Справа № 466/1455/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 квітня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Донченка Ю.В.

секретаря судового засідання Мазурик О.-І.І.

Справа № 466/1455/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Львова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ПАТ "Страхова компанія"Євроінс Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,-

встановив:

25 лютого 2020 року до суду надійшла позовна заява ПАТ "Страхова компанія"Євроінс Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди в порядку регресу, в якій просить стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"" завдану ним майнову шкоду в розмірі 11 000,00 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн..

В обгрунтування позовних вимог вказують, що 16.04.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_1 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/3602846, за яким були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «MAN L 2000», д.н.з. НОМЕР_1 . Так, 22.02.2019 р. на а/д Львів-Рава-Руська 13 км + 100 м відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі застрахованого транспортного засобу, під керуванням відповідача, який не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW 320», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (власник ОСОБА_3 ), після чого самовільно залишив місце пригоди. Постановами Шевченківського районного суду міста Львова від 29.03.2019 р. по справі № 466/1760/19, 466/1761/19 - відповідача було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

25.02.2019 р. позивачу було надано ОСОБА_2 повідомлення № 22790 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілій особі.

Крім того, було подано заяву на виплату страхового відшкодування до справи № 22790 від 14.03.2019 p., а 17.05.2019 р. - заяву щодо узгодження суми страхового відшкодування.

04.06.2019 р. позивач здійснив страхове відшкодування потерпілому за договором страхування відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон про ОСЦПВ), за яким у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Внаслідок чого, позивачем на підставі заяви-погодження розміру страхового відшкодування від 17.05.2019 р. було складено страховий акт № 22790/19, відповідно до якого сума страхового відшкодування за договором страхування склала 11 000,00 грн. На підставі цих документів вказана сума була перерахована Товариством на рахунок ОСОБА_2 . Із врахуванням зазначеного, просить позов задовольнити.

06.03.2020 року з ВАДР ГУ ДМС України у Львівській області надійшла відповідь щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

Ухвалою судді від 10.03.2020р. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Надано сторонам строк для подання відзиву та заперечень.

Учасники справи в судове засідання 14.04.2020 р. не з`явилися, представник позивача адвокат Наливайко О.Р. скерував на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Львова заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує; відповідач причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( вищезазначене поштове відправлення вручено 03.04.2020 року ОСОБА_1 ).

Представник позивача - адвокат Наливайко О.Р. в судове засідання не з"явився, скерував на електронну адресу Шевченківського районного суду м. Львова заяву про проведення судового засідання без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач в судове засідання повторно не з"явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.128 ЦПК України, шляхом направлення судових повісток на останню відому адресу його місця реєстрації, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( вищезазначене поштове відправлення вручено 03.04.2020 року ОСОБА_1 ), причини неявки суду не повідомив. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, а також те, що представник позивача не заперечує проти заочного вирішення справи, відповідач відзив не подав, наявні всі умови, встановлені ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення.

Таким чином, суд ухвалив розглядати справу у відсутності відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень ст. 281 ЦПК України, а також у відсутності представника позивача згідно його заяви від 08.04.2020 року.

Згідно з ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Згідно полісу № АМ/3602846 від 16.04.2018 р. вбачається, що 16.04.2018 року був укладений між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Євроінс Україна» та ОСОБА_1 договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, згідно якого були застраховані майнові інтереси, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації транспортного засобу «MAN L 2000», д. н. з. НОМЕР_1 . ( а. с. 7)

Як вбачається з копій постанов судді Шевченківського районного суду м. Львова від 29.03.2019 р. відповідача ОСОБА_1 визнано винним за ст. 124 КУпАП, за ст. 122-4 КУпАП та оштрафовано; згідно даних постанов 22.02.2019 року на а/д Львів - Рава-Руська 13 км + 100 м відбулось ДТП за участі застрахованого ТЗ, під керуванням відповідача, який не дотримався безпечного інтервалу, внаслідок чого допустив зіткнення з транспортним засобом «BMW 320», д. н. з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 (власник ОСОБА_3 ), після чого самовільно залишив місце пригоди.( а. с. 8,9).

