропетровської області, де визнаючи допущену помилку, обіцяли видалити запис.

Однак, у червні 2019 АФ «Христофорівське» повідомило позивача про наявність арешту на все його нерухоме майно.

У даному випадку, арешт накладено на все майно позивача помилково, оскільки арешт, ймовірно, накладався на майно повного тезки позивача. Державний реєстратор під час проведення державної реєстрації права, яке було зареєстровано до 01.01.2013, не запитала необхідних документів що підтверджували підстави для реєстрації обтяження та здійснила реєстрацію обтяження на майно позивача ОСОБА_1 , чим порушила його право власності.

Державний реєстратор ОСОБА_2 на момент розгляду справи не є державним реєстратором, а реєстраційна служба Криворізького РУЮ ліквідована відповідно до Постанови КМУ від 21.01.2015 № 17, та всі її реєстраційні справи передано Криворізькій районній державній адміністрації Дніпропетровської області, як суб`єкту державної реєстрації прав.

У зв`язку з чим, позивач змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права власності.

Позивач та його представник, будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити.

Відповідач, Криворізька районна державна адміністрація Дніпропетровської області будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, відзиву не надала, але надала заяву про розгляд справи за відсутності її представника (а.с.190).

У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, надавши оцінку доказам дослідженим в судовому засіданні, на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо та достатності доказів в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Софієво Криворізького району Дніпропетровської області, навчався, працював, проживав та на даний час проживає на території Валівської (нині Софіївська) сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується копією свідоцтва про його народження (а.с.14), випискою з погосподарської книги з місця проживання (а.с.10-13), копіями документів про освіту (а.с.19-21), копією трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.22-28).

ОСОБА_1 17.08.2004 видано державний акт про право власності на земельну ділянку площею 2,9712 га, розташовану на території Валівської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер -02-001-0458 (а.с.29-30). Вказана земельна ділянка передана позивачем в оренду ТОВ «Агрофірма «Христофорівське», що підтверджується договором оренди земельної ділянки від 15.08.2013 (а.с.31-37).

Крім цього, ОСОБА_1 у порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , отримав спадщину у вигляді права на житловий будинок А-1, з господарчими побудовами, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом (а.с.38).

Інформація про права власності ОСОБА_1 зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно (а.с.46- 48).

Від орендаря земельної ділянки ОСОБА_1 дізнався про накладення арешту на все його майно, про що наявні відомості в Реєстрі прав на нерухоме майно.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, в реєстрі наявна інформація про державну реєстрацію обтяження з номером запису 2313530, датою та часом реєстрації: 30.05.2006 18:50:05, державний реєстратор Шевченко А.В., Криворізьке РУЮ Дніпропетровської області. Підставою виникнення обтяження вказано договір застави, без серії та номеру, виданого 08.01.1965 Генічеською районною державною нотаріальною конторою, а підставою внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер: 5451914 від 30.08.2013 17:22:07 прийняте ОСОБА_4 Криворізьке РУЮ Дніпропетровської області, вид обтяження: заборона на нерухоме майно (а.с.51-53).

Як слідує з вказаного витягу, а саме відмітки про перенесення запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер запису про обтяження 2313530 здійснено державним реєстратором шляхом перенесення інформації з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, згідно з відомостей про реєстрацію до 01.01.2013, реєстраційний номер обтяження: 3274995, 30.05.2006 18:50:05, реєстратор Генічеська державна нотаріальна контора, Генічеський районний нотаріальний округ, тип обтяження: все майно, дата виникнення: 08.01.1965, опис об`єкта обтяження: все майно (а.с.51-53).

Відповідно до відомостей з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна з вказаним номером обтяження: 3274995, підставою обтяження є договір застави від 08.01.1965, Генічеська районна державна нотаріальна контора, об`єктом обтяження є: невизначене майно, все майно, с. Сиваш, власник ОСОБА_1 (код відсутній), тип обтяження все майно, заявник Генічеська ДНК (а.с.51-53).

