Дата документу 23.04.2020 Справа № 320/4538/19
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 320/4538/19Головуючий у 1-й інстанції Колодіна Л.В. Повний текст рішення складено 26.11.2019 року
Пр. № 22-ц/807/1003/20Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання наказу про притягнення до дисциплінарної та матеріальної відповідальності незаконним

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с.2-4), який в подальшому уточнив (а.с. 18-20, 88), та в якому просив визнати незаконним та скасувати наказ № 52/с від 19.04.2019 року в частині п. п. 2,4 про притягнення його до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, стягнути з відповідача незаконно відраховане матеріальне стягнення по наказу №52/с від 19.04.2019 року в розмірі 6486,50 грн. зупинити щомісячне відрахування з заробітної плати ОСОБА_1 до набрання рішенням суду по справі законної сили.

В обґрунтування свого позову позивач зазначав, що він працює майстром в структурному підрозділі АТ Укрзалізниця Мелітопольського локомотивного депо цеху поточного ремонту №1, №2 та технічного огляду №3. Відповідно до своїх обов`язків, зазначених у п. 7 посадової інструкції, затвердженої 28.06.2016 р., він несе відповідальність за схоронність матеріальних цінностей, матеріалів та ресурсів. В порушення засад ст. 135-1 КЗпП роботодавець протиправно примусив підписати 22.05.2016 року «Типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність», але і у відповідності до цього договору він несе відповідальність виключно до матеріальних цінностей, які приймає, а також - працівник не несе матеріальної відповідальності, якщо шкода спричинена не за його провиною, дія цього договору розповсюджується на весь час роботи з майном та іншими дорученими працівнику матеріальними цінностями.

21 березня 2019 року відповідач заступив на зміну у відповідності до графіку змінності о 7.30. Будь-яких дій з електровозом ВЛ-1 ЇМ № 133 в цю зміну, ні у змінному завданні, ні журналі передачі - зміни не проводилось та не встановлено по факту. Де знаходився до і після 7.30 електровоз ВЛ-11М № 133 або те, що від нього залишилось, та які маневри і дії з ним проводились до 19.30 - йому не було відомо та не встановлено записами диспетчера. Відповідач не приймав комплектність та йому невідомий стан електровозу ВЛ-11М №133, або те, що від нього залишилось. Його не було залучено до відчинення електровозу, як відповідальну особу, та не вимагалось надати будь-які пояснення у відповідності до засад ст. 149 ч. 1 КЗпП. 21 березня 2019 року, приблизно о 16 год. 30 хв., в.о. старшого майстра цеху ТО-3, ПР-1 електровозів ОСОБА_2 відчинив електровоз ВЛ-11М № 133, що знаходився на тракційних коліях депо, біля східної частини цеху ЕРС. Усі вікна та двері були закриті і заварені електрозваркою. Ці обставини були встановлені комісією, що відображено протоколом оперативної наради при головному інженерові Мелітопольського локомотивного депо 29.03.2019, а саме: «Діями невстановлених осіб, скоївших крадіжку комплектуючих деталей з електровозу ВЛ-11М № 133, Мелітопольському локомотивному депо спричинені матеріальні збитки на суму 119926,06 грн. В результативній частині протоколу, головним інженером, в перевищення влади, затверджено наступне: «Змінному майстру цеху ТО-3, ПР-1 електровозів ОСОБА_1 за невиконання вимог п.п. 3.2, 3.3 та 3.5 наказу начальника депо № 25/аг від 25.01.2019 року оголосити догану. Керівником структурного підрозділу АТ Укрзалізниця начальником Мелітопольського локомотивного депо ОСОБА_11 було винесено наказ № 52/с від 19.04.2019р., яким оголошено наступне: «Майстру локомотивного депо цеху поточного ремонту № 1, № 2 та технічного огляду № З електровозів ОСОБА_1 за невиконання вимог п. п. 3.2, 3.3 та 3.5 наказу начальника депо № 25/аг від 25.01.2019 року «Про забезпечення схоронності тягового складу в депо» у відповідності до ст.147 КЗпП України оголосити догану; на підставі вимог ст. ст. 130, 132, 135-3, 136 КЗпП України бухгалтерії депо, для часткового покриття нанесеної прямої дійсної шкоди внаслідок невиконання п.п. 3.2, 3.3 та 3.5 начальника депо № 25/аг від 25.01.2019року «Про забезпечення схоронності тягового рухомого складу в депо», відрахувати із заробітної плати майстра локомотивного депо ІМР ОСОБА_1 один оклад.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю першої інстанції Колодіну Л.В. (а.с. 11).

Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 26) відкрито спрощене позовне провадження у цій справі, розгляд справи призначено з повідомленням (викликом) сторін.

Рішенням Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2019 року (а.с. 92-97) позов ОСОБА_1 у цій справі задоволено у повному обсязі.

Визнано незаконним та скасовано наказ начальника структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» ОСОБА_11 від 16 квітня 2019 року № 52/с «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» ОСОБА_1 у виді догани.

Визнано незаконними відрахування з заробітної плати ОСОБА_1 , які були зупинені ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду від 01.07.2019 року, та стягнуто з АТ «Укрзалізниця» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) незаконно відраховане матеріальне стягнення по наказу №52/с від 19.04.2019 року в розмірі 6486,50 грн.

Стягнуто з АТ «Укрзалізниця» () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), сплачену ним суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Позивач ОСОБА_1 із вищезазначеним рішенням суду першої інстанції погодився, останнє в апеляційному порядку не оскаржував.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач АТ «Укрзалізниця» у своїй апеляційній скарзі (а.с. 103-109) просив рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, відмовити у стягненні з відповідача судового збору у розмірі 768,40 грн., стягнути з позивача понесені судові витрати.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 115).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 30 січня 2020 року (а.с. 116) клопотання відповідача АТ «Укрзалізниця» про поновлення строку на апеляційне оскарження задоволено, поновлено останньому строк на апеляційне оскарження рішення Мелітопольского міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2019 року у цій справі, апеляційну скаргу відповідача АТ «Укрзалізниця» залишено без руху, надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги.

У встановлений апеляційним судом строк поштою відповідач АТ «Укрзалізниця» усунув недоліки своєї апеляційної скарги у цій справі (а.с. 119 -124).

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 21 лютого 2020 року (а.с. 125) апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відповідача АТ «Укрзалізниця» відкрито, зупинено дію оскаржуваного рішення у цій справі за на виконання вимог ст. 359 ч. 4 ЦПК України (відкриття апеляційного провадження), за змістом якої: «Про відкриття апеляційного провадження у справі суд апеляційної інстанції постановляє ухвалу (п.1); …якщо апеляційна скарга подана з пропуском визначеного цим Кодексом строку, суд у випадку поновлення строку на апеляційне оскарження зупиняє дію оскаржуваного рішення в ухвалі про відкриття апеляційного провадження (п.4)».

Ухвалою апеляційного суду (а.с.129) дану справу призначено до апеляційного розгляду без повідомлення учасників справи в порядку ст. 369 ч. 1 ЦПК України.

В силу вимог ст. 7 ч. 13 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Позивач ОСОБА_1 подав апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 130-138), в якому у тому числі просив повернути апеляційну скаргу апелянту без розгляду.

В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

Проте, має місце відповідне навантаження судді-доповідача та колегії суддів (в Запорізькому апеляційному суді замість 40 суддів за штатом фактично працює 18 суддів, з них: 11 суддів - у судовій палаті з розгляду цивільних справ).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача АТ «Укрзалізниця» у цій справі підлягає задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із ст. 374 ч. 1 п. 2 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю і ухвалити нове рішення.

Згідно із ст. 258 ч. 1 п. 2, 3 ЦПК України судовими рішеннями є рішення, постанови.

В силу вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення …та ухвалення нового рішення …є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача у цій справі, керувався ст. ст. 12, 13, 19, 76-81, 141, 258-259, 264-265, 354-355 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.

Оскільки, судом першої інстанції було встановлено, що позивач з 2003 року працює в АТ «Укрзалізниця».

Згідно із наказом від 20.05.2016 року № 126/ос позивача переведено на посаду майстра в структурному підрозділі АТ «Укрзалізниця» Мелітопольське локомотивне депо (а.с. 45).

