Провадження №2/748/19/20
Єдиний унікальний № 748/1624/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді: Майбороди С.М.,

при секретарі Оніщенко Ю.В.,

з участю представника позивача за первісним позовом представника відповідача за зустрічним позовом - адвоката Шкромида Ю.В. ( в режимі відеоконференції),

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Чернігові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про визнання недійсним кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

18 червня 2019 року, згідно поштового відправлення представник позивача ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача заборгованість в сумі 25343,00 грн, яка виникла по кредитному договору № 19.01.2019-010000043 від 19.01.2019 року. Свої вимоги мотивував тим, що 04.12.2018 року між сторонами був укладений кредитний договір 04.12.2018-100003862, за яким банк надав позичальнику грошові кошти в сумі 10000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення кредиту до 17.12.2018 та платою за користування кредитом у розмірі 2800,00 грн. 18.12.2018 року між сторонами було укладено кредитний договір № 18.12.2018-010000828 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 18.12.2018 р. та на підставі ст.601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн за кредитним договором № 18.12.2018-010000828 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн за кредитним договором № 04.12.2018- 100003862 від 04.12.2018. 02.01.2019 року між сторонами було укладено кредитний договір № 02.01.2019-010000746 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про пере кредитування/зарахування від 02.01.2019р. та на підставі ст.601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн за кредитним договором № 02.01.2019-010000746 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн за кредитним договором № 18.12.2018- 010000828 від 18.12.2018 року. 19.01.2019 року між сторонами було укладено кредитний договір № 19.01.2019-010000043, за яким Кредитор надає Позичальнику Кредит у розмірі 9 900.00 грн на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 02.02.2019 р. та платою за користування Кредитом у розмірі 2 772,00 грн. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 19.01.2019р. та на підставі ст.601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9900,00 грн. за кредитним договором № 19.01.2019-010000043 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10000,00 грн за кредитним договором № 02.01.2019-010000746 від 02.01.2019. Позичальник зобов`язувалась забезпечити своєчасне повернення кредиту, проте до теперішнього часу відповідач не сплатила позивачу заборгованість.

Ухвалою від 16 липня 2019 року у справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідач ОСОБА_1 , не отримавши копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з додатками, з`явилась 16.09.2019 та отримала вказані документи. Отже з зазначеного слідує, що відповідач самостійно дізналась про день та час проведення судового засідання.

01.10.2019 відповідач в судове засідання не з`явилась та надала зустрічну позовну заяву, в якій просила визнати недійсним договір № 19.01.2019-010000043 від 19.01.2019 року, вказуючи, що кредитний договір не підписувала та не отримувала коштів за вказаним договором, договір містить умови, які є несправедливими, договір не містить істотні умови, а саме відсутні підписи сторін, не зазначено строк внесення фінансового активу та умови взаєморозрахунків, не зазначено строк дії договору, не зазначено порядок зміни та припинення договору, не зазначено права та обов`язки сторін, відповідальність сторін за невиконання або неналежне виконання умов договору, не визначено мету кредиту, не визначено порядок та умови надання кредиту, необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та повернення кредиту, не визначено види забезпечення наданого кредиту, не визначено порядок зміни процентів, не визначена реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит, не зазначена інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит, не визначений порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту, не встановлено порядок дострокового повернення кредиту, не визначена відповідальність сторін за порушення умов договору. Посилалась на ст.202, 203, 207, 215, 638, 1046, 1054, 1055 ЦК України, ст.4, 18, 19 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.9,12 Закону України «По споживче кредитування», ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».

Ухвалою від 01 жовтня 2019 року зустрічну позовну заяву об`єднано в одне провадження з первісним позовом та в подальшому призначено підготовче засідання, оскільки у відповідності до ч.4 ст.193 ЦПК України у випадку подання зустрічного позову суд постановляє ухвалу про перехід до розгляду справи за правилами правилами загального позовного провадження.

Ухвалою від 04 листопада 2019 року ТОВАРИСТВУ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» поновлено строк на подачу відзиву на зустрічну позовну заяву до 14 листопада 2019 року.