З інформації, наданої Державним нотаріальним архівом Херсонської області слідує, що в реєстрі реєстрації заборон відчуження жилих будинків Генічеської державної нотаріальної контори за 1965 рік наявний запис про заборону від 08.01.1965 щодо майна ОСОБА_1 . Інших відомостей по забороні на майно ОСОБА_1 в архіві не має (а.с.39-40), договори застави до архіву не передавалися, іншої інформації в архіві не має (а.с.41-45).

Як слідує з матеріалів реєстраційної справи щодо майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , 26.08.2013 його представник звернувся з заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень до Реєстраційної служби Криворізького РУЮ Дніпропетровської області з метою реєстрації права власності на вище вказану земельну ділянку за ОСОБА_1 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (а.с.138-147).

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент вчинення реєстраційної дії), у Державному реєстрі прав на кожний об`єкт нерухомого майна, право власності на який з аявлено вперше, за рішенням державного реєстратора відкривається відповідний розділ та реєстраційна справа.

Пунктами 17-18 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України № 703 від 22.06.2011, чинного на час проведення реєстраційної дії, визначено, що на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень щодо об`єкта нерухомого майна, право власності на який заявлено вперше, державний реєстратор відкриває розділ у Державному реєстрі прав, реєстраційну справу та присвоює реєстраційний номер такому об`єкту.

Державний реєстратор оформляє рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень в одному примірнику.

Державний реєстратор на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень вносить записи до Державного реєстру прав. Під час проведення державної реєстрації права власності на нерухоме майно, заявленого вперше, щодо якого у спеціальному розділі Державного реєстру прав містяться записи про речові права, обтяження таких прав, державний реєстратор переносить відповідні записи до розділу Державного реєстру прав, відкритого на такий об`єкт нерухомого майна.

Відповідно до п. 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент вчинення реєстраційної дії), державний реєстратор під час проведення державної реєстрації прав, які виникли та зареєстровані в установленому порядку до 01.01.2013, запитує від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, які відповідно до чинного на момент реєстрації законодавства проводили таку реєстрацію, інформацію (довідки, копії документів тощо), необхідну для реєстрації прав та їх обтяжень, якщо такі документи не були подані заявником або якщо документи, подані заявником, не містять передбачених цим Законом відомостей про право набувача або про нерухоме майно.

30.08.2013 державний реєстратор Реєстраційної служби Криворізького РУЮ Дніпропетровської області Скороход А.В. прийняла рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 5451914 від 30.08.2013, яким вирішила провести державну реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0458, за суб`єктом ОСОБА_1 , податковий номер НОМЕР_1 (а.с. 153).

З матеріалів реєстраційної справи ОСОБА_1 слідує, що отримавши заяву на реєстрацію права власності на земельну ділянку на ім`я ОСОБА_1 , державний реєстратор Криворізького РУЮ на виконання вимог п. 8-1 ч. 2 ст. 9 Закону отримала інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а також реєстру прав на рухоме майно (а.с.148-152) та отримавши інформацію про зареєстровану заборону на нерухоме майно з реєстраційним номером обтяження: 3274995, зареєстроване: 30.05.2006 18:50:05 за №3274995 реєстратор: Генічеська державна нотаріальна контора, підстава обтяження договір застави б/н, 08.01.1965, Генічеська районна державна нотаріальна контора, об`єкт обтяження: невизначене майно, все майно, с. Сиваш, власник: ОСОБА_1 (інші дані про власника відсутні), та в подальшому, відповідно до п. 18 вище вказаного Порядку, перенесла відповідні записи до розділу Державного реєстру прав, відкритого на такий об`єкт нерухомого майна.

Таким чином, внаслідок проведених державним реєстратором Шевченко А.В. реєстраційних дій, в реєстр внесено інформацію про обтяження з номером запису: 2313530, при цьому, жодного окремо рішення про реєстрацію обтяження державним реєстратором не приймалося (а.с.154).