Крім того, 20.05.2016 року між позивачем і відповідачем було підписано Типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність, відповідно до якого ОСОБА_1 зобов`язався уважно ставитись та вести облік ввірених йому матеріальних цінностей (а.с. 48).

П. 3 Договору передбачено, що у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей визначення розміру шкоди і його відшкодування проводяться згідно із діючим законодавством. Працівник не несе відповідальності, якщо шкода завдана не з його вини (а.с. 48).

Згідно із п. п. 1 4 посадової інструкції майстра цеху ТО-3, ПР-1,2 електровозів, зазначено, що у своїй діяльності майстер цеху ТО-3, ПР-1,2 електровозів керується Конституцією ї законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, декретами постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, наказами Мінінфраструктури, АТ «Укрзалізниця», начальника регіональної філії, структурних підрозділів «Служба локомотивного господарства», «Мелітопольське локомотивне депо» та іншими нормативними документами (а.с. 49).

У відповідності з підпунктом 4.5 посадової інструкції, майстер забезпечує максимальне використання й схоронність основних засобів, забезпечує повне завантаження змінних працівників. Підпунктом 4.8 передбачено, що майстер забезпечує виконання нормативної документації, вказівок і наказів начальника депо та вищестоящих організацій (а.с. 50).

П. 7 посадової інструкції на позивача було покладено схоронність матеріальних цінностей устаткування й приміщень (а.с. 53-54).

Так, 29.03.2019 року при головному інженерові структурного підрозділу «Мелітопольського локомотивного депо» відбулася оперативна нарада з розгляду питання щодо випадку розукомплектування електровозу ВЛ-11М № 133.

Під час розгляду, нарада встановила, що 21 березня 2019 року, приблизно о 16 год. 30 хв., в.о. старшого майстра цеху ТО-3, ПР-1 електровозів ОСОБА_2 . відчинив електровоз ВЛ-1 ЇМ № 133, що знаходився на тракційних коліях депо, біля східної частини цеху ЕРС, зайшовши до машинного відділення в.о. ТЧМС ОСОБА_2 виявив відсутність кабелів та мідних частин електричних апаратів і машин. Про цей факт він негайно сповістив в.о. бригадира (звільненого) сторожів ОСОБА_3 , який був присутній при відчиненні електровозу та доповів адміністрації депо. ОСОБА_2 і ОСОБА_3 оглянули кузов електровозу. Всі вікна і двері були закриті і заварені електрозваркою. Для детального огляду електровозу ВЛ-11М № 133 була сформована комісія у складі в.о. заступника начальника депо ОСОБА_12, в.о. старшого майстра цеху ТО-3, ПР-1 електровозів ОСОБА_13, інженера-технолога ОСОБА_4 та бригадира (звільненого) ОСОБА_5 . У підсумку огляду було встановлено відсутність кабелів площею перетину 150 мм2 загальною довжиною 350 м. Кабелів площею перетину 120 м2 загальною довжиною 150 м. Відсутність всіх мідних деталей гальмівних перемикачів, по одному у кожній секції. Відсутність пластин колектору, головних і додаткових полюсів з підвідними кабелями на електродвигунах обох компресорів.

Діями невстановлених осіб, скоївших крадіжку комплектуючих деталей з електровозу ВЛ-11М №133, Мелітопольському локомотивному депо спричинені матеріальні збитки на суму 119926,06 грн.

Нарада встановила: Через відсутність обліку робіт, що здійснюються в цеху ТО-3, ПР-1 електровозів з локомотивами, що знаходяться у довготерміновому відстої та нерегулярне ведення журналу здачі локомотивів під охорону, порушення змінними майстрами цеху вимог п.п. 3.2, 3.3 та 3.5 наказу начальника депо № 25/аг від 25.01.2019 року «Про забезпечення схоронності тягового рухомого складу в депо», не виключена можливість залишення електровозів у нічний час чи у вихідний день відкритими, що, в свою чергу, могло спровокувати крадіжку комплектуючих з електровозу ВЛ-11М № 133. З тих же причин неможливо встановити особу, що останньою оглядала, зачиняла та заварювала електровоз.

