Постанова

Іменем України

08 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 360/2194/16-ц

провадження № 61-14542св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О. (суддя-доповідач)

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи за первісним позовом:

позивач - Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

учасники справи за зустрічним позовом:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз», ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року у складі судді Унятицького Д. Є. та постанову Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 рокуу складі колегії суддів: Савченка С. І., Верланова С. М., Приходька К. П.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2016 року Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Київоблгаз» (далі - ПАТ «Київоблгаз») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого об`єму та обсягу природного газу.

Позов ПАТ «Київоблгаз» мотивований тим, що 19 жовтня 2015 року у зв`язку із припиненням договірних відносин з власником будинку АДРЕСА_1 ОСОБА_3 , яка померла, працівники ПАТ «Київоблгаз» встановили охоронну пломбу № R15833162 шляхом опломбування крана на стояку головного вводу до вищевказаного будинку щоб запобігти несанкціонованому відбору природного газу.

08 лютого 2016 року при проведенні перевірки приладового обліку природного газу в будинку АДРЕСА_1 на випадок несанкціонованого підключення, працівники ПАТ «Київоблгаз» виявили порушення, передбачені підпунктом 1,6 пункту 1 розділу 2 глави ХІ Кодексу газорозподільчих систем, а саме несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) шляхом під`єднання несанкціонованого газопроводу (до ввідного газопроводу опуска на котел будинку АДРЕСА_1 під`єднано гумовий шланг діаметром 10 мм), що зафіксовано відеозйомкою.

Зокрема, при перевірці працівники виявили, що пломба не порушена, проте з будинку виходив гумовий шланг, який розгалужувався на два напрямки. Один кінець шлангу було під`єднано до сусіднього будинку АДРЕСА_2 , а інший продовжувався за будинок, де знаходилося господарське подвір`я. На цьому подвір`ї двоє чоловіків смолили свинячі туші за допомогою газової горілки, під`єднаної до компресора для підвищення тиску газу, що також зафіксовано відеозйомкою. Як з`ясувалося чоловіки є найманими працівниками, а власниця будинку відповідач ОСОБА_1 , з їхніх слів, займалася продажом м`яса у м`ясному павільйоні Бородянського ринку, куди вони їй зателефонували.

Виявивши несанкціонований газопровід працівники ПАТ «Київоблгаз» запросили вуличного депутата ОСОБА_2 та викликали поліцію. Після прибуття ОСОБА_1 на прохання працівників ПАТ «Київоблгаз» вони потрапили до будинку, де виявили, що газове обладнання: газова плита, опалювальний котел, батареї відсутні, лічильник газу в непридатному стані, облік використаного природного газу не ведеться, до опуску на котел під`єднано гумовий шланг діаметром 10 мм, який через отвір у стіні будинку виходив на подвір`я, що зафіксовано відеозйомкою. ОСОБА_1 відмовилася надати доступ до сусіднього будинку АДРЕСА_2 для з`ясування мети підключення гумового шлангу до цього будинку, пояснивши, що власником будинку є її чоловік, який відсутній.

Несанкціоноване споживання природного газу зі сторони власниці будинку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було припинено шляхом від`єднання відводу газопроводу із встановленням інвентарної заглушки на ввідному газопроводі та пломби за № R 17434777, про що складено акт про відключення об`єкту від 08 лютого 2016 року № 2824.

Також, в присутності власниці будинку ОСОБА_1 складено акт про порушення від 08 лютого 2016 року № 4 про наявність несанкціонованого газопроводу, де відповідач за первісним позовом підтвердила несанкціоноване підключення до системи газопостачання для використання природного газу в господарських цілях. На момент складання акту проводилася відеофіксація виявленого порушення.

29 серпня 2016 року на засіданні комісії з розгляду актів про порушення вимог Кодексу газорозподільних систем в присутності представника відповідача за первісним позовом ОСОБА_4 прийнято рішення про повне задоволення акта про порушення № 4 від 08 лютого 2016 року та з дотриманням вимог розділу 3 глави ХІ КГС складено акт-розрахунок необлікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу і його вартості за період з 21 жовтня 2015 року по 08 лютого 2016 року та нараховано збитки у розмірі 210 071,37 грн, який до цього часу відповідачем за первісним позовом не сплачений.

