Справа № 603/726/19
Провадження №2/603/59/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"29" січня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді - Галіяна І. М.

за участю секретаря судового засідання - Захарчишин М.В.

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: Тростянецька сільська рада

предмет позову: визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини

в с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Тростянецької сільської ради про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Позовна заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача - ОСОБА_2 . Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки, площею 1,05 га яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області. Позивач вказав, що він звертався до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак йому було відмовлено у зв`язку з тим, що пропущено 6-місячний строк для прийняття спадщини.

Обґрунтовуючи поважність пропущеного строку позивач покликався на юридичну необізнаність. Окрім цього зазначив, що не подав заяви про прийняття спадщини у встановлений законодавством строк, через те, що не мав коштів на подачу заяви про прийняття спадщини, оскільки тривалий час не працював.

Вважаючи вказані причини поважними, ОСОБА_1 , просив визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 протягом двох місяців з дня набрання законної сили рішення суду.

Рух цивільної справи в суді

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04.12.2019 року для розгляду справи № 603/726/19 визначено головуючого суддю Галіяна І.М.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 05 грудня 2019 року відкрито провадження по справі та установлено строк для подачі відзиву на позовну заяву. Цією ж ухвалою справу було призначено до підготовчого засідання.

Ухвалою Монастириського районного суду Тернопільської області від 02 січня 2020 року, відмовлено Тростянецькій сільській раді, у прийнятті визнання позову і продовжено судовий розгляд (призначено справу до судового розгляду) (а.с. 19).

Аргументи учасників справи

Позиція позивача

У зв`язку з пропущенням строку для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивач ОСОБА_1 просив визначити йому додатковий строк тривалістю в два місяці з дня набрання законної сили рішення суду, для подання заяви про прийняття спадщини.

У судовому засідання 29 січня 2020 року, позивач участі не брав, проте у позовній заяві просив розгляд проводити без нього.

Позиція відповідача

Представник Тростянецької сільської ради, у судове засідання не з`явився, проте через канцелярію суду подав відзив, у якому зазначив, що позовні вимоги визнає повністю, та просив справу розглядати без участі представника Тростянецької сільської ради (а.с. 18).

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Фактичні обставини справи, встановлені судом

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , яка є матір`ю позивача ОСОБА_1 (а.с. 6).

За життя, спадкодавцю ( ОСОБА_2 ) належала земельна ділянка площею 1,05 га, яка розташована на території Тростянецької сільської ради Монастириського району Тернопільської області (а.с. 7-8).

Беззаперечних даних про складення спадкодавцем ОСОБА_2 заповідального розпорядження її майном на випадок смерті судом не встановлено.

З довідки Тростянецької сільської ради встановлено, що на момент відкриття спадщини спадкодавець проживала одна, заповіту у сільській раді не складала, оскільки такий не посвідчувався (а.с. 8).

Листом приватного нотаріуса Садівського Миколи Артуровича від 22 жовтня 2019 року відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини (а.с. 9).

Тобто у справі встановлено, що із заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач звернулась у грудні 2019 року, тобто через 4 роки після смерті матері. Отже тривалість пропуску строку для прийняття спадщини є значною.

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначав юридичну необізнаність та відсутність коштів на подачу заяви про прийняття спадщини, оскільки тривалий час не був працевлаштований (а.с. 2).

Мотиви, з яких виходив суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтями 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтями 1217, 1223 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом першої-п`ятої черг). Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України).

Відповідно до частини першої та другої статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно з частинами першою-третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку,встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. У разі відсутності такої згоди, за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини (стаття 1272 ЦК України).

Вирішуючи вказаний спір суд констатує, що позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

Тобто суд зобов`язаний переконатися у поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, лише коли: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини; 2) ці обставини визнані судом поважними.

При цьому обов`язок доведення поважності причин пропуску строку для прийняття спадщини покладається на спадкоємця.

Саме такий висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 26 вересня 2012 року № 6-85цс12, від 04 листопада 2015 року № 6-1486цс15.

Як роз`яснив у своїй постанові Пленум Верховного Суду України: - «поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій» (пункт 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування»).

Аналіз усталеної судової практики свідчить про те, що до поважних причин пропуску строку належать, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо (Постанова Верховного Суду у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17).

Натомість, як указує Верховний Суд у постанові від 22.01.2020 року № 345/3960/17: «Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналізуючи причини, зазначені позивачем у позові суд не вважає їх такими, що об`єктивно створили непереборні труднощі останньому звернутися у встановлений законодавством 6-місячний строк із завою про прийняття спадщини.

Так суд вважає, що відсутність у позивача необхідних юридичних знань не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Аналогічні правові позиції викладено у постановах Верховного Суду України від 26.09.2012 №6-85цс12, від 14.09.2016 №6-1215цс16, від 05.12.2018 №756/2764/15-ц, та від 04.09.2019 №61-20371св18.

Тимчасова непрацевлаштованість та відсутність коштів для подання заяви про прийняття спадщини також на переконання суду не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини, оскільки позивач перебував на території України та міг без жодних перешкод подати у 6-місячний строк заяву про прийняття спадщини. Отже зазначена позивачем причина не могла йому створити істотних та непереборних труднощів, які унеможливили б звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Більше того, таку заяву можна було не тільки подати безпосередньо нотаріусу, але й надіслати поштою, повідомленням чи телеграмою, що передбачено підпунктом 2.1 пункту 2 глави 10 розділу II наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 №296/5.

Отже, враховуючи тривалість пропуску строку для прийняття спадщини, що становить чотири роки, а також встановлені обставини, суд дійшов висновку про те, що позивач не довів існування об`єктивних та непереборних перешкод для прийняття спадщини, а отже ним не доведено, що пропуск зазначеного строку відбувся з поважних причин.

З огляду на законодавство та усталену судову практику суд відхиляє аргументи позивача щодо поважності пропуску строку для прийняття спадщини, як неприйнятні.

Позиція суду

Розглянувши доводи на обґрунтування позову та оцінивши докази подані позивачем суд вважає, що у позові слід відмовити.

Судовий збір

Відповідно до частини другої ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 768,40 грн не розподіляється, а покладається на нього.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 1270, 1272 Цивільного кодексу України, ст.ст.10,11,12,13, 259, 263, 264, 265, 268, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в:

У позові ОСОБА_1 до Тростянецької сільської ради про визнання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі ухвалення рішення за відсутності учасників справи протягом тридцяти днів з дати складення повного судового рішення.

У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення чи ухвалення рішення за відсутності учасників справи або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи:

Позивач:, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 , (паспорт серії НОМЕР_1 ІПН НОМЕР_2 ), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Тростянецька сільська рада, (), юридична адреса місцезнаходження: с.Тростянці Монастириський район Тернопільська область.

Повний текст судового рішення складено 03.02.2020 року.

Суддя І. М. Галіян