Нарада постановила: 1. Змінному майстру цеху ТО-3, ПР-1 електровозів ОСОБА_1 за невиконання вимог п.п. 3.2, 3.3 та 3.5 наказу начальника депо № 25/аг від 25.01.2019 року оголосити догану. 2. На підставі вимог ст. ст. 130, 132, 135-3, 136 КЗпП України бухгалтерії депо, для часткового покриття нанесеної прямої дійсної шкоди внаслідок невиконання п.п. 3.2, 3.3 та 3.5 наказу начальника депо № 25/аг від 25.01.2019 року, відрахувати із заробітної плати змінного майстра цеху ТО-3, ПР-1 електровозів ОСОБА_1 один оклад.

Наказом від 19.04.2019 року № 52/с позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності, а саме оголошено догану. Крім того, вирішено відрахувати із заробітної плати позивача один оклад для часткового покриття нанесеної прямої дійсної шкоди (а.с. 6).

Згідно із ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Відповідно до ст.148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця після його виявлення, не рахуючи часу тимчасової непрацездатності чи відпустки; та не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

В силу вимог ст.149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від порушника письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівнику під розписку.

Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові № 9 від 06.11.1992 р. «Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 26.10.1995 р., № 15 від 25.05.1998 р., - у спорах з приводу порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147, 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень.

З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності,суд першої інстанції дійшов висновку, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення; для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності.

У трудовому спорі в суді обов`язок по доказуванню законності і обґрунтованості накладення дисциплінарного стягнення, покладається не на позивача, а на відповідача.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідачем не надано жодного належного доказу причетності позивача до можливості залишення електровозів у нічний час чи у вихідний день відкритими, що, в свою чергу, могло спровокувати крадіжку комплектуючих з електровозу ВЛ-11М №133.

Натомість відповідачем надано наказ № 52/с від 19.04.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» (а.с. 55) відповідно до якого 21 березня 2019 року, в.о. старшого майстра цеху поточного ремонту №1, №2 та технічного огляду №3 електровозів ОСОБА_2 було виявлено факт розукомплектування електровозу ВЛ-11М №133, у підсумку якого структурному підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» спричинені матеріальні збитки на суму 119926,06 грн. Під час проведення службової перевірки за вказаним фактом з`ясовано, що однією з причин розукомплектування локомотива, стали порушення вимог наказу начальника депо №25/аг від 25.01.2019 року «Про забезпечення схоронності тягового рухомого складу в депо» (а.с. 61-62).

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України 1. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 2.Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. 3. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Оскільки саме винні дії працівника ОСОБА_1 стали підставою для оголошення йому догани за невиконання вимог п.п.3.2, 3.3 та 3.5 наказу начальника депо №25/аг від 25.01.2019 року та відрахування із заробітної плати для часткового покриття нанесеної прямої дійсної шкоди - один оклад, тому дисциплінарне стягнення у вигляді догани та відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 не можна вважати законними.

При вищевикладених обставинах, суд першої інстанції дійшов висновку, що наказ № 52/с є незаконним та таким, що підлягає скасуванню.

Згідно із частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору відповідно до Закону України «Про судовий збір», він підлягає стягненню з відповідача на користь держави за вимоги про скасування дисциплінарного стягнення у розмірі 768,40 грн. на користь держави.

Проте із такими висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України - питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає не відповідає.

У порушення вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України суд першої інстанції не сприяв повному та всебічному з`ясуванню обставин цієї справи.

Має місце неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для цієї справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції помилково визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, фактичним обставинам цієї справи; порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на припущеннях, що суперечить вимогам ст. 81 ч. 6 ЦПК України.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).

Підстави для звільнення від доказування позивача ОСОБА_1 , передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.

Позивач ОСОБА_1 та його представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування позову позивача у цій справі.

