Справа № 196/326/20
№ провадження 2/196/369/2020
УХВАЛА

10.04.2020 року смт. Царичанка

Суддя Царичанського районного суду Дніпропетровської області Гудим О.М., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовною заявою до ОСОБА_2 , третя особа Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, яка не відповідає вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України.

Частина перша статті чотири ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.13 ч.1 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 175 ЦПК України встановлює обов`язкові вимоги до змісту та форми позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Порядок звернення до суду за судовим захистом урегульований Цивільним процесуальним кодексом України. Подання позовної заяви має відбуватись з дотриманням певних умов.

Згідно ст.19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом.

Так, згідно вимог п.п.3, 5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Частино 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Відповідно до п.2 ч.1, ч.2 ст.176 ЦПК України ціна позову визначається, зокрема у позовах про визнання права власності на майно або його витребування - вартістю майна.

Якщо визначена позивачем ціна позову вочевидь не відповідає дійсній вартості спірного майна або на момент пред`явлення позову встановити точну його ціну неможливо, розмір судового збору попередньо визначає суд з наступним стягненням недоплаченого або з поверненням переплаченого судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом при вирішенні справи.

Вивченням змісту позовної заяви встановлено, що позивачем заявлено вимогу про визнання права власності на гараж, тобто вимогу майнового характеру. Проте позивач в порушення вищевказаних норм, зазначивши ціну позову 12000 грн., на обгрунтування зазначеного розміру не посилається на жодні документи, які б підтверджували цю суму (висновок про вартість об`єкта оцінки майна тощо) та не зазначає, з чого саме складається ця сума. З чого суду не зрозуміло, яка дійсна вартість спірного майна, а звідси і вірна ціна позову, і чи в повному обсязі позивачем було сплачено при подачі позовної заяви судовий збір, а тому вказаний недолік необхідно усунути.

До того, ж позивачем в порушення вимог п.4 ст.177 ЦПК України (відповідно до якого до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону), навіть мінімальний судовий збір за заявлену вимогу майнового характеру сплачено не в повному обсязі.

Так, згідно ставок судового збору, встановлених ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 року №3674-VI (з змінами та доповненнями), за подання до суду позовної заяви майнового характеру, подану фізичною особою, ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 840,80 грн.

Проте, до позовної заяви позивачем додано платіжне доручення про сплату судового збору за подання вказаної позовної заяви до суду в розмірі 840,00 грн., тоді як мінімальна ставка судового збору в даному випадку становить 840,80 грн. Тобто, в порушення вказаної норми позивачем в даній справі судовий збір сплачено не в повному обсязі, а тому вказаний недолік необхідно усунути.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справі «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, розмір судового збору за подання позовної заяви про визнання права власності на майно або його витребування визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру. При цьому, суд не повинен визначати вартість майна за відповідними вимогами, оскільки за змістом ЦПК України такий обов`язок покладається на позивача. Вартість майна визначається на момент пред`явлення позову.

Таким чином, позивачу необхідно зазначити всі необхідні докази, що підтверджують вказані в позовній заяві обставини, а саме: висновок про вартість об`єкта оцінки майна, вказати вірну ціну позову та сплатити судовий збір в повному обсязі відповідно ч.2 ст.4 Закону України "Про судовий збір".

Крім цього, позивачем на обгрунтування заявлених вимог у позовній заяві не зазначається про факт наявності чи відсутності акта введення в експлуатацію зазначеного майна, а тому вказаний недолік також необхідно усунути.

Відповідно до ст.185 ч.1, ч.2 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За викладених обставин, позовна заява підлягає залишенню без руху з наданням позивачу строку для можливості усунення недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.185 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Царичанська селищна рада Дніпропетровської області, про визнання права власності на самочинно збудоване нерухоме майно, залишити без руху і запропонувати позивачу усунути недоліки, вказані в ухвалі, в десятиденний строк з дня вручення ухвали.

В разі невиконання ухвали, позовна заява вважається неподаною і підлягає поверненню позивачу.

Суддя О.М.ГУДИМ