Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року Волноваський районний суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Мохова Є.І..,

при секретарі Бридня О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волноваха цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, суд -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

В обґрунтування позову значено, що 12.07.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов"язками є акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0036/82-119376, відповідно до усов якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 97 500, 00 грн.

Для забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором 12.07.2006 року було укладено договір іпотеки №014/11-134/315, згідно якого позичальник передав банку в іпотеку майнові права на нерухомість, а саме: квартира, загальною площею 113,10 кв.м., житловою 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири. вартість предмета іпотеки становить 126 774,69 грн.

17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №014/0036/82-119376 від 12.07.2006 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №014/0036/82-119376 від 12.07.2006 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

22 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки №0140036/82-119376 від 12.09.2008 укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

22 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, 0140036/82-119376 від 12.09.2008 відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 0140036/82-119376 від 12.09.2008. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Банк виконав свої зобов`язання у повному обсязі, але позичальник в порушення умов кредитного договору та чинного законодавства України не виконав взяті на себе зобов`язання.

04.12.2009 року рішенням Волноваського районного суду Донецької області позовну заяву ОСОБА_1 задовільнено частково-визнано недійсним договір іпотеки за № 012/11-134/315 від 12 липня 2006 року. Зустрічний позов ВАТ "Райффайзен банк Аваль" в особі Донецької обласної дирекції задоволено частково. Стягнуто на користь ВАт " Райффайзен банк Аваль" з ОСОБА_1 69 302,68 грн. заборгованості за кредитним договором.

30 березня 2020 року рішенням апеляційного суду Донецької області рішення від 04.12.2009 року в частині визнання вказаного договору іпотеки недійсним скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким в задоволенні цієї позовної вимоги відмовлено. В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін.

25.06.2019 року ухвалою Волноваського районного суду Донецької області замінено стягувача у виконавчому провадженні щодо виконання виконавчих листів які видані Волноваським районним судом Донецької області на підставі рішення апеляційного суду Донецької області від 30.03.2010 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ " Райффаайзен Банк Авль" заборгованості за кредитним договором № 014/0036/82/119376 від 12.07.2006 у сумі 69 302,68 грн.

Згідно реєстру боржників до договору відступлення права вимоги № 265 /ФК-16 від 21.09.2015 року, у зв"язку з невиконанням зобов"язань у ОСОБА_1 існує заборгованість у розмірі 1 259 265, 77 грн., що складається: 62 304, 49 грн.- сума заборгованості за основною сумою боргу покредиту договору, 79 158, 82 грн. - сума заборгованості за відсотками у валюті договору, 1 117 802,46 грн. - сума пені у валюті догоіору.

Таким чином, просить у рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №0140036/82-119376 від 12.07.2006 року, укладеним з ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» перед ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» у розмірі 1 259 265,77 грн звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру, загальною площею 113,10 кв.м., житловою 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 шляхом надання ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» права продажу предмету іпотеки від свого імені будь-якій особі - покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку встановленому ст. 38 Закону України " про іпотеку"за ціною встановленою за згодою встановленого між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб"єктом оціночної діяльності, на рівні, але не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна та стягнути судовий збір.

Представник позивача надав до суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, від нього надійшов відзив на позовну заяву в якому просив у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи позицію сторін щодо спірних правових відносин, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини, за якими вважає, що у задоволенні позову слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Зі змісту статті 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

12.07.2006 року між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» правонаступником якого за всіма правами та обов"язками є акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 014/0036/82-119376, відповідно до усов якого ОСОБА_1 отримав кредит в сумі 97 500, 00 грн.(а.с.4-5).

Для забезпечення виконання зобов`язань відповідача за кредитним договором 12.07.2006 року було укладено договір іпотеки №014/11-134/315, згідно якого позичальник передав банку в іпотеку майнові права на нерухомість, а саме: квартира, загальною площею 113,10 кв.м., житловою 71,80 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири. вартість предмета іпотеки становить 126 774,69 грн.(а.с.8).

17.06.2016 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Публічним акціонерним товариством «Вектор Банк» було укладено договір про відступлення права вимоги №114/21, відповідно до якого право грошової вимоги за Кредитним договором №014/0036/82-119376 від 12.07.2006 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

17.06.2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено Договір відступлення права вимоги №265/ФК-16, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №014/0036/82-119376 від 12.07.2006 року укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

22 червня 2016 року між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ПАТ «Вектор Банк» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки №0140036/82-119376 від 12.09.2008 укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 перейшло до ПАТ «Вектор Банк».