Частина 6 статті 82 ЦПК України передбачає, що постанова суду у справі по адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчиненні вони цією особою.

Згідно копії повідомлення № 22790 та заяви на виплату страхового відшкодування вбачається, що 25.02.2019 р. позивачу було надано ОСОБА_2 повідомлення № 22790 про настання події, яка в подальшому може бути визнана страховим випадком за шкоду, заподіяну транспортному засобу потерпілій особі, а також було подано заяву на виплату страхового відшкодування до справи № 22790 від 14.03.2019 p., а 17.05.2019 р. - заяву щодо узгодження суми страхового відшкодування. ( а. с. 10-13).

Згідно з п. 22.1.ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. №1961(далі Закон від 01.07.2004 р. №1961), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

З представлених суду доказів ( копія страхового акта № 22790/19 від 04.06.2019 року, копія розрахунку № 22790/19 від 03.06.2019 року, платіжне доручення № 3454 від 04.06.2019р.) вбачається, що 04.06.2019 р. позивач здійснив страхове відшкодування ОСОБА_3 власнику автомобіля в розмірі 11 000 грн. за договором страхування відповідно до п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» ( а. с. 23-25).

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про страхування" страхова компанія при настанні страхового випадку сплачує страхувальнику страхове відшкодування.

Копією платіжного доручення № 3454 від 04.06.2019 підтверджено, що вказана сума в розмірі 11 000 грн. була перерахована позивачем на вказаний рахунок ОСОБА_3 ..

08.08.2019 року представником позивача - адвокатом Наливайко О.Р. надіслана на адресу відповідача Претензія про відшкодування шкоди в розмірі 11 000 грн., проте дана вимога відповідачем залишена поза увагою.

Відповідно до вимог Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно частини другої ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об"єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування", до страховика який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ч. 1ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з пп. "в" пп. 38.1.1. п. 38.1. статті 38 Закону від 01.07.2004 № 1961 страховик має право після виплати страхового відшкодування подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після ДТП за його участі самовільно залишив місце пригоди.

Факт того, що ОСОБА_1 спричинив ДТП і після ДТП за його участі самовільно залишив місце пригоди встановлений постановою Шевченківського районного суду м. Львова від 29.03.2019 справі № 446/1761/19.

Так, відповідно до вимог чинного законодавства, до позивача як до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування, з моменту такої виплати (04.06.2019 р.) у межах фактичних витрат перейшло право зворотної вимоги (регресу) до відповідача як до особи, відповідальної за завдану шкоду, у розмірі 11 000,00 грн.

Дані норми законів встановлюють перехід права вимоги від страхувальника до страховика, що називається суброгацією. При суброгації нового зобов"язання із відшкодування збитків не виникає - відбувається зміна кредитора: потерпілий (тобто страхувальник або вигодонабувач) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. У результаті страховик виступає замість потерпілого.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов"язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об"єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв"язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Враховуючи всі обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору в розмірі 2102 грн..

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов Приватного акціонерного товариства ПАТ "Страхова компанія"Євроінс Україна" до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"" ( , IBAN UA НОМЕР_3 в АБ "Укргазбанк", код банку 320478) завдану майнову шкоду в розмірі 11 000 ( одинадцять тисяч) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Євроінс Україна"" ( , IBAN UA НОМЕР_3 в АБ "Укргазбанк", код банку 320478) витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України від 30.03.2020 року № 540-IX, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строк апеляційного оскарження продовжується на строк дії такого карантину.

Учасники справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Євроінс Україна", адреса місцезнаходження: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд.102, ,

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Текст рішення складено та підписано 14 квітня 2020 року.

Суддя Ю. В. Донченко