Справа № 127/5147/20
Провадження № 22-ц/801/848/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бессараб Н. М.
Доповідач:Матківська М. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 рокуСправа № 127/5147/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі:

Головуючого: Матківської М. В.

Суддів: Міхасішина І. В., Стадника І. М.

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Вінниці цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2020 року за матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до Держави Україна через Уповноваженого Верховної Ради України з питань дотримання прав людини про відшкодування моральної шкоди,

Ухвалу постановила суддя Бессараб Н. М.

Ухвалу постановлено у м. Вінниці

Повний текст ухвали складено 03 березня 2020 року,

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Держави Україна через Уповноваженого Верховної Ради України з питань дотримання прав людини про відшкодування моральної шкоди.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2020 року матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Держави Україна через Уповноваженого Верховної Ради України з питань дотримання прав людини про відшкодування моральної шкоди передано за підсудністю на розгляд до Печерського районного суду м. Києва.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати, а справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що відповідно до ч. 3 ст. 28 ЦПК України позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди; а оскільки моральна шкода є ушкодженням його здоров`я, то саме він має право на визначення підсудності.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не надав.

Відповідно до положень ч. 13 ст. 7, ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про передачу справи на розгляд іншого суду розглядається судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без призначення судового засідання та без повідомлення учасників справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали цивільної справи, прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за таких підстав.

Суд першої інстанції постановив ухвалу про передачу цивільної справи на розгляд за підсудністю до Печерського районного суду м. Києва, пославшись на те, що заявлена позивачем позовна вимога про відшкодування моральної шкоди та витрат в порядку ст. 138 ЦПК України згідно ст. 28 ЦПК України не відноситься до підсудності справ за вибором позивача, а тому на позов ОСОБА_1 поширюються загальні правила підсудності, встановлені ст. 27 ЦПК України, згідно якої позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань; місцезнаходження відповідача позивач зазначив: м. Київ, вул. Інститутська, 21/8, а тому цей спір територіально не підсудний Вінницькому міському суду Вінницької області.

Такий висновок суду першої інстанції відповідає вимогам цивільного процесуального закону щодо територіальної юрисдикції (підсудності).

Відповідно до статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їхнім місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців і громадських формувань.

Позивач ОСОБА_1 зазначив у позовній заяві відповідача Державу Україна через Уповноваженого Верховної Ради України з питань дотримання прав людини, місцезнаходження якого: м. Київ, вул. Інститутська, 21/8.

Водночас процесуальним законом передбачено визначення підсудності справ за вибором позивача у випадках, зазначених у статті 28 ЦПК України.

Звернувшись з позовом до Держави Україна в особі Уповноваженого Верховної Ради України з питань дотримання прав людини про відшкодування моральної шкоди, позивач ОСОБА_1 у позовній заяві при визначенні підсудності цього позову послався на ч. 3 ст. 28 ЦПК України.

Частиною третьою статті 28 ЦПК України визначено, що позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача або за місцем заподіяння шкоди.

За змістом позовної заяви ОСОБА_1 підставою для відшкодування моральної шкоди є встановлені постановою Вінницького окружного адміністративного суду від 09 лютого 2017 року протиправні дії Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в особі представника Уповноваженого з питань дотримання соціально-економічних та гуманітарних прав Ляха Д. О. щодо неналежного розгляду скарг ОСОБА_1 від 25 лютого 2016 року та 12 червня 2016 року, поданих ним до Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини в особі представника Уповноваженого з питань дотримання соціально-економічних та гуманітарних прав Ляха Д. О. щодо розгляду питання притягнення до адміністративної відповідальності посадових осіб Державної архітектурно-будівельної інспекції у Вінницькій області. Предметом позову є стягнення з Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000 грн. та компенсації за відрив від звичних занять згідно ст. 138 ЦПК України в сумі 4723 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач, зокрема, зазначив у позові, що внаслідок протиправних дій посадової особи Уповноваженого Верховної Ради України з питань дотримання прав людини йому було спричинено моральну шкоду, яка полягає у душевних стражданнях, яких він зазнав, через відчуття напруги, втраченої надії, незахищеності перед суб`єктом владних повноважень, необхідності організації свого життя для захисту порушеного права. Захищаючи своє порушене право у судовому порядку, він витрачав значних зусиль та часу для його відновлення.

У позовній заяві позивач послався на положення ст. 1174 ЦК України, згідно якої шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Таким чином ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, яка не пов`язана з відшкодуванням шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення злочину, а тому підстави для визначення підсудності справи за вибором позивача відсутні.

З огляду на викладене висновок суду першої інстанції про те, що на позов ОСОБА_1 поширюються загальні правила підсудності, встановлені статтею 27 ЦПК України, і за місцезнаходженням відповідача дана справа підсудна Печерському районному суду м. Києва, є правильним та обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що моральна шкода є ушкодженням його здоров`я, а тому саме він має право на визначення підсудності згідно з ч. 3 ст. 28 ЦПК України є безпідставними та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

За наведених обставин ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням вимог закону, у зв`язку з чим не підлягає до скасування, а апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного і керуючись ст. 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 03 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. В. Матківська
СуддіІ. В. Міхасішин
І. М. Стадник