У зв`язку із наведеним, позивач за первісним позовом просило стягнути з відповідача за первісним позовом на користь ПАТ «Київоблгаз» вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу у розмірі 210 071,37 грн.

У березні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зустрічним позовом до ПАТ «Київоблгаз», ОСОБА_2 про визнання дій протиправними, визнання незаконним рішення комісії з розгляду акта про порушення, стягнення матеріальних збитків та моральної шкоди.

Вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що згідно з договорами купівлі-продажу від 21 жовтня 2015 року вона є власником будинку і земельної ділянки по АДРЕСА_1 . 29 грудня 2015 року працівники Бородянської дільниці Вишгородської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» перекрили вентель крана, обмотали плівкою металеву трубу стояка підводу газу до будинку по АДРЕСА_1 та встановили пломбу, оскільки будинок не придатний для проживання і в ньому ніхто не живе. Акт про передачу пломби на зберігання та будь-які інші повідомлення працівники газової служби їй не надсилали, а вона не укладала з відповідачем договору на постачання природного газу до належного їй домоволодіння.

08 лютого 2016 року близько 11.00 години, коли вона знаходилася вдома в будинку по АДРЕСА_2 працівники ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 разом з іншими невідомими їй особами в порушення вимог статті 30 Конституції України незаконно проникли на територію домоволодінь № 38 і АДРЕСА_2 та у відсутності їхніх власників протягом півтори години проводили незаконний огляд територій цих домоволодінь.

Позивач за зустрічним позовом зазначала, що саме працівники ПАТ «Київоблгаз» створили несанкціонований газопровід між будинками № 38 і № 40 шляхом з`єднання кисневих шлангів з підключенням його до ввідного газопроводу опуска на котел будинку АДРЕСА_1 та включенням вентеля опломбованого крана без пошкодження пломби на стояку газопостачання. Ці ж працівники на бампері належного їй на праві власності автомобіля КАМАЗ-4310 державний номерний знак НОМЕР_1 , який стояв поблизу воріт до господарського двору будинку АДРЕСА_2 склали письмові акти про нібито виявлені ними порушення Кодексу газорозподільних систем щодо наявності у її та її чоловіка домоволодіннях несанкціонованого газопроводу і несанкціонованого відбору газу зі схемою цього газопроводу та проводили відеозйомку, запросивши при цьому депутата Бородянської селищної ради ОСОБА_2

29 серпня 2016 року комісією з розгляду актів про порушення вимог КГС було розглянуто акт про порушення від 08 лютого 2016 року № 4 за результатами розгляду якого видано акт-розрахунок не облікованого об`єму та обсягу природного газу і його вартості із зазначенням розрахунку збитків у розмірі 210 071,13 грн. При цьому всі зауваження і заперечення її представника були проігноровані, а тому вважає рішення комісії оператора ГРМ прийняте з грубим порушенням Конституції України та чинного законодавства.

Крім того, позивач за зустрічним позовом зазначає, що внаслідок протиправних дій працівників ПАТ «Київоблгаз» були пошкоджені її металеві ворота з автоматичним механізмом на відновлюваний ремонт яких вона витратила 2 200,00 грн, а в паливний бак автомобіля КАМАЗ-4310 державний номерний знак НОМЕР_1 залили воду, що призвело до виведення з ладу паливної системи та проведення її капітального ремонту вартістю 4 800,00 грн. Також діями відповідача за зустрічним позовом, який штучно створював проблему щодо нібито виявлених порушень, чим порушив ритм її життєдіяльності їй завдано моральної шкоди, яку оцінила 100 000,00 грн.

