Категорія:116 Доповідач: Осіпук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

31 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Осіпука В. В., вивчивши апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2019 року за заявою ОСОБА_1 про поворот виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, що продовжує навчання,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із зазначеною заявою.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2019 року у задоволенні вказаної заяви відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, відповідач ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку, не сплативши судовий збір.

Ухвалою Волинського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року апеляційну скаргу було залишено без руху та запропоновано скаржнику протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду усунути недоліки апеляційної скарги, сплатити судовий збір та надати оригінал квитанції про його сплату. Роз`яснено, що в разі невиконання вимог ухвали суду апеляційна скарга буде вважатися неподаною та повернута скаржнику.

На виконання вимог зазначеної ухвали апеляційного суду, відповідач ОСОБА_1 16 січня 2020 року подав клопотання про звільнення його від сплати судового збору , посилаючись на те, що він на даний час не працює, має захворювання, визначений судом розмір судового збору для нього є значним та фактично перешкоджає йому у доступі до правосуддя.

Ухвалою апеляційного суду від 16 січня 2020 відмовлено в задоволені вказаного клопотання ОСОБА_1 про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2019 року в даній справі, апеляційну скаргу відповідача повторно було залишено без руху та надано йому строк для усунення недоліків.

26 січня 2020 року відповідач ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали апеляційного суду від 16 січня 2020 року, в черговий раз подав заяву про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги з тих самих підстав, що були вказані в попередньому клопотанні, щодо яких апеляційним судом вже було прийнято процесуальне рішення.

У задоволенні клопотання слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Згідно з ч. 2 цієї статті суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Даний перелік умов відстрочення, розстрочення сплати судового збору або звільнення від його сплати є вичерпним.

Як визначено у рішеннях Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі «Пелевін проти України» (заява № 24402/02), право на доступ до суду не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг (§ 27). Такі обмеження дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду "за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб і ресурсів суспільства та окремих осіб" (рішення від 28.05.1985 у справі «Ешингдейн проти Сполученого Королівства» (§ 57).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» від 19.06.2001р. зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду (§ 60).

Враховуючи наведені обставини та норми матеріального права, практику Європейського суду з прав людини, дії відповідача ОСОБА_1 , а саме - подання ним повторно клопотання для вирішення питання щодо звільнення його від сплати судового збору, яке вже було попередньо вирішено судом, слід вважати зловживанням процесуальними правами, що суперечать завданню цивільного судочинства, і в силу вимог ч. 3 ст. 44 ЦПК України вказане клопотання підлягає поверненню.

Таким чином станом на 31 січня 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунуто, судовий збір не сплачено, що в свою чергу перешкоджає суду апеляційної інстанції вирішити питання про відкриття апеляційного провадження.

Згідно п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до ч. 2 ст. 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, з яких слідує, що якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (ч. 3 ст. 185 ЦПК України).

Виходячи з викладених обставин та враховуючи вимоги процесуального закону, апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 слід визнати неподаною і йому повернути.

Роз`яснити, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись ст.ст. 44, 185, 356, 357, 381 ч. 1 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Луцького міськрайонного суду Волинської області від 03 грудня 2019 року в даній справі - визнати неподаною і повернути відповідачу.

Ухвала набирає законної сили з моменту її постановлення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду упродовж тридцяти днів з дня її підписання суддею.

Суддя