Єд.унік. № 243/1341/20
Провадження № 2/243/1058/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Билбасівської селищної ради, за участю третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Билбасівської селищної ради, за участю третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько спадкодавця - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер чоловік позивача, спадкодавець по справі - ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина у вигляді рухомого та нерухомого майна у тому числі житлового будинку та приватизованої земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1281 га, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Чоловік позивача, спадкодавець по справі, спадщину після смерті батька ОСОБА_2 прийняв своєчасно, був єдиним спадкоємцем враховуючи, що на його користь відмовилася мати спадкодавця та дружина батька - ОСОБА_4 . На житловий будинок позивач отримала свідоцтво про право на спадщину, видане Другою Слов`янською ДНК від 25.01.2019 року.

На приватизовану земельну ділянку на якій розташовано вищевказаний житловий будинок, позивач отримала постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2019 року враховуючі, що вказана земельна ділянка досі зареєстрована за померлим батьком спадкодавця на підставі Державного акту на право приватної власності на землю від 29.04.1996 року серія I-ДН №117081, за життя спадкодавець (чоловік позивача) не оформив своїх спадкових прав на вказану ділянку після смерті батька.

Тобто, на даний час, право власності на земельну ділянку досі зареєстровано за батьком спадкодавця на підставі Державного акту виданого Билбасівською селищною радою Слов`янського району.

На замовлення позивача було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі на місцевості та надано кадастровий № :03:000:0918, спори щодо меж земельної ділянки відсутні.

Прийняття спадщини відбулося фактично, спадкодавець був зареєстрований за однією адресою разом із батьком на дату смерті за вищевказаною адресою, також позивач на дату смерті чоловіка - спадкодавця по справі, була з ним зареєстрована за вказаною адресою.

Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії позивач отримала з тих підстав, що спадкодавець за життя не встиг отримати свідоцтво про право на спадщину та отримати кадастровий номер на землю в Державному земельному кадастрі, тобто відсутній належним

чином оформлений на ім`я спадкодавця правовстановлюючий документ на земельну ділянку.

Позивач по справі є єдиним спадкоємцем першої черги, спадщину прийняла своєчасно про що свідчить наявне свідоцтво про право на спадщину на житловий будинок, постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, матеріали спадкової справи 62345521.

Складність у оформленні спадкових прав полягає у тому, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу виданий та зареєстрований на ім`я спадкодавця та власник нерухомого майна померлий.

На підставі чого, для захисту своїх прав, позивач вимушена звернутися до суду та просить визнати за нею право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_3 на приватизовану земельну ділянку кадастровий № :03:000:0918 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1281 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_5 до судового засідання не з`явились, від представника надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити та справу розглянути без його участі (а.с.98).

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, надав клопотання, в якому вказав, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить їх задовольнити, справу розглянути без його участі (а.с.95).

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, надав пояснення, згідно яких вказав, що відповідно до даних Державного земельного кадастру, ділянка з кадастровим номером :03:000:0918 знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ; цільове призначення - 02.01. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); вид права - право власності, площа 0,1281 га, власник ОСОБА_2 , ділянка сформована та зареєстрована 18.03.2019 року на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на мiсцeвості) 19.02.2019 року ТОВ «Земкадастр». Станом на 01.01.2013 року право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі рішення 8 ceciї XXII скликання Билбасівської селищної ради від 25.04.1996 року відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії І-ДН № 117081, реєстраційний № 81 від 29.04.1996 року. Земельну ділянку надано для обслуговування жилого будинку і господарських споруд загальною площею 0,1281 гa (а.с.96-97).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч. ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з положеннями ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши та проаналізувавши в сукупності зібрані та наявні у справі докази та письмові матеріали, надавши їм належну оцінку, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що батьком ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 20.09.1965 року, виданого Билбасівською селищною радою Слов`янського району Донецької області (а.с.38).

Згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 21.02.1987 року, виданого Билбасівською селищною радою Слов`янського району Донецької області, 21.02.1987

року укладено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , після чого останній присвоєно прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.20).

ОСОБА_2 належить домоволодіння та господарські побудови, розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будову від 21.05.1981 року (а.с.75-76).

Також, ОСОБА_2 на підставі рішення 8 ceciї XXII скликання Билбасівської селищної ради від 25.04.1996 року передано у приватну власність земельну ділянку площею 1281 м2 гектарів для обслуговування жилого будинку і господарчих споруд, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Державним актом на право приватної власності на землю серії І-ДН № 117081 від 29.04.1996 року (а.с.17).

Відповідно до технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 , на замовлення позивача встановлено межі вищевказаної земельної ділянки в натурі на місцевості та надано кадастровий номер :03:000:0918 (а.с.18-19).

Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку право власності на земельну ділянку площею 0,1281 гa кадастровий номер :03:000:0918, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.14-16).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 від 02.07.2015 року, виданим виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області (а.с.12).