З урахуванням наведеного, позивач за зустрічним позовом просила визнати протиправними дії працівників структурних підрозділів ПАТ «Київоблгаз» щодо недоторканності житла (чи іншого володіння) та щодо складання актів про порушення вимог КГС, визнати незаконним рішення комісії Бородянської дільниці Вишгородської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» від 29 серпня 2016 року в частині задоволення в повному обсязі акта про правопорушення від 08 лютого 2016 року № 4 та стягнення з неї на користь ПАТ «Київоблгаз» 210 071,13 грн, стягнути з ПАТ «Київоблгаз» на її користь матеріальні збитки внаслідок пошкодження майна в розмірі 7 000,00 грн., моральну шкоду у розмірі 100 000,00 грн, судовий збір у розмірі 3520,00 грн, послуги банку в сумі 35,20 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 4000,00 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року позов ПАТ «Київоблгаз» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Київоблгаз» вартість не облікованого (донарахованого) об`єму та обсягу природного газу в розмірі 210 071,31 грн та на відшкодування понесених судових витрат 3 151,07 грн.

Зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправними дії працівників структурних підрозділів ПАТ «Київоблгаз» щодо порушення 08 лютого 2016 року недоторканості володіння ОСОБА_1 , що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ПАТ «Київоблгаз» на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в сумі 1 640,00 грн.

В іншій частині зустрічного позову відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що первісні позовні вимоги доведені належними та допустимими доказами.

Ухвалюючи рішення про часткове задоволення позовних вимог щодо проникнення працівників ПАТ «Київоблгаз» на територію домоволодіння АДРЕСА_1 без згоди власника, суд першої інстанції виходив з неправомірності таких дій, як таких, що порушують права позивача за зустрічним позовом встановлені статтею 30 Конституції України.

Водночас, суд першої інстанції відмовив у визнанні неправомірними дій щодо складання акта, оскільки зазначений акт був складений під час огляду домоволодіння за участю ОСОБА_1 та за її згодою.

Короткий зміст рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ПАТ «Київоблгаз» задоволено.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року в частині часткового задоволення зустрічного позову ОСОБА_1 скасовано і в цій частині ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні зустрічного позову про визнання дій протиправними.

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що висновки суду першої інстанції в частині задоволених первісних позовних вимог та в частині зустрічних позовних вимог щодо яких суд першої інстанції відмовив у їхньому задоволенні, повністю відповідають встановленим обставинам справи.

Разом з цим, апеляційний суд, переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині задоволених зустрічних позовних вимог, виходив з того, що після прибуття ОСОБА_1 на подвір`я, вона не висувала вимог працівникам позивача щодо неправомірності знаходження їх на цьому подвір`ї чи вимог залишити подвір`я, а навпаки за її згодою було проведено огляд будинку і ділянки, складено акт, який вона підписала, що у свою чергу свідчить про її згоду на вчинення вказаних дій і відсутність порушень зі сторони позивача за первісним позовом.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У березні 2018 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ПАТ «Київоблгаз».

Касаційна скарга ОСОБА_1 мотивована тим, що судами першої та апеляційної інстанції залишено поза увагою відсутність договірних відносин між нею та ПАТ «Київоблгаз». Охоронна пломба крана №R15833162 на стояку головного вводу до спірного будинку, з метою запобігання несанкціонованому відбору природного газу була встановлена ще за життя ОСОБА_3 .

Крім того, судами неперевіреним залишилось неможливість несанкціонованого відновлення газопостачання за наявності охоронної пломби №R15833162, а саме відсутність пошкодження цілісності охоронюваної пломби № R15833162 на перекритому запірному пристрої (крані на стояку), що унеможливлює несанкціонований відбір природного газу.

Також заявник у касаційній скарзі наголошує на тому, що судами першої та апеляційної інстанцій не в повній мірі було досліджено і встановлено обставини справи, в результаті чого стала можливою з боку працівників ПАТ «Київоблгаз» фальсифікація доказів за допомогою проникнення через відкриту кватирку вікна всередину будинку АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 і під`єднання до ввідного газопроводу опуска на котел гумового шлангу діаметром 10 мм, виводу з ладу лічильника газу для визначення необлікованого об`єму природного газу за період з 21 жовтня 2015 року по 08 лютого 2016 року у нечуваному на сьогодні для фізичних осіб розмірі, а саме 210 071,07 грн.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2018 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 .