Відповідно до поштового відправлення 14.11.2019 ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» надіслали відзив на зустрічну позовну заяву, який отримано судом 18.11.2019. У відзиві вказали, що електронні кредитні договори були укладені відповідно до вимог чинного законодавства одноразовим ідентифікатором, посилаючись на ст.207 ЦК України, ч.3 ст.5, ч.12 ст.11, ст.12 Закону України «Про електронну комерцію». По договору № 04.12.2018-100003862 від 04.12.2018 кредит в розмірі 10000 грн був перерахований на картку АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 й даний платіж пройшов успішно. На дані правовідносини не поширюється дія законів України «Про захист прав споживачів» та «Про споживче кредитування», оскільки з 10.06.2017 відносини під час надання послуг споживчого кредитування регулюються спеціальним законом Законом України «Про споживче кредитування». Відповідно до п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон не поширюється на кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця. Вказали, що в укладених кредитних договорах наявні всі істотні умови, які були необхідні для їх укладення, відповідач відповідно до заявок підтвердив, що йому надана вся інформація зазначена в частині 2 ст.12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», погоджена процентна ставка, зарахування зустрічних вимог відбулось у відповідності до вимог ст.601 ЦК України. Просили відмовити у задоволенні зустрічного позову.

Ухвалою від 12 грудня 2019 року роз`яснено ОСОБА_1 право на подачу відповіді на відзив.

Ухвалою від 21 січня 2020 року закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 02 березня 2020 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів.

В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом та одночасно представник відповідача за зустрічним позовом адвокат Шкромида Ю.В. позовні вимоги за первісним позовом підтримав та просив їх задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити з підстав, вказаних у відзиві.

Відповідач за первісним позовом та позивач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , будучи повідомленою належним чином про день та час проведення судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надала, у зв`язку з чим, виходячи з положень ст.223 ЦПК України суд визнав можливим проводити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 .. Крім того, в матеріалах справи маються її клопотання, в яких вона вказала про підтримання позовних вимог та просила засідання проводити без її участі.

Слід зауважити, що ОСОБА_1 не з`являлась в судові засідання, самостійно дізнавалась про їх проведення, про що свідчать клопотання, з якими остання зверталась до суду.

ОСОБА_1 вказувала, що не отримувала відзиву на зустрічну позовну заяву, разом з тим до наданого відзиву долучена інформація про направлення останній відзиву 14.11.2019 та ухвалою суду 12 грудня 2019 року роз`яснено ОСОБА_1 право на подачу відповіді на відзив. Твердження ж ОСОБА_1 , що остання не отримувала відзиву на зустрічну позовну заяву не є підставою для відкладення розгляду справи.

Заслухавши представника позивача, оголосивши зустрічну позовну заяву, дослідивши обставини справи та надані сторонами докази на обґрунтування своїх вимог та заперечень, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що 04.12.2018 між TOB «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір 04.12.2018-100003862, відповідно до п. 1.1 якого за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Кредит Позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити Проценти за користування ним. Відповідно до заявки та підтвердження укладення кредитного договору Кредитор надає Позичальнику Кредит у розмірі 10 000,00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 17.12.2018р. та процентами у розмірі 2 800,00 грн. ( а.с.6-10)

Відповідач підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору № 04.12.2018-100003862 від 14 грудня 2018 року, з якими вона попередньо уважно ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.

Крім того, відповідач розуміла, що підписує та укладає кредитний договір на вищевказаних умовах, підписуючи даний акцепт одноразовим ідентифікатором (код смс-повідомлення).

Для підписання і укладення цього правочину був проставлений електронний підпис та введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача.

Позивачем надана довідка, в якій вказано фінансовий номер телефону, використаний при вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору онлайн та фінансовий номер телефону, на який було відправлене смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором. ( а.с.91) Позивачем також додано візуальна форма послідовності дій учасників електронної комерції щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі за кредитним договором 04.12.2018-100003862 від 14 грудня 2018 року, довідку на підтвердження, що на відповідний номер абонента 04.12.2018 було доставлено смс-повідомлення з текстом коду підтвердження. ( а.с.95,100)

04.12.2018 позивач видав відповідачу Кредит у розмірі 10 000,00 грн, що підтверджується квитанцією № 117253609 від 04.12.2018, чим виконав свої зобов`язання своєчасно та в повному обсязі. ( а.с.11) Також, на підтвердження проведеної операції надана довідка ТОВ «Елаєнс» про зарахування коштів в сумі 10000 грн на картку ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» 539035. ( а.с.88-90) За повідомленням ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» власником зазначеної вище картки є ОСОБА_1 , вказані її паспортні дані, дата народження та РНОКПП, що є ідентичними даним відповідача.

Згідно із пунктом 1.2 кредитного договору кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника. Сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а сам договір не є договором про надання споживчого кредиту.