22 червня 2016 року між ПАТ «Вектор Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір відступлення права вимоги за договорами іпотеки, 0140036/82-119376 від 12.09.2008 відповідно до якого право вимоги за договором іпотеки укладеним між ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» та ОСОБА_1 0140036/82-119376 від 12.09.2008. перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

Кредитний договір № 014/0036/82-119376 укладено на 84 місяця з 12.07.2006 року по 12.07.2013 року.

Рішенням Апеляційного суду Донецької області від 04.12.2010 року позов ВАТ " Райффайзен банк Аваль" до ОСОБА_1 про дострокове стягнення заборгованості за кредитним договором задовільнено і стягнуто з ОСОБА_1 на користь банку 69 302 68 грн.

ВАТ " Райффайзен банк Аваль" з виконавчим листом звернувся до виконавчої служби про примусове стягнення заборгованості. Відкрито виконавче провадження у Волноваській виконавчій службі 14.10.2011 року.

До закінчення строку дії кредитного договору банк не звертався до суду про стягнення з ОСОБА_1 додаткової заборгованості.

Звертаючись до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет іпотеки позивач зазначив, що строк дії договору іпотеки не закінчився, що є підставою для звернення до суду.

Згідно п.7.1 Іпотечоного договору № 012/11-134/135 від 12.07.2006 року - "Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та нотаріального посвідчення. Закінченням строку дії цього договору вважається день реального виконання забезпечених зобов"язань але не пізніше 12 липня 2013 року. Тобто строк дії іпотечного договору закінчився 12.07.2013 року.

Наявність домоленості сторін про строк дії іпотечного договору впливає на підставі припинення іпотеки, оскільки ч.5 ст. Закону України " Про іпотеку" визначено альтернативний період дійсності іпотеки-або до виконання основного зобов"язання, або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Визначена в ч.1 ст. 17 Закону України " Про іпотеку" підстава припинення іпотеки - закінчення строку дії договору застосовується до договорів, які містять погоджений у порядку ст. 251, 252 ЦК України строк дії . В межах строку дії іпотечного договору існує суб"єктивне право іпотекодержателя та субєктивний обов"язок іпотекодавця, після закінчення якого вони припиняються.

Тобто, на підставі ч.5 ст. 3 ч.1 ст. 17 Закону України" Про іпотеку" 12.07.2013 року припинилася чинність іпотеки, незалежно від виконання основного зобов"язання, на забезпечення виконання якого укладено договір. Зазаначена підстава припинення іпотеки є альтернативною припиненню основного зобов"язання (правова позиціяВерховного суду у постанові від 01 березня 2019 року № 635/1677/17).

Крім того 10.04.2019 року Велика Плата Верховного суду у своїй Постанові у справі 3 726/1538/16-ц прийшла до висновку, що реалізувати статтю 38 Закону України " Про іпотеку" на підставі рішення суду на момент чинності Закону України " Про мараторій на стягнення майна громодян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті- не можна, тобто заборгованість за кредитним договором складає 69 302,68 грн.

Згідно ч.1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов"язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до абз. 2 ч.1 ст.638 ЦК України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досянуто згоди. Істотні умови договору іпотеки визначено у ст. 18 Закону України " Про іпотеку", перелік яких є вичерпаним.

Закондавством не встановлено обов"язку сторін погоджувати ( термін) дії відповідного договору. У ч. 2 ст. 6 ЦК України зазначено, що сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, не врегульовані цими актами.

Крім того, у позовній заяві позивач посилається на ухвалу Волноваського районного суду від 25.06.2019 року про заміну стягувача у виконавчому провадженні. Ця ухвала суду скасована Донецьким апеляційним судом 04.10.2019 року 9 (а.с.47-48), тому посилання на скасоване рішення є безпідставним.

Суд відмовляє у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, в зв`язку з закінченням строку дії іпотечного договору.

Згідно зі ст. 141 ЦПК сплачений позивачем судовий збір, у звязку з відмовою у задоволенні позову, поверненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 82, 89, 141, 247, 263-265, 279, 365 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Донецького апеляційного протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 року): до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи: апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу, а саме, відповідно до ч.1 ст. 296 ЦПК України : апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Є.І.Мохов