Інші учасники справи не скористались своїм правом на надання відзиву на касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 30 березня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Частинами першою та другою статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції. Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (частина перша статті 263 ЦПК України).

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на таке.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Судами встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку по АДРЕСА_1 та земельної ділянки для будівництва і обслуговування будинку за цією ж адресою розміром 0,1024 га, які вона придбала 21 жовтня 2015 року за договорами купівлі-продажу у ОСОБА_8 .

До придбання ОСОБА_1 будинку по АДРЕСА_1 в ньому ніхто не проживав, він прийшов у занедбаний стан, а тому з метою запобігання несанкціонованому відбору природного газу працівником ПАТ «Київоблгаз» ОСОБА_9 19 жовтня 2015 року було проведене опломбування крана на стояку головного вводу до вищевказаного будинку та встановлено охоронну пломбу № R15833162.

Після придбання вказаного житлового будинку ОСОБА_1 жодних дій для відновлення газопостачання будинку не вживала, договір на постачання газу та договір на розподіл природного газу не укладала, про набуття права власності на будинок ПАТ «Київоблгаз» не повідомила.

08 лютого 2016 року при проведенні працівниками ПАТ «Київоблгаз» перевірки приладового обліку природного газу в будинку АДРЕСА_1 , належному ОСОБА_1 , було виявлено несанкціонований відбір природного газу з ГРМ (крадіжка газу) шляхом під`єднання несанкціонованого газопроводу без порушення пломби (до ввідного газопроводу опуска на котел будинку АДРЕСА_1 під`єднано гумовий шланг діаметром 10 мм), що зафіксовано відеозйомкою та підтверджується копією акта про порушення від 08 лютого 2016 року № 4, де ОСОБА_1 визнала факт самовільної врізки. Також ця обставина підтверджується копією схеми несанкціонованої врізки, доданої до акту, актом про відключення газових приладів від 08 лютого 2016 року № 2824.

29 серпня 2016 року комісія з розгляду актів про порушення вимог КГС Бородянської дільниці Вишгородської ФЕГГ ПАТ «Київоблгаз» розглянула акт про порушення від 08 лютого 2016 року № 4, за результатами розгляду якого вирішила стягнути із ОСОБА_1 вартість необлікованого об`єму та обсягу природного газу в розмірі 210 071,13 грн відповідно до технічного розрахунку та акта-розрахунку за період з 21 жовтня 2015 року по 08 лютого 2016 року.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу»: оператор газорозподільної системи - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб ( замовників); побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб; Регулятор - національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг; Кодекс газотранспортної системи, кодекс газорозподільних систем, кодекс газосховища, кодекс установки LNG - правила експлуатації та доступу до газотранспортної системи, газорозподільної системи, газосховища, установки LNG, що затверджуються Регулятором.

Відповідно до пункту 1 статті 4 Закону України "Про ринок природного газу» державне регулювання ринку природного газу здійснює регулятор у межах повноважень, визначених цим Законом та іншими актами законодавства.

Відносини, які виникають між постачальником та споживачами, з урахуванням їх взаємовідносин з Оператором ГРМ регулюються Правилами постачання природного газу, затвердженими Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496 та реєстрованими в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827.

Відповідно до розділу III Правил постачання, підставами для постачання природного газу побутовому споживачу є:- наявність у побутового споживача договору розподілу природного газу, укладеного з Оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого підключений об`єкт споживача, та присвоєння споживачу Оператором ГРМ персонального - ЕІС-коду, як суб`єкту ринку природного газу; - наявність у побутового споживача укладеного з постачальником договору постачання природного газу побутовим споживачам та дотримання його умов.

Постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498 затверджено Типовий договір розподілу природного газу, який є публічним, регламентує порядок та умови переміщення природного газу з метою фізичної поставки Оператором ГРМ обсягів природного газу, які належать споживачам, до об`єктів споживачів.