За пунктом 4.1 кредитного договору позичальник зобов`язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити своєчасне повернення кредиту та процентів за користування шляхом внесення в касу кредитора готівкою або перерахування на рахунок кредитора в такі терміни: а) повернення кредиту - до дати, вказаній у заявці, яка є невід`ємною частиною даної оферти; б) проценти за користування кредитом - в день повернення кредиту або в останній день строку, на який кредит пролонгований; в) штрафні санкції, які можуть бути нараховані кредитором за несвоєчасне виконання зобов`язань за цим договором - негайно, з моменту пред`явлення кредитором вимоги (усної чи письмової) про нарахування таких санкцій.

18.12.2018 року між TOB «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 18.12.2018-010000828 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 18.12.2018 р. та на підставі ст.601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 18.12.2018-010000828 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн за кредитним договором № 04.12.2018-100003862 від 04.12.2018. Сторони обумовили строк користування кредитом, що становить 14 календарних днів, графік платежів, відсотки в розмірі 2800 грн. ( а.с.12-16)

Для підписання і укладення цього правочину був проставлений електронний підпис та введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача.

Позивачем надана довідка, в якій вказано фінансовий номер телефону, використаний при вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору онлайн та фінансовий номер телефону, на який було відправлене смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором. ( а.с.92) Позивачем також додано візуальна форма послідовності дій учасників електронної комерції щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі за кредитним договором 18.12.2018-010000828 від 18 грудня 2018 року, довідку на підтвердження, що на відповідний номер абонента 18.12.2018 було доставлено смс-повідомлення з текстом коду підтвердження. ( а.с.96,99)

02.01.2019 року між TOB «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 02.01.2019-010000746 з аналогічними умовами як в попередньому договорі. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 02.01.2019р. та на підставі ст.601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн за кредитним договором № 02.01.2019-010000746 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн. за кредитним договором № 18.12.2018- 010000828 від 18.12.2018. Сторони обумовили строк користування кредитом, що становить 14 календарних днів, графік платежів, відсотки в розмірі 2800 грн. (а.с.17-21)

Для підписання і укладення цього правочину був проставлений електронний підпис та введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача.

Позивачем надана довідка, в якій вказано фінансовий номер телефону, використаний при вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору онлайн та фінансовий номер телефону, на який було відправлене смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором. ( а.с.93) Позивачем також додано візуальна форма послідовності дій учасників електронної комерції щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі за кредитним договором 02.01.2019-010000746 від 02 січня 2019 року, довідку на підтвердження, що на відповідний номер абонента 02.01.2019 було доставлено смс-повідомлення з текстом коду підтвердження. ( а.с.97,101)

19.01.2019 року між TOB «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 19.01.2019-010000043, за яким Кредитор надає Позичальнику Кредит у розмірі 9 900.00 грн. на 14 календарних днів, з кінцевим терміном повернення Кредиту до 02.02.2019р. та відсотками у розмірі 2 772,00 грн. За заявою позичальника про перекредитування/зарахування від 19.01.2019 р. та на підставі ст.601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9900,00 грн. за кредитним договором № 19.01.2019-010000043 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10000,00 грн. за кредитним договором № 02.01.2019-010000746 від 02.01.2019. Сторони обумовили строк користування кредитом, що становить 14 календарних днів, графік платежів, відсотки в розмірі 2772 грн. ( а.с.22-26)

Згідно із пунктом 1.2 кредитного договору кредит надається для використання позичальником на будь-які законні цілі, включаючи перекредитування, підприємницьку, незалежну професійну діяльність або виконання обов`язків найманого працівника. Сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а сам договір не є договором про надання споживчого кредиту.

Для підписання і укладення цього правочину був проставлений електронний підпис та введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача.

Позивачем надана довідка, в якій вказано фінансовий номер телефону, використаний при вході в особистий кабінет позичальника при укладенні договору онлайн та фінансовий номер телефону, на який було відправлене смс-повідомлення з одноразовим ідентифікатором. ( а.с.94) Позивачем також додано візуальні форма послідовності дій учасників електронної комерції щодо укладення електронного договору в інформаційно-телекомунікаційній системі за кредитним договором 19.01.2019-010000043 від 19 січня 2019 року, довідку на підтвердження, що на відповідний номер абонента 19.01.2019 було доставлено смс-повідомлення з текстом коду підтвердження. ( а.с.98,102)

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для такого виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Якщо сторони домовились укласти у письмовій формі договір, щодо якого законом не встановлено письмової форми, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами. Якщо сторони домовилися про нотаріальне посвідчення договору, щодо якого законом не вимагається нотаріального посвідчення, такий договір є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення.

Відповідно до положень статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей (стаття 1047 ЦК України).

Згідно з статтею 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Із прийняттям Закону України «Про електронну комерцію» на законодавчому рівні визначено організаційно-правові засади діяльності у сфері електронної комерції в Україні, встановлено порядок вчинення електронних правочинів із застосуванням інформаційно-телекомунікаційних систем та визначено права і обов`язки учасників відносин у сфері електронної комерції.

У статті 3 вищевказаного Закону зазначено, що електронний договір це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.

За приписами статті 11 зазначеного Закону електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Відповідно до статті 12 вказаного Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України "Про електронний цифровий підпис", за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Згідно з Пропозицією про укладення кредитного договору (оферта) ТОВ «Споживчий центр» вона є публічною пропозицією (офертою) у розумінні статей 641, 644 ЦК України укласти договір позики на умовах, що встановлені Товариством, розміщені на сайті кредитора і застосовуються у разі подання фізичною особою заявки на сайті кредитора з обранням умов та їх схвалення кредитором за допомогою відповіді позичальника про прийняття пропозиції (акцепт), сформована на сайті кредитора та підписана позичальником за допомогою одноразового ідентифікатора (коду), отриманого позичальником в смс-повідомленні на номер телефону, вказаний при його ідентифікації на сайті.

Відповідно до заявки про ознайомлення та прийняття умов кредитного договору, яка є невід`ємною частиною оферти, заявник підтвердив, що однозначно і безумовно прийняв (акцептував) пропозицію про укладення кредитного договору та підписав даний акцепт одноразовим ідентифікатором кодом смс-повідомлення.

Відповідно до пунктів 11.4, 11.6 пропозиції про укладення кредитного договору (оферта) позичальник підтверджує, що вказаний ним при реєстрації номер телефону належить виключно позичальнику, не переданий та не буде переданий у користування та/або володіння та/або розпорядження будь-яким особам, саме цей номер телефону використовується та буде використовуватись позичальником при виконанні умов даного договору, вчиненні будь яких операцій за ним. Позичальник зобов`язаний забезпечити/гарантувати неможливість для третіх осіб здійснити доступ та/або використати номер телефону, зазначений при реєстрації позичальника у інформаційній системі. Позичальник несе ризик та негативні наслідки втрати , незаконного володіння, технічного перехоплення, тощо. Ризик і несанкціоноване використання номеру телефону несе виключно позичальник. Будь-яку особу, яка використала такі засоби, кредитор безумовно вважає позичальником, і не несе відповідальності, якщо це не відповідає дійсності.

Як слідує з зустрічного позову відповідач не заперечує факту укладення договорів від 04.12.2018, 18.12.2018, 02.01.2019. Кошти відповідач отримала 04.12.2018, в подальшому за заявою позичальника проводилось перекредитування/зарахування за укладеними договорами, в тому числі і за договором від 19.01.2019 р. та на підставі ст.601 ЦК України, сторони провели зарахування рівних зустрічних однорідних вимог. Вимогу позичальника про видачу суми кредиту у розмірі 9900,00 грн за кредитним договором № 19.01.2019-010000043 було зараховано в рахунок вимоги кредитора про повернення суми кредиту у розмірі 10 000,00 грн за кредитним договором № 02.01.2019-010000746 від 02.01.2019. Договір від 19.01.2019 був підписаний електронним підписом, а отже твердження ОСОБА_1 , що вона не підписувала вказаний договір та не отримувала коштів є безпідставними.

Виходячи з вищенаведеного договір № 19.01.2019-010000043 від 19.01.2019 є укладеним.

Відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статею 12 цього закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.

Посилання ОСОБА_1 у зустрічному позові щодо відсутності підписів сторін та недотримання вимог ст.6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та ст.207 ЦК України є безпідставним, оскільки договір, який уклала ОСОБА_1 є електронним, для підписання і укладення цього правочину був проставлений електронний підпис та введений код з смс-повідомлення, яке було направлено на номер телефону відповідача. ОСОБА_1 прийняла пропозицію на укладення кредитного договору, при цьому договір містить повне найменування сторін, юридичну адресу, зазначена сума кредиту, його строк надання, зазначено проценти, строк, до якого кредит має бути сплачено.

ОСОБА_1 підтвердила, що ознайомлена і приймає умови кредитного договору (оферти), а також підтверджує, що однозначно та безумовно приймає (акцептує) пропозицію про укладення кредитного договору (оферти), невід`ємною частиною якої є заявка до кредитного договору, з якими вона попередньо уважно ознайомилася. Акцептовані нею умови кредитного договору містяться у вказаних заявці та оферті.