Вище вказане, так само, як і матеріали реєстраційної справи ОСОБА_1 свідчить про те, що за результатами розгляду заяви представника ОСОБА_1 щодо реєстрації права власності на вище вказану земельну ділянку, державним реєстратором Криворізького РУЮ Скороход А.В., 30.08.2013 приймалося лише одне рішення за №5451914 і стосувалося воно лише проведення державної реєстрації права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :02:001:0428 (а.с.153). Вказане рішення не стосувалося реєстрації обтяжень на майно позивача, які лише перенесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на виконання п. 18 Порядку.

Оскільки в судовому засіданні встановлено, що єдине рішенням, яке приймалося державним реєстратором 30.08.2013 щодо майна ОСОБА_1 стосувалося лише реєстрації його права власності, вказане рішення прийняте в межах повноважень реєстратора та з додержанням визначеної законом процедури, не порушило прав позивача, тому виходячи з принципу диспозитивності, який передбачає розгляд справи лише в межах заявлених позовних вимог, суд не знаходить законних підстав для задоволення вимог позивача про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.

Що стосується запису про обтяження № 2313530 наявного в Державному реєстрі речових прав на майно, здійсненого державним реєстратором Криворізького РУЮ Скороход А.В., суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Твердження представника позивача про те, що при перенесенні даних про обтяження до реєстру, державний реєстратор не перевірив, що вказана в реєстрі особа є лише повним тезкою позивача, оскільки він на момент укладення договору застави від 08.01.1965 не міг бути його стороною в силу віку (досягнення лише 8 років), суд розцінює критично, оскільки вище вказані положення Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою КМ України від 22.06.2011 № 703, не вимагали таких дій від державного реєстратора.

Разом з тим, відповідно до ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на момент вчинення реєстраційної дії) у разі виявлення у свідоцтві про право власності на нерухоме майно та/або витязі з Державного реєстру прав технічної помилки, допущеної державним реєстратором, заінтересована особа письмово повідомляє у п`ятиденний строк про це державного реєстратора, який перевіряє відповідність відомостей Державного реєстру прав інформації, що міститься у заяві про державну реєстрацію прав та/або їх обтяжень.

Якщо факт невідповідності підтверджено, державний реєстратор безоплатно виправляє допущену помилку в день надходження повідомлення. Виправлення технічної помилки у записах Державного реєстру прав, що допущена не з вини державного реєстратора, здійснюється за плату.

Абзац 2 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції чинній на час розгляду справи, містить подібні положення, згідно з якими, у разі, якщо допущена технічна помилка, виявлена після отримання заявником документів за результатом розгляду заяви, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі заяви особи, відомості про речові права, обтяження речових прав якої містять таку помилку, а також у випадку, передбаченому підпунктом «в» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, - посадовою особою Міністерства юстиції України чи його територіальних органів.

У разі, якщо допущена технічна помилка впливає на права третіх осіб, така помилка виправляється державним реєстратором виключно на підставі судового рішення.

При цьому, під технічною помилкою, розуміється граматична, арифметична чи інша помилка, допущена під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав.

Внесення до реєстру даних про обтяження за № 2313530, що відбулося в результаті перенесення даних з іншого реєстру, фактично є технічною помилкою.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Будь-яких доказів про те, що позивач звертався до Реєстраційної служби Криворізького РУЮ Дніпропетровської області, або органів на яких на даний час покладено обов`язки щодо проведення реєстраційних дій, зокрема до відповідача, з заявою про здійснення виправлення технічної помилки допущеної під час внесення відомостей про речові права, обтяження речових прав до Державного реєстру прав, в порушення ст. 81 ЦПК України, позивач суду не надав.

З урахуванням вище викладеного, суд не знаходить підстав для задоволення позовних вимог.

Оскільки в задоволенні позову відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду не підлягає відшкодуванню.

Керуючись ст. ст. 10-13, 76-81, 89, 141, ч. 2 ст. 247, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Криворізької районної державної адміністрації Дніпропетровської області про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, - відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги, через Криворізький районний суд Дніпропетровської області, або безпосередньо до суду апеляційної інстанції, протягом тридцяти днів з дня його складення та підписання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя: