Справа № 226/3276/19

Провадження № 2/226/33/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м.Мирноград

Димитровський міський суд Донецької області у складі:

головуючої судді Клепка Л.І.,

при секретарі Тіссен О.В.,

розглянувши у заочному судовому засіданні в залі суду в м.Мирноград Донецької області справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якого на підставі договору про надання правової допомоги діє його представник адвокат Молчанова Н.В., звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання, в обґрунтування якого вказав, що 08.04.2017 року за борговою розпискою він надав у борг відповідачу грошові кошти в сумі 43500 грн., які мав повернути до 10.10.2017 року шляхом щомісячних виплат по 7250 грн. до 10 числа кожного місяця. Крім того, 06.05.2017 року за іншою борговою розпискою він надав відповідачу у борг 97500 грн. з умовою їх повернення протягом шести місяців до 06.10.2017 року, перший платіж за якою в розмірі 10000 грн. відповідач мав повернути позивачу 11.05.2017 року.

Рішенням Димитровського міського суду Донецької області від 20.09.2017 року у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем боргових зобов`язань з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто: заборгованість за договором позики від 08.04.2017 року в розмірі 29000 грн., яка виникла станом на 01.08.2017 року, інфляційні втрати в сумі 1948,80 грн. та 3 % річних - в сумі 266,96 грн., а також заборгованість за договором позики від 06.05.2017 року 30000грн., інфляційні втрати в розмірі 1410,97 грн. та 3 % річних в сумі 199,73 грн., розраховані станом на 01.08.2017року.

Оскільки відповідач продовжує ухилятися від виконання боргових зобов`язань і жодних дій на погашення заборгованості, як стягнутої за рішенням суду, так і тієї, яка залишилася, не вживає, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь борг за розпискою від 08.04.2017 року в розмірі 14500 грн., 3% річних в розмірі 971грн. і інфляційні втрати в розмірі 2681,95грн. та за борговою розпискою від 06.05.2017 року основний борг в сумі 67500 грн., 3%річних в розмірі 4522,00грн. та інфляційні втрати, розраховані за період з 01.08.2017 по 25.10.2019, в розмірі 12484,96грн., а всього - 102659,91грн. Також просив стягнути з відповідача на його користь понесені ним витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1026,60 грн.

Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, в судове засідання не з`явилися. Представником позивача надано на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій висловлена згода на розгляд справи у заочному судовому засіданні в разі повторної неявки в судове засідання відповідача. Відповідач до судового засіданні двічі не з`явився, відзиву на позов не надав, з огляду на що суд розглядає справу у заочному судовому засіданні на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Відповідно до ст.ст.1046,1047 ч.2 Цивільного кодексу України за договором позики одна сторона позикодавець передає у власність другій стороні позичальнику грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. З моменту передачі коштів договір позики є укладеним. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як встановлено судом, 08 квітня 2017 між позивачем та відповідачем був укладений договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 43500 грн., а відповідач прийняв вказані грошові кошти та зобов`язався повернути вказану суму до 10.10.2017 року шляхом сплати позивачу щомісяця по 7250грн. Факт передачі грошових коштів підтверджується оригіналом розписки від 08 квітня 2017 року. (а.с.9)

06 травня 2017 року між позивачем та відповідачем був укладений ще один договір позики, відповідно до якого позивач передав відповідачу грошові кошти в сумі 97500 грн., а відповідач, прийняв вказані грошові кошти, зобов`язався повернути вказану суму до 06.10.2017 та внести перший платіж в розмірі 10000грн. 11.05.2017, що підтверджується розпискою від 05 травня 2017 (а.с.10). Доказів на підтвердження того, що відповідач виконав свої зобов`язання за обома договорами позики та повернув грошові кошти позивачу, матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно, згідно положень ч.1 ст.530 цього Кодексу, підлягає виконанню у цей строк (термін). Порушенням зобов`язання відповідно до ст. 610 ЦК України є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як вбачається з рішення Димитровського міського суду від 20.09.2017, яке набрало законної сили 10.10.2017, з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 за договором позики від 08.04.2017 було стягнуто заборгованість, яка виникла станом на 01.08.2017, у розмірі 29000 грн., інфляційні втрати за прострочення зобов`язання в розмірі 1948,80 грн. та 3 % річних в сумі 266,96 грн., а також суму боргу за договором позики від 06.05.2017 року, яка виникла станом на 01.08.2017, у розмірі 30000 грн., суму інфляційних втрат в розмірі 1410,97 грн. та 3 % річних в сумі 199,73 грн. (а.с.31-33).

Сума заборгованості за договором позики від 08.04.2017, яка залишилася не відшкодованою і не стягнутою за судовим рішенням та яка підлягає безумовному стягненню з відповідача на користь позивача, становить 14500 грн., а за договором позики від 06.05.2017 року - 67500 грн.

Згідно ст. 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За правилами ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`заний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки судом встановлено, що позичальник своєчасно не повернув суму позики, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 Цивільного Кодексу, за змістом якої нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Такий висновок відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц та від 10 квітня 2018 року у справі №910/10156/17.

Вирішуючи питання судових витрат, до яких відносяться витрати на правничу допомогу та витрати на судовий збір, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та сплачений ним при подачі позову судовий збір в розмірі 1026,60 грн.

Керуючись ст.ст. 526, 533, 1047, 1049, 1050 ЦК України, ст.ст. 4, 12-13, 141, 258-259, 265, 268, 280-281, 284, 289, 352-355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , податковий номер НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , податковий номер НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 про стягнення суми боргу за договором позики, стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (податковий номер НОМЕР_2 ), місце реєстрації: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 08.04.2017 року в розмірі 14500 (чотирнадцять тисяч п`ятсот) грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 971 (дев`ятсот сімдесят одна) грн. і інфляційні втрати в розмірі 2681 (дві тисячі шістсот вісімдесят одна) грн. 95коп. за період з 01.08.2017 року по 25.10.2019 року та заборгованість за договором позики від 06.05.2017 року в розмірі 67500 (шістдесят сім тисяч п`ятсот) грн., 3% річних за прострочення виконання грошового зобов`язання в розмірі 4522 (чотири тисячі пятсот двадцять дві) грн. і інфляційні втрати в розмірі 12484 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят чотири) грн. 96 коп за період з 01.08.2017 року по 25.10.2019 року, а всього 102659 (сто дві тисячі шістсот п`ятдесят девять) грн.91 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1026 (одна тисяча двадцять шість) грн. 60 коп. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч) грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано до Димитровського міського суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду, а з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Вступна і резолютивна частини рішення проголошені 24 січня 2020 року, повне судове рішення виготовлено 31 січня 2020 року.

Суддя Л.І.Клепка