На припущеннях ґрунтуються доводи сторони позивача у цій справі про те, що:

- відповідач АТ «Укрзалізниця» примусив позивача ОСОБА_1 підписати 22.05.2016 року «Типовий договір про повну індивідуальну матеріальну відповідальність», п. 3 якого передбачено, що у випадку незабезпечення з вини працівника збереження ввірених йому матеріальних цінностей визначення розміру шкоди і його відшкодування проводяться згідно із діючим законодавством. Працівник не несе відповідальності, якщо шкода завдана не з його вини (а.с. 48);

- відповідачем не вимагалось від позивача надати будь-які пояснення у відповідності до засад ст. 149 ч. 1 КЗпП (що спростовується письмовими поясненнями позивача ОСОБА_1 від 17.04.2019 року на ім`я відповідача, копія а.с. 56) та уснимми поясненнями на нараді комісії відповідача 17.04.2019 року, за змістом яких ОСОБА_1 розповів про закриття ТРС, які знаходиться у відстої, на запірні пристрої та навісні замки та повідомив, що всі електровози, які на його зміні відставлялися у відстій, були заварені електрозваркою. Електровоз ВЛ-11М №133 неодноразово ставився в цех, на ньому мінялися допоміжні машини, перекатувались колісно-моторні блоки та т.і. Після виконання робіт електровоз зачинявся і заварювався. Хто зачиняв і заварював електровоз останнім, він не пам`ятає.

Суд першої інстанції не звернув належної уваги у цій справі на таке.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про залізничний транспорт» трудові відносини працівників залізничного транспорту загального користування регулюються на підставі Кодексу законів про працю України, Положення «Про дисципліну працівників залізничного транспорту України», іншими актами законодавства України про працю. Особливості умов праці, соціально-побутового і житлового забезпечення, режиму робочого часу та часу відпочинку окремих категорій працівників залізничного транспорту загального користування, робота яких безпосередньо пов`язана з рухом поїздів, встановлюються АТ «Укрзалізниця» згідно із чинним законодавством України за погодженням з галузевими профспілками.

Положення про дисципліну працівників залізничного транспорту, затверджене Постановою Кабінету Міністрів України від 26.01.1993 року № 55 (надалі - Положення) поширюється на всіх працівників підприємств, об`єднань, установ та організацій залізничного транспорту, що належать до державної власності, за винятком працівників житлово-комунального господарства та побутового обслуговування, будівельних організацій, служб постачання, дорожніх ресторанів, навчальних закладів, науково-дослідних і проектно-конструкторських організацій, бібліотек, методичних кабінетів, будинків культури, клубів, спортивних, дитячих і медичних закладів, пансіонатів і будинків відпочинку галузі (п. 2 Положення).

Відповідно до п. 3 Положення кожен працівник, на якого поширюється дія цього Положення, зобов`язаний:

- знати і неухильно виконувати його вимоги;

- дотримуватися порядку і правил, установлених чинним законодавством, Правил технічної експлуатації залізниць, наказів, інструкцій та інших нормативних актів, що діють на залізничному транспорті, точно і своєчасно виконувати накази і розпорядження керівників;

- забезпечувати безпеку руху поїздів і маневрової роботи, виконувати вимоги правил і норм охорони праці, техніки безпеки, виробничої санітарії, пожежної безпеки і охорони навколишнього природного середовища;

- берегти матеріально-технічні засоби, забезпечувати схоронність вантажів і багажу, вживати заходів до запобігання випадкам їх розкрадання, втрат, пошкоджень та псування.

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює у Мелітопольському локомотивному депо з 08.07.2003 року, відповідно до наказу від 19.10.2007 року №344/ос (копія а.с. 46) переведений на посаду майстер локомотивного депо.

Також встановлено, що ОСОБА_1 під особистий підпис 26.08.2016 року був ознайомлений із своєю посадовою інструкцією, як майстра цеху ТО-3, ПР-1,2 електровозів (копія а.с. 49-54), згідно із:

-підпунктом 1.4 якої: у своїй діяльності майстер цеху ТО-3, ПР-1,2 електровозів керується Конституцією ї законами України, постановами верховної ради України, указами і розпорядженнями Президента України, декретами постановами і розпорядженнями Кабінету міністрів України, наказами Мінінфраструктури, АТ «Укрзалізниця», начальника регіональної філії, структурних підрозділів «Служба локомотивного господарства», «Мелітопольське локомотивне депо» та іншими нормативними документами;

-підпунктом 4.5 якої: забезпечує максимальне використання й схоронність основних засобів, забезпечує повне завантаження змінних працівників. Підпунктом 4.8 забезпечує виконання нормативної документації, вказівок і наказів начальника депо та вищестоящих організацій;

-п. 7 якої: на позивача було покладено схоронність матеріальних цінностей, устаткування й приміщень,

-п. 6 якої: він повинен знати у тому числі накази, розпорядження та інші нормативні документи АТ «Укрзалізниця», начальника філії, начальника депо (а.с. 53).

