Справа № 152/1328/20
УХВАЛА

22 грудня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/1328/20

Провадження №2/152/483/20

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий цент ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про захист прав споживачів,

встановив:

24.11.2020 року звернулася до Шаргородського районного суду з означеним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий цент ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про захист прав споживачів, в якому просила визнати договір позики, укладений між нею, ОСОБА_1 та ТОВ «Споживчий цент» недійсним; розглянути клопотання про витребування у СТОВ «Споживчий центр» Договору позики.

Мотивуючи позов ОСОБА_1 зазначала, що між нею та ТОВ «Споживчий цент» було укладено договір, відповідно до якого отримано позику, однак, ознайомившись зі змістом договору, вона вважає його недійсним, оскільки: нею не було підписано договір відповідно до вимог ЗУ «Про електронну комерцію» та ЗУ «Про захист прав споживачів»; договір не прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі через те, що акцептування пропозиції відповідачем не відповідає вимогам ч.6 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію»; договір не укладено у письмовій формі, в порушення вимог ст.ст.1046, 1047 ЦК України; укладений договір про надання позики на умовах фінансового кредиту містить ознаки кредитного договору; в оспорюваному договорі не було вказану ціну та сукупну вартість кредиту; відповідачем введено її в оману щодо істотних умов договору, зокрема, щодо відсоткової ставки, у зв`язку із чим розмір нарахованих відсотків за кредитним договором перевищує розмір заборгованості за кредитом.

Позовні вимоги та спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 обґрунтовувала нормами ЦК України, ЗУ «Про захист прав споживачів», ЗУ «Про електронну комерцію».

Щодо звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 зсилалася на вимоги ЗУ «Про захист прав споживачів».

Щодо визначення підсудності ОСОБА_1 зсилалася на вимоги ч.5 ст.28 ЦПК України, тобто за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання.

Ухвалою судді від 25.11.2020 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ТОВ «Споживчий цент ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про захист прав споживачів, оскільки вона була подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України, зокрема, відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем було не вірно зазначено дійсне прізвище її самої, оскільки в позові вона зазначає своє прізвище « ОСОБА_2 », а підписує позов як « ОСОБА_2 », тоді як до позову не додано паспорта позивача як громадянина України для встановлення прізвища особи, що позбавляє суд можливості ідентифікувати позивача.

Крім того, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не зазначила реєстраційного номеру облікової картки платника податків, зсилаючись на відсутність номеру, проте, доказів на підтвердження вказаної обставини, зокрема, відсутності РНОКПП не зазначено у позові і не додано до позову.

Також, у позовній заяві позивачем найменування відповідача було зазначено як Товариство з обмеженою відповідальністю «Споживчий цент ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» та зазначено ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України) 37356833.

Разом з тим, в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України за вказаним ідентифікаційним кодом юридичної особи 37356833 міститься юридична особа з найменуванням Товариство з обмеженою відповідальністю «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР», скорочене найменування юридичної особи ТОВ «СПОЖИВЧЦЕНТР», що позбавляє суд можливості ідентифікувати відповідача.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Виходячи із змісту п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, спосіб захисту права, зазначений позивачем ОСОБА_1 у позовній заяві щодо визнання договору позики недійсним (п.1), не відповідає зазначеним у справі обставинам про порушення права споживача, не містить зазначення способу захисту прав споживача згідно із Законом України «Про захист прав споживачів», тому суперечить вимогам вказаного Закону.

Відтак, суд позбавлений можливості встановити підстави для звільнення позивача від сплати судового збору на підставі ЗУ «Про захист прав споживачів».

Також, виходячи із змісту п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, спосіб захисту права, зазначений позивачем у п.2 прохальної частини позову, не ґрунтується на законі чи певному трудовому договорі, оскільки витребування певних доказів не може бути способом захисту порушеного права.

Частиною 3 ст.177 ЦПК України встановлено, що у разі необхідності до позовної заяви додаються клопотання та заяви позивача, в тому числі, про витребування доказів.

Тобто таке клопотання додається до позовної заяви та повинно відповідати вимогам ст.ст.182-183 ЦПК України.

В порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не було зазначено доказів на підтвердження обставин, на які вона зсилалася у позові, зокрема, щодо укладення будь-якого договору з відповідачем, дати, часу його укладення, введення її в оману щодо відсоткової ставки за користування кредитом, відсутності її підпису (електронного підпису) у договорі.

Крім того, позовна заява ОСОБА_1 , в порушення вимог п.п.6, 7, 9 ч.3 ст.175 ЦПК України, не містила зазначення відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору (п.6); відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися (п.7); попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи (п.9).

Також, щодо вибору підсудності цивільної справи Шаргородському районному суду Вінницької області, позивач зсилається на вимоги ч.5 ст.28 ЦПК України, якою встановлено, що позови про захист прав споживачів можуть пред`являтися, в тому числі, за зареєстрованим місцем проживання чи перебування споживача.

Проте, позивач у позові не зазначає та не додає доказів на підтвердження свого зареєстрованого місця проживання на день звернення з цим позовом до суду у АДРЕСА_1 .

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк позивачу, що не може перевищувати семи днів з дня отримання ухвали суду від 25.11.2020 року і роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута йому.

Проте, ухвала судді від 25.11.2020 року до даного часу залишена без належного реагування, хоча отримана позивачем ОСОБА_1 04.12.2020 року, що підтверджується зворотним рекомендованим поштовим повідомленням про вручення копії ухвали суду (а.с.18).

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки цивільним процесуальним законодавством України не передбачено надання повторного строку на виправлення недоліків позовної заяви, то позовна заява ОСОБА_1 вважається неподаною і повертається позивачеві.

Дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню до суду з позовом, поданим і оформленим в порядку, встановленому ст.175 ЦПК України, після усунення зазначених в ухвалі обставин.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Споживчий цент ТОВ «СПОЖИВЧИЙ ЦЕНТР» про захист прав споживачів повернути позивачеві.

Роз`яснити, що позивач ОСОБА_1 вправі повторно звернутися до суду з позовом, поданим і оформленим відповідно до ст.175 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Ухвала складена 22.12.2020 року.

Суддя: