Справа № 544/167/20
Номер рядка звіту 12
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

14 квітня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого - судді Нагорної Н.В.,

за участю секретаря Киричевської В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду м. Пирятин цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Дейманівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини,

в с т а н о в и в:

Заявник ОСОБА_1 звернулась до суду з заявою, в обґрунтування якої вказала наступне. ІНФОРМАЦІЯ_1 померла співмешканка ОСОБА_2 ОСОБА_3 . На випадок своєї смерті остання зробила заповіт на ім`я ОСОБА_2 . Осіб, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині на момент смерті ОСОБА_4 , не було. А ні своїх, а ні спільних з ОСОБА_2 дітей у неї не було. ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 заяву до нотаріальної контори не подавав, оскільки майно, що належало покійній, перейшло до нього у фактичне володіння та управління. Таким чином ОСОБА_2 прийняв спадщину шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном згідно ст.548 ЦК УРСР. Після смерті ОСОБА_3 ОСОБА_2 залишився одинокою людиною, якій потрібна була сім`я. Враховуючи, що її чоловік ОСОБА_5 був по братські близьким з ОСОБА_2 , останній після смерті співмешканки став членом її родини, про якого вони турбувалися як про близьку людину. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилась спадщина, яку її чоловік прийняв шляхом спільного проживання з ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Однак офіційно підтвердити цей факт чоловік не міг, оскільки місце реєстрації у нього та ОСОБА_2 різне, хоча їх будинки знаходяться поруч. До нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , ОСОБА_5 не звертався, так як постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини і вважав, що прийняв спадщину на законних підставах, а чинне законодавство не вимагає термінового оформлення спадкового майна. На час смерті ОСОБА_2 останній проживав разом із нею та її чоловіком однією сім`єю понад п`ять років, а саме з осені 1997 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 як близький друг був для ОСОБА_2 братом, з яким вони робили спільну роботу, святкували сімейні свята, їм було про що поговорити. Однак документально підтвердити факт спільного проживання на момент смерті спадкодавця, а так само і проживання однією сім`єю останніх п`ять років разом із ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, вона не може по тій причині, що ОСОБА_2 є нерідною особою як для неї, так і для її чоловіка. ІНФОРМАЦІЯ_3 її чоловік помер, після смерті якого вона оформила частину спадкового майна. Встановлення факту проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини їй необхідно для того, щоб оформити спадкові права її чоловіка на спадщину ОСОБА_2 . На підставі викладеного заявниця просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, а саме в період з вересня 1997 року і до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У судовому засіданні представник заявника адвокат Міщенко Ю.О. вимоги ОСОБА_1 підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити, суду надав пояснення, аналогічні викладеним у заяві.

Представник заінтересованої особи Дейманівської сільської ради проти задоволення заяви не заперечував, про що зазначив у заяві, наданій суду, а також просив розглянути справу у відсутність представника сільської ради.

Суд, вислухавши представника заявника, допитавши свідків, дослідивши докази, що знаходяться в матеріалах справи, вважає заяву ОСОБА_1 такою, що задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом установлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належали земельні частки (паї) в умовних кадастрових гектарах 3,25га кожному на підставі сертифікатів на земельну частку (пай) серії ПЛ №0120305 та серії ПЛ №0120185 відповідно (а.с.19).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 проживали разом та були зареєстровані за однією адресою: с.Прихідьки Пирятинського району Полтавської області (а.с.15, 17-18).

ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що свідчить актовий запис про смерть №25 від 23.08.1996 (а.с.38).

За своє життя ОСОБА_3 все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, заповіла ОСОБА_2 (а.с.13).

ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_4 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, спадкова справа не заводилась, що підтверджено листом нотаріуса від 16.07.2019 №479/02-17 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 27.02.2020 №59606460 (а.с.5, 44).

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджено свідоцтвом про смерть (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини ніхто не звертався, спадкова справа не заводилась, що підтверджено листом нотаріуса від 16.07.2019 №479/02-17 та Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру від 27.02.2020 №59606460 (а.с.5, 35).

Заявниця вважає, що її чоловік ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , має право на спадкування майна після смерті ОСОБА_2 як спадкоємець четвертої черги.

Після встановлення вказаних обставин суд зазначає наступне.

Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом.

В силу положень статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

При вирішенні питання про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення зі спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Таким чином, у зазначеній справі підлягають встановленню, як факт проживання ОСОБА_5 однією сім`єю разом із спадкодавцем ОСОБА_2 на час відкриття спадщини, так і тривалість такого проживання - щонайменше п`ять років.