Відповідно до наказу начальника структурного підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» Дядченка Ю.Ю. № 25/аг від 25.01.2019 року «Про забезпечення схоронності тягового рухомого складу в депо» (копія а.с. 57-59):

- п. 3.2 після передачі локомотивів до ремонтних цехів, на протязі робочого дня відповідальність за збереження локомотивів, що знаходяться в ремонтних цехах чи біля цехів в очікуванні ремонту або передачі резервній (локомотивній) бригаді, несуть старші майстри, майстри та бригадири (звільнені) відповідних цехів;

- п. 3.3 після закінчення робочого дня старшим майстрам, майстрам або звільненим бригадирам передавати під охорону черговому сторожу локомотиви, які знаходяться біля відповідного ремонтного цеху, про що робити відповідний запис в журналі передачі зміни. Двері, міжсекційні переходи, люки та вікна локомотивів, що передаються під охорону, мають бути надійно зачиненими на запірні пристрої. Двері додатково опломбованими або завареними;

- п. 3.5 старшим майстрам та майстрам ремонтних цехів перед початком робочого дня організовувати огляд всіх локомотивів, що знаходяться в цеху та біля цеху, з метою виявлення фактів несанкціонованого проникнення до локомотивів, їх розукомплектування, псування чи крадіжки запчастин та робити відповідний запис до журналу передачі змін.

Встановлено, що у тому числі через невиконання у тому числі ОСОБА_1 , як майстром локомотивного депо по цеху поточного ремонту № 1, № 2 та технічного огляду № 3 електровозів відповідача, вищезазначених вимог п.п. 3.2, 3.3 та 3.5 наказу начальника депо № 25/аг від 25.01.2019 року «Про забезпечення схоронності тягового рухомого складу в депо», зокрема: через відсутність обліку робіт, що здійснюються в цеху ТО-3, ПР-1 електровозів з локомотивами, що знаходяться у довготерміновому відстої та нерегулярне ведення журналу здачі локомотивів під охорону не виключена можливість залишення електровозів у нічний час чи у вихідний день відкритими, що, в свою чергу, могло спровокувати крадіжку комплектуючих з електровозу ВЛ-11М №133; з тих же причин неможливо встановити особу, що останньою оглядала, зачиняла та заварювала електровоз (висновок комісії відповідача на нараді від 17.04.2019 року), має місце факт розукомплектування (крадіжка) невстановленими особами комплектуючих деталей (кабелів площею перетину 150 мм2 загальною довжиною 350 м, кабелів площею перетину 120 мм загальною довжиною 150 м, всіх мідних деталей гальмівних перемикачів, по одному у кожній секції, пластин колектору, головних і додаткових полюсів з підвідними кабелями на електродвигунах обох компресорів) з електровозу ВЛ-11М №133, внаслідок чого структурному підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» спричинені матеріальні збитки на суму 119926,06 грн.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах справи відсутні та зокрема стороною позивача апеляційному суду не надані.

Згідно із ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення.

Відповідно до ст.148 КЗпП дисциплінарне стягнення застосовується власником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця після його виявлення, не рахуючи часу тимчасової непрацездатності чи відпустки; та не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

В силу вимог ст.149 КЗпП до застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від порушника письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівнику під розписку.

Відповідачем було надано ще суду першої інстанції у тому числі довідку відносно позивача ОСОБА_1 (а.с.63), за змістом якої: у період з 07.03.2013 року по 30.05.2019 року останній мав 20 доган.