Оферта містить предмет договору, умови надання, повернення та забезпечення кредиту, права та обов`язки кредитора та позичальника, відповідальність сторін, строк дії договору, конфіденційність та розкриття інформації, порядок вирішення спорів, інші умови договору.

У пункті 8.1 кредитного договору сторони погодили, що цей договір набирає чинності з дати отримання кредитором у інформаційній системі кредитора від позичальника відповіді про прийняття пропозиції (акцепт), підписаної одноразовим ідентифікатором, отриманим позичальником від кредитора на номер його телефону, вказаного при реєстрації у інформаційній системі кредитора. Цей договір діє протягом 28 днів, а закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Верховний Суд України у справі № 6-16цс15 від 11 березня 2015 року не висловлював правову позицію щодо письмової форми договору у спірних правовідносинах, а отже посилання ОСОБА_1 на зазначене рішення суду судом не приймається.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.3 Закону України «Про споживче кредитування» цей закон не поширюється на договори, що містять умову про споживчий кредит у формі кредитування рахунку зі строком погашення кредиту до одного місяця, та кредитні договори, що укладаються на строк до одного місяця.

Як слідує з п.8.1 укладений договір діє протягом 28 днів, а отже на нього не поширюється дія Закону України «Про споживче кредитування».

Згідно із пунктом 1.2 кредитного договору сторони погодились, що кредит за даним договором не є споживчим, а сам договір не є договором про надання споживчого кредиту.

А отже, є безпідставним посилання ОСОБА_1 на положення Закону України «Про споживче кредитування» та Закону України «Про захист прав споживачів».

Враховуючи вищенаведене у суду відсутні правові підстави для визнання недійсним договору № 19.01.2019-010000043 від 19.01.2019, що укладений між ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та ОСОБА_1 , а отже зустрічний позов задоволенню не підлягає.

Наданими квитанціями № 899231528 від 18.12.2018, № 912390602 від 02.01.2019, № 926092163 від 18.01.2019 та № 926302973 від 19.01.2019, а також наданими даними бухгалтерських проводок по укладеним договорам підтверджується, що ОСОБА_1 за укладеними кредитними договорами сплачувались лише відсотки та штраф, тіло кредиту погашалось шляхом задоволення заяв позичальника про перекредитування/зарахування. ( а.с.103-110)

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

Відповідно до ст.ст. 1049, 4054 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути кредитору надані грошові кошти та сплатити проценти у строки та на умовах, встановлених договором.

Відповідно до наданого розрахунку, у зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором, утворилась заборгованість станом на 07.06.2019 року, яку позивач просить стягнути з відповідача в сумі 25 343,00 грн, яка складається з : розміру кредиту, отриманого відповідачем 9900,00 грн, розміру процентів за користування кредитом, нарахованих за договором 2772,00 грн, розміру штрафу 12671,00 грн.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Таким чином з відповідача за первісним позовом ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню тіло кредиту в сумі 9 900 грн, а також проценти в розмірі 2 772 грн, сума яких вказана в договорі та є непогашеною.

Пунктом 5.4 договору передбачено, що у випадку невиконання/неналежного виконання позичальником грошових зобов`язань за договором, кредитор залишає за собою право нарахування штрафу, розмір якого щодня зростає на 2 %, починаючи від 2 % у перший день невиконання.

Тобто, сума штрафу, на яку має право позивач та яку відповідач повинен сплатити позивачу згідно умов договору з 03.02.2019 по 07.06.2019, становить 31 680 грн, однак позивач просив стягнути з відповідача лише частину штрафу у розмірі 12 671 грн. Зазначена сума штрафу підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

З огляду на вищевикладене позовні вимоги ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором підлягають задоволенню в повному обсязі.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України ст.526, 601, 610, 611, 625, 1048, 1049, 1050, 1054 Цивільного кодексу України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою : АДРЕСА_1 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» код 37356833, (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, 133-А), 25 343 (двадцять п`ять тисяч триста сорок три) грн 00 коп заборгованості, яка складається з : розміру кредиту, отриманого відповідачем 9900 (дев`ять тисяч дев`ятсот) грн 00 коп, розміру процентів за користування кредитом, нарахованих за договором 2772 (дві тисячі сімсот сімдесят дві) грн 00 коп, розміру штрафу 12671 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят одна) грн 00 коп, що виникла по кредитному договору № 19.01.2019-010000043 від 19.01.2019 року.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» код 37356833, 1921 грн 00 коп. судового збору.

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про визнання недійсним кредитного договору відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню корона вірусної хвороби (СОVID-19), строки визначені ст.354 ЦПК України продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст рішення складений 17 квітня 2020 року.

Суддя С. М. Майборода