Для встановлення факту проживання однією сім`єю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 надав покази про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були сусідами. Йому відомо, що ОСОБА_2 літом проживав у себе вдома, а взимку у ОСОБА_7 останніх років 6-8. На яких правах жив ОСОБА_8 у ОСОБА_7 йому невідомо. ОСОБА_7 допомагали ОСОБА_8 . Він бачив, як ОСОБА_8 обідав у ОСОБА_7 . У ОСОБА_8 був свій город, ОСОБА_7 допомагав йому саджати город. ОСОБА_7 возив ОСОБА_8 до лікарні та купував йому ліки, про це йому відомо зі слів ОСОБА_7 . ОСОБА_7 також розповідав йому, що ОСОБА_8 давав гроші на придбання худоби. ОСОБА_8 казав йому особисто, що ОСОБА_7 хороші сусіди.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 надала покази про те, що ОСОБА_7 та ОСОБА_8 були сусідами. Вона бачила, що більшу частину року ОСОБА_8 жив у ОСОБА_7 , а літом у себе вдома. З 1997 року і до 2000 року ОСОБА_8 тільки зимував та харчувався у Ковалівських, а потім став постійно у них проживати. Будинок ОСОБА_8 був непридатним для проживання, там не було води, не було не покупатися. ОСОБА_8 разом з ОСОБА_7 приходили на пошту отримувати пенсію, але останнім часом за нього отримував пенсію ОСОБА_7 . Вона думає, що у Козлова та ОСОБА_7 був спільний бюджет, бо вони разом витрачали кошти. Оскільки вона часто їздила до ОСОБА_10 на машині, то ОСОБА_7 замовляв їй купити продукти для ОСОБА_8 . ОСОБА_7 возив у лікарню ОСОБА_8 . Козлов, проживаючи у Ковалівських, допомагав їм по господарству. Сім`я Ковалівських відносилась до ОСОБА_8 як до члена сім`ї. Вона бачила, як ОСОБА_8 постійно обідав та снідав у Ковалівських, бо часто бувала у ОСОБА_7 вдома, вона прали йому речі. ОСОБА_7 поховали ОСОБА_8 та зараз доглядають за його могилою.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 надав покази про те, що до 2002 року він бачив тісне спілкування між сусідами ОСОБА_7 і Козловим, бачив, як вони разом садили грядки, Козлов неодноразово був у хаті ОСОБА_7 . Коли він був головою сільської ради, то ОСОБА_8 йому говорив, що йому не потрібно ніяке соціальне забезпечення, так як у нього є сім`я. Козлов йому говорив, що частину пенсії він залишає собі, а частину віддає ОСОБА_7 на продукти та худобу. З 1997 року ОСОБА_2 жив у Ковалівських лише в зимовий період, а з 2002 року став жити постійно.

Проаналізувавши покази свідків, суд оцінює їх критично, оскільки жоден свідок не підтвердив факт та обставини спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 в розумінні положень статті 1284 ЦК України, а саме показами свідків не підтверджено наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, наявність взаємних прав та обов`язків. При цьому показання свідків є суперечливими і в частині щодо періоду спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , оскільки всі свідки надали різні покази щодо періоду проживання однією сім`єю, який у будь-якому випадку є меншим 5 років.

Відповідно до п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Відповідно до ч.1, 5, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.1, 2 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Аналізуючи надані заявницею докази суд зазначає, що довідка, видана виконком Дейманівської сільської ради від 27.03.2008 №258 про те, що ОСОБА_5 до дня смерті доглядав за ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , і вони вели спільне господарство (а.с.14), не підтверджує факт спільного проживання ОСОБА_5 та ОСОБА_2 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Докази того, що ОСОБА_5 здійснив поховання ОСОБА_2 та отримав одноразову допомогу на поховання, не підтверджують сам факт проживання однією сім`єю протягом п`яти років до дня відкриття спадщини.

Квитанції про оплату комунальних послуг (а.с.21-23) не підтверджують факт несення спільних витрат по утриманню майна, оскільки в них не зазначено, що ОСОБА_2 здійснює оплату послуг по утриманню майна ОСОБА_5 , чи навпаки.

Наявність у заявниці оригіналів документів, що за життя належали ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а саме: оригіналу заповіту ОСОБА_3 на ім`я ОСОБА_2 , ощадних книжок на ім`я ОСОБА_2 , військового квитка ОСОБА_2 (а.с.13, 20, 24) не доводить факт спільного проживання, побуту, взаємних прав та обов`язків.

Крім того суд ставить під сумнів факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , оскільки ОСОБА_5 , проживши після смерті спадкодавця ОСОБА_8 досить тривалий час, а саме 8 років 4 місяці, за свого життя не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , а також не звертався і до суду про встановлення факту проживання однією сім`єю з ОСОБА_2 .

Отже, проаналізувавши всі докази, надані заявницею в обґрунтування своїх вимог, як кожен окремо так і у своїй сукупності, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, суд дійшов висновку, що вони не підтверджують факт та обставини спільного проживання ОСОБА_5 зі спадкодавцем ОСОБА_2 в розумінні положень статті 1284 ЦК України.

Підсумовуючи наведене вище, суд приходить до висновку, що у задоволенні вимог ОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю, оскільки заявником не наведено жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_5 проживав із спадкодавцем ОСОБА_2 однією сім`єю протягом п`яти років до дня відкриття спадщини, що вони були пов`язані спільним бюджетом, побутом, що вони мали взаємні права та обов`язки, спільно несли витрати по утриманню майна, покупок речей домашнього вжитку, виклику лікаря, відсутні листи чи будь-яка кореспонденція як доказ вищевказаного.

Керуючись ст.4-6, 76-81, 263-265, 293, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

У задоволенні вимог ОСОБА_1 , заінтересована особа Дейманівська сільська рада Пирятинського району Полтавської області про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В.Нагорна