У відповідності до пунктів 1.2 та 1.3 розділу 1 Типового договору розподілу природного газу, умови цього договору одинакові для всіх споживачів та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу ГРС. Даний договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема надання підписаної споживачем заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ або документально підтверджене споживання природного газу.

В розділі III Правил постачання також вказано, що договір постачання природного газу споживачу розміщений на офіційному веб-сайті регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору.

Згідно пункту 11 розділу III Правил постачання, постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за вільними цінами, крім ціни постачальника із спеціальними обов`язками, яка встановлюється відповідно до законодавства.

Відповідно до глави 4 розділу IХ Кодексу ГРС визначення фактичного об`єму споживання природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між операторами ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника газу з урахуванням вимог Кодексу ГРС та договору.

Вирішуючи спір по суті позовних вимог, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, визначився правильно з характером спірних правовідносин, встановив у повному обсязі фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її розгляду з урахуванням наданих сторонами доказів у їх сукупності та дійшов обґрунтованого висновку про задоволення первісного позову.

Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача за первісним позовом суми боргу, суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, обгрунтовано виходив з доведеності факта несанкціонованого підключення в належному ОСОБА_1 будинку по АДРЕСА_1 до газорозподільчої системи шляхом під`єднання несанкціонованого газопроводу та несанкціонований відбір природного газу з ГРМ. При цьому суд правильно зауважив, що вартість необлікованого об`єму та обсягу природного газу розрахована відповідно до глави 5 розділу ХІ Кодексу газорозподільчих систем в розмірі 210 071,13 грн, а відповідачем за первісним позовом ця сума не спростована.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що у спірних правовідносинах ПАТ «Київоблгаз» має статус оператора газорозподільної системи (оператор ГРМ), а ОСОБА_1 - статус несанкціонованого споживача.

Відповідачем за первісним позовом під час розгляду справи не було надано суду жодних доказів, які б спростували самовільне підключення ОСОБА_1 до газорозподільної системи.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в частині первісних позовних вимог в апеляційному порядку та перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд, на зазначене також звернув увагу та погодився з висновками суду першої інстанції.

Необґрунтованими є доводи касаційної скарги про те, що суди першої та апеляційної інстанцій не врахували відсутність між сторонами договірних правовідносин, оскільки такі не ґрунтуються на законі.

Ці доводи були перевірені й апеляційним судом та їм надана відповідна оцінка.

Інші доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанції не спростовують, на законність судового рішення не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки інші доводи касаційної скарги, є ідентичними доводам апеляційної скарги заявника, яким суд надав належну оцінку, Верховний Суд доходить висновку про відсутність підстав повторно відповідати на ті самі аргументи заявника, при цьому Верховний Суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси (частини перша та друга статті 4 ЦПК України), то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.

Доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність судових рішень в частині первісних позовних вимог не впливають, фактично стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду касаційної інстанції.

Оскільки судом повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану касаційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення судів першої та апеляційної інстанції в частині первісного позову - без змін.

В частині зустрічних позовних вимог судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій не оскаржуються, а тому судом касаційної інстанції в цій частині не переглядаються.

Висновки Верховного Суду за результатами розгляду касаційної скарги

З урахуванням наведеного Верховний Суд дійшов висновку, що рішення судів першої та апеляційноїінстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводами касаційної скарги ці висновки не спростовуються.

Відповідно до частини першої статті 410 ЦПК України, в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За змістом частини третьої статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції у постанові за результатами перегляду оскаржуваного судового рішення вирішує питання про поновлення його виконання (дії).

Враховуючи те, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без задоволення, відповідно до положень частини третьої статті 436 ЦПК України Верховний Суд поновлює виконання рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційної скарги відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанцій, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року та постанову Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 рокув частині первісних позовних вимог залишити без змін.

Поновити виконання рішення Бородянського районного суду Київської області від 22 листопада 2017 року, яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Київської області від 08 лютого 2018 року.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов
Судді: В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. А. Стрільчук
М. Ю. Тітов