У п. 6 посадової інструкції позивача ОСОБА_1 , як змінного майстер цеху ТО-3, ПР-1 електровозів відповідача (а.с. 53) вказано на то, що повинен знати майстер цеху ТО-3, ПР-1,2 електровозів ТПЕ, ПБЕ електричних установок, накази, розпорядження та інші нормативні документи АТ «Укрзалізниця», начальника філії, начальника депо.

Підпункт "б" пункту 1 Типового договору зобов`язує працівника повідомляти (до того ж - повідомляти своєчасно) адміністрацію підприємства, установи, організації про всі обставини, які загрожують забезпеченню цілості доручених працівникові матеріальних цінностей. Своєчасне повідомлення про це може бути підставою для повного звільнення працівника від матеріальної відповідальності (з мотивів відсутності вини), а неповідомлення може стати підставою для притягнення працівника до відповідальності навіть (правда, відповідно до частини першої ст. 137 КЗпП розмір шкоди, що покривається працівником, при відсутності умов для збереження цінностей, повинен бути зменшений).

Встановлено, що позивач ОСОБА_1 не повідомляв, у тому числі своєчасно, відповідача про всі обставини, які загрожують забезпеченню цілості доручених працівникові матеріальних цінностей, у тому числі, що в його цеху не ведеться відповідний журнал обліку тощо.

Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні та стороною позивача апеляційному суду не надані.

У відповідності зі ст. 130 КЗпП України працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків.

При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника. Ця відповідальність, як правило, обмежується певною частиною заробітку працівника і не повинна перевищувати повного розміру заподіяної шкоди, за винятком випадків, передбачених законодавством.

Слова "працівники несуть матеріальну відповідальність" означають, що матеріальна відповідальність може бути покладена на будь-якого працівника, який уклав трудовий договір з підприємством, установою, організацією. І якщо на практиці і в законодавчих актах зустрічається поняття "матеріально-відповідальна особа", то з цього не можна зробити висновок про те, що тільки такі особи можуть бути притягнені до матеріальної відповідальності. До матеріальної відповідальності відповідно до норм Кодексу законів про працю можуть бути притягнені всі працівники.

Відповідачем надано наказ № 52/с від 19.04.2019 року «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» відповідно до якого 21 березня 2019 року, в.о. старшого майстра цеху поточного ремонту №1, №2 та технічного огляду №3 електровозів ОСОБА_2 було виявлено факт розукомплектування електровозу ВЛ-11М №133, у підсумку якого структурному підрозділу «Мелітопольське локомотивне депо» спричинені матеріальні збитки на суму 119926,06 грн. Під час проведення службової перевірки за вказаним фактом з`ясовано, що однією з причин розукомплектування локомотива, стали порушення вимог наказу начальника депо №25/аг від 25.01.2019 року «Про забезпечення схоронності тягового рухомого складу в депо».

Оскільки у тому числі саме винні дії працівника ОСОБА_1 стали підставою для оголошення йому догани за невиконання вимог п.п.3.2, 3.3 та 3.5 наказу начальника депо №25/аг від 25.01.2019 року та відрахування із заробітної плати для часткового покриття нанесеної прямої дійсної шкоди - один оклад, тому дисциплінарне стягнення у вигляді догани та відрахування із заробітної плати ОСОБА_1 є правомірними.

Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача АТ «Укрзалізниця».

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).

В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.

Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, стороною відповідача апеляційному суду не надані.

У своєму відзиві на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 132-133) позивач ОСОБА_1 наголошує на тому, що вищезазначену апеляційну скаргу від імені відповідача АТ «Укрзалізниця» подано неуповноваженою особою ОСОБА_6 , а тому останню слід залишити без розгляду апеляційним судом.