Відповідно до матеріалів спадкової справи ОСОБА_4 відмовилася від належної їй частки спадкового майна після смерті чоловіка ОСОБА_2 (а.с.74).

Після смерті батька ОСОБА_2 - ОСОБА_3 прийняв спадщину за заповітами та законом у встановлений законом шестимісячний строк, що підтверджується заявою про прийняття спадщини (а.с.59).

З викладеного слідує, що чоловік позивача ОСОБА_3 після смерті свого батька ОСОБА_2 прийняв спадщину на нерухоме майно, в тому числі житловий будинок з відповідними господарськими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та земельну ділянку, на якій розташований даний будинок, проте належним чином не оформив свої спадкові права на земельну ділянку та не зареєстрував право власності на дане майно.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 від 29.01.2018 року, виданим виконкомом Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області (а.с.13).

Після смерті чоловіка ОСОБА_3 - ОСОБА_1 прийняла спадщину, яка складається, зокрема, з житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого був його син ОСОБА_3 , котрий прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав, на підставі свідоцтва про право власності, виданого Слов`янським райкомунгоспом 21.05.1981 року, зареєстрованого в Слов`янському БTI 21.05.1981 року; номер запису: 8467 в книзі: За стор. 109, та земельної ділянки площею 0,1281 гa, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) (а.с.72).

На зазначений вище житловий будинок позивач отримала свідоцтво про право на спадщину за законом від 25.01.2019 року, посвідченим державним нотаріусом Другої слов`янської держаної нотаріальної контори Донецької області Грецькою Т.П. (а.с.21-22).

За ОСОБА_1 зареєстровано право приватної власності на вказаний вище житловий будинок з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.23).

На ім`я ОСОБА_1 виготовлено технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок

АДРЕСА_1 ) (а.с.25-26).

Як вбачається зі спадкової справи, ОСОБА_4 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 відмовилися від належної їм частки спадкового майна після смерті ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 , з чого слідує, що позивач є єдиним спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_3 , інші спадкоємці відсутні (а.с.56-58).

Таким чином, ОСОБА_1 належним чином прийняла спадщину після смерті чоловіка ОСОБА_3 у вигляді житлового будинку з господарськими та побутовими будовами та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки, розташованої за тією ж адресою, що підтверджується матеріалами справи.

Постановою державного нотаріуса Другої слов`янської держаної нотаріальної контори Донецької області Грецької Т.П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 25.01.2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого чоловіка на земельну ділянку розміром 0,1281 гектарів, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , передану для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер відсутній, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на цю земельну ділянку на ім`я померлого (а.с.28).

Згідно звіту про експертну грошову оцінку вищевказаної земельної ділянки площею 0,1281 гектарів, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 05.02.2020 року ринкова вартість даної земельної ділянки складає 19074,00 гривень (а.с.37).

Відповідно до копії домової книги, довідок виконкому Билбасівської селищної ради Слов`янського району Донецької області від 28.01.2020 року, за адресою: АДРЕСА_1 , з 29.11.1979 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований ОСОБА_2 та разом із ним в даному будинку проживають ОСОБА_3 , ОСОБА_1 ; з 11.11.1985 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 за даною адресою був зареєстрований ОСОБА_3 та разом із ним в даному будинку проживає ОСОБА_1 (а.с.29-36).

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини, або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього кодексу.

Відповідно до частини 1 ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розгляду не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв`язує питання про визнання права на спадкоємне майно.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє права на спадщину.

Згідно із роз`ясненнями Постанови Пленуму ВССУ від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Суди повинні мати на увазі, що законом може бути встановлений інший момент (підстава) набуття права власності. Зокрема, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Статтею 377 ЦК України та статтею 120 Земельного кодексу України встановлено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Нормами ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Так, Верховний Суд України у своїй судовій практиці, зокрема, у постанові від 13.04.2016 року у справі № 6-253цс16, сформував правову позицію щодо наявності загального принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований: «За цим принципом визначення правового режиму земельної ділянки перебуває в прямій залежності від права власності на будівлю та споруду. При цьому при застосуванні положень ст.120 ЗК в поєднанні з нормою ст.125 цього кодексу в набувача нерухомості право власності на земельну виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на цій ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності».

З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за ОСОБА_1 право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 чоловіка ОСОБА_3 на приватизовану земельну ділянку кадастровий № :03:000:0918 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0.1281 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. ст. 328, 377, 1216, 1218, 1225, 1268 ЦК України, ст. 120 Земельного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 81, 263-265ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Билбасівської селищної ради, за участю третьої особи Головного управління Держгеокадастру в Донецькій області про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право приватної власності в порядку спадкування за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 чоловіка ОСОБА_3 на приватизовану земельну ділянку кадастровий № :03:000:0918 з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) площею 0,1281 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І.Старовецький