Оскільки:

-позов він подавав до АТ Укрзалізниця, яке є відповідачем по справі, як унітарне підприємство, у відповідності установчого документу, і ні до якої будь іншої юридичної особи;

-згідно із ст. 62 п. З ЦПК України довіреність від імені юридичної особи видається за підписом...посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами;

-у відповідності до установчого документу - п. 128 п. п. 7, 24, 28 Статуту АТ Укрзалізниця - виключно представляти та надавати повноваження має право голова правління... який має право першого підпису на довіреностях від імені товариства... видає та відкликає довіреності від імені товариства (витяг зі Статуту а. с. 134-135 - доданий позивачем до його відзиву, який може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі, як доказ передбачений ст. 367 ч. ч. 2,3 ЦПК України, на виконання вимог ст. 12 ч. 5 ЦПК України з метою повного та всебічного апеляційного перегляду цієї справи);

-до апеляційної скарги та в матеріалах справи не надано жодного доказу оформлення довіреності від імені юридичної особи - АТ Укрзалізниця, виданої за підписом...посадової особи - голови правління, у відповідності установчих документів - Статуту АТ Укрзалізниця, на ім`я особі - ОСОБА_7 , по аналогії як надано відповідне доручення головою правління по справі № 757/15454/19-ц провадження № 2-5493/19, головуючий суддя Печерського суду м. Київ, Писанець В.А.

Проте, ці доводи позивача не приймаються до уваги апеляційним судом, оскільки спростовуються таким.

До апеляційної скарги відповідача АТ «Укрзалізниця» додана довіреність на представника ОСОБА_6 від 06.08.2019 року зі строком дії до 24 квітня 2020 року включно (копія а.с. 110).

Цією довіреністю останньому (ОСОБА_6) надані повноваження на представництво інтересів АТ «Укрзалізниця» у суді, видані директором Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» Кужавським М.С. та заступником директора регіональної філії з фінансово-економічних питань Регіональної філії «Придніпровська залізниця» ПАТ «Укрзалізниця» ОСОБА_9 .

При цьому, приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кретовою Н.Б. повноваження ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , якими підписані довіреності на представника, були перевірені, про що прямо зазначено у цій вказаній довіреності.

Розрахунок відповідача перед позивачем заробітної плати за січень 2020 року (копія 136), доданий позивачем до його відзиву на апеляційну скаргу у цій справі, на підтвердження сплати відповідачем позивачеві вже після ухвалення судом першої інстанції у цій справі рішення 21 листопада 2019 року, начеб - то, у добровільному порядку 6485,50 грн., не свідчить про визнання позову позивача відповідачем у цій справі у будь-якій частині та не може бути прийнятий апеляційним судом до уваги у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача АТ «Укрзалізниця» ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, а рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам щодо його законності і обґрунтованості.

За таких обставин, апеляційну скаргу АТ «Укрзалізниця» слід задовольнити, рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2019 року у цій справі слід скасувати; ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 до АТ «Укрзалізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, стягнення відрахованого матеріального стягнення по наказу №52/с від 19.04.2019 року в розмірі 6486,50 грн. у цій справі слід відмовити у повному обсязі.

Крім того, в силу вимог ст. 141 ч. 13 ЦПК України у разі задоволення апеляційної скарги відповідача АТ «Укрзалізниця» та відмови позивачу ОСОБА_1 у задоволенні його позову у цій справі у повному обсязі при вищевикладених обставинах:

- позивач ОСОБА_1 не має права на компенсацію за рахунок відповідача АТ «Укрзалізниця» будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи судами першої та апеляційної інстанцій;

- і, навпаки, з позивача ОСОБА_1 на користь відповідача АТ «Укрзалізниця» слід стягнути понесені останнім судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи судом апеляційної інстанцій, у вигляді судового збору у розмірі 2305,20 грн. (а.с. 122).

02 квітня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-IX (далі - Закон № 540-IX).

За змістом підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» вказаного Закон № 540-IX під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Керуючись ст. ст. 7, 12, 81-82, 89, 141, 367, 369, 371-372, 374, 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Укрзалізниця» задовольнити.

Рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 21 листопада 2019 року у цій справі скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про притягнення його до дисциплінарної та матеріальної відповідальності, стягнення відрахованого матеріального стягнення по наказу №52/с від 19.04.2019 року в розмірі 6486,50 грн. у цій справі відмовити у повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства «Укрзалізниця» () судові витрати, пов`язані із розглядом цієї справи апеляційним судом, у вигляді судового збору у розмірі 2305,20 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови, лише у випадку якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до ЦПК України позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) процесуальні строки щодо касаційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Повний текст постанови апеляційним судом у цій справі складений 23.04.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.