справа № 631/785/19
провадження № 2/631/211/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 квітня 2020 року селище міського типу Нова Водолага

Нововодолазький районний суд Харківської області у складі:

головуючого судді Трояновської Т. М.,

за участю секретаря судового засідання М`ячиної Ю. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань приміщення Нововодолазького районного суду Харківської області цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Представник ОСОБА_1 адвокат Крецул Лариса Миколаївна, що діє на підставі ордеру серії ПТ № 084381 від 04 липня 2019 року та договору про надання правової допомоги № 21 від 04.07.2019 року, звернулася до Нововодолазького районного суду Харківської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0250, в розмірі 3,83 га, розташованої на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Вобґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_4 , який на момент смерті був зареєстрований разом з дружиною ОСОБА_2 та донькою ОСОБА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 відкрилась спадщина, до складу якої входить земельна ділянка розміром 3,83 га, кадастровий номер :04:001:0250, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту серії ХР № 142623 від 20 червня 2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 09 червня 2003 року № 198.

Як відмітив представник позивача, ОСОБА_1 спадщину після смерті батька прийняла фактично, але звернувшись до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого батька ОСОБА_4 , а саме земельну ділянку, остання отримала відмову, оскільки не має можливості надати оригінал правовстановлюючого документа на спадкове майно, а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку площею 3,83 га, яка розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Відповідно до рішення Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 червня 2019 року за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0250, в розмірі 3,83 га, розташованої на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

У зв`язку з неможливістю позивача отримати дублікат втраченого Державного акту та відповідно отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку через органи нотаріату, вона вимушена звернутися з даним позовом до суду для захисту своїх прав.

Ухвалою суду від 30 серпня 2019 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою від 23 грудня 2019 року було закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи були сповіщені завчасно відповідно до вимог статті 128 Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України,через канцелярію суду представник позивача адвокат Крецул Л. М. надала заяву, яка була зареєстрована за вхідним № 1596/20 вх. від 11 березня 2020 року, в якій просила суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, слухання справи провести за її відсутності та відсутності позивача .

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання також не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлялися відповідно до приписів Цивільного процесуального кодексу України. Скориставшись правом, передбаченим частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України,через канцелярію суду відповідачі надали спільну заяву, посвідчену 01 жовтня 2019 року секретарем Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області Татарчук О. В. за реєстраційним № 89, 90, що була зареєстрована за вхідним № 8845/20 вх. від 17 грудня 2019 року, в якій вказали, що не заперечують проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 та визнання за нею право власності на Ѕ частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0250, в розмірі 3,83 га, розташованої на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області, слухання справи просили провести за їх відсутності .

Положеннями частини 1 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Крім того, частиною 3 статті 211 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право заявити клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Про наявність такого клопотання у сторін свідчать їх відповідні заяви, долучені до матеріалів справи.

За таких обставин, приймаючи до уваги те, що підстав для визнання явки учасників справи обов`язковою для надання особистих пояснень не має, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності, при цьому відповідно до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Вивчивши доводи позовної заяви, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі обставини справи в межах заявлених вимог, перевіривши їх доказами, які були безпосередньо досліджені у судовому засіданні, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Вирішуючи спірні правовідносини суд виходить з того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

При цьому частиною 1 статті 77 вказаного нормативно правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Частина 2 статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 вказаної частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Аналогічні приписи передбачені частиною 3 статті 12 та частиною 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, відповідно до яких кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього кодексу.

Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Із матеріалів справи судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 61 років у селі Охоче Нововодолазького району Харківської області помер ОСОБА_4 , про що Охоченською сільською радою Нововодолазького району Харківської області 03 березня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 6 та видане свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 .

Відповідно до частин 1 та 2 статті 1220 Цивільного кодексу України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою (частина 3 статті 46 Цивільного кодексу України).

При цьому, спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 Цивільного кодексу України).

З Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 57611406, сформованої 19 вересня 2019 року о 10 годині 37 хвилин та наданої державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М. листом від 19 вересня 2019 року № 634/01-16 вбачається, що ОСОБА_4 за життя заповітів не складав, а тому спадкування після його смерті здійснюється за законом .

Згідно частини 1 статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Факт родинних відносин між позивачем ОСОБА_1 та померлим ОСОБА_4 , як між батьком та донькою, підтверджується копією свідоцтва про народження позивача серії НОМЕР_2 , виданого повторно 28 березня 1984 року Нововодолазьким районним відділом ЗАГС Харківської області, з якого вбачається, що ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації актів про народження зроблений відповідний актовий запис за № 78. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками ОСОБА_1 зазначено: мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_4 .

Судом також встановлено, що окрім позивача спадкоємцем першої черги після смерті ОСОБА_4 є його дружина ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3 .

Так згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 серії НОМЕР_3 , виданого повторно 28 березня 1984 року Нововодолазьким районним відділом ЗАГС Харківської області, вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в Книзі реєстрації актів про народження зроблено відповідний запис за № 68. Згідно вказаного свідоцтва про народження батьками ОСОБА_3 зазначено: мати ОСОБА_5 , батько ОСОБА_4 .

З копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого 15 квітня 1989 року Охоченською сільською радою Нововодолазького району Харківської області, вбачається, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 15 квітня 1989 року уклали шлюб. Після укладення шлюбу дружині було присвоєно прізвище « ОСОБА_6 » .

Як вбачається з матеріалів справи, до складу спадкового майна, на яке ОСОБА_4 за життя мав право приватної власності, входить земельна ділянка площею 3,83 га, кадастровий номер :04:001:0250, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлому на підставі Державного акту серії ХР № 142623 від 20 червня 2003 року, виданого на підставі розпорядження голови Нововодолазької райдержадміністрації від 09 червня 2003 року № 198 .

Згідно частини 1 статті 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Позивач ОСОБА_1 на час відкриття спадщини була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою № 432, виданою 26 липня 2016 року Охоченською сільською радою Нововодолазького району Харківської області .

Як встановлено з матеріалів справи, на протязі строку для прийняття спадщини, передбаченого положеннями статті 1270 Цивільного кодексу України, позивач ОСОБА_1 не відмовилась від спадщини.

Разом з тим, як вбачається з вищевказаної довідки разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , також проживала та була зареєстрована його дружина ОСОБА_2 , 1954 року народження , яка в установлений законом строк не подала до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини, а отже є такою, що фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 .

Рішенням Нововодолазького районного суду Харківської області від 19 червня 2019 року по справі з єдиним унікальним номером 631/1902/16-ц за ОСОБА_2 було визнано право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0250, в розмірі 3,83 га, розташованої на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Інший спадкоємець першої черги відповідач по справі ОСОБА_3 спадщину не прийняв, оскільки на день смерті спадкодавця був зареєстрований за іншою адресою, а саме: АДРЕСА_2 .

Крім того, відповідачем ОСОБА_3 відповідно до заяви, посвідченої 15 липня 2016 року секретарем Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та зареєстрованої в реєстрі за № 43, повідомлено про те, що він спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не прийняв та на неї не претендує, не заперечує проти видачі свідоцтва іншим спадкоємцям.

Згідно Інформаційної довідки із Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57611438, сформованої 19 вересня 2019 року о 10 годині 38 хвилин та наданої державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М. листом від 19 вересня 2019 року за № 634/01-16 вбачається, що після смерті ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_5 була заведена спадкова справа, номер у нотаріуса 106, номер у спадковому реєстрі 64413399.

З матеріалів спадкової справи, наданої державним нотаріусом Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М. листом від 19 вересня 2019 року за № 634/01-16 встановлено, що спадкова справа після смерті ОСОБА_4 була заведена на підставі заяви ОСОБА_1 , зареєстрованої по книзі обліку та реєстрації спадкових справ за № 241 від 04 липня 2019 року .

Згідно матеріалів справи вбачається, що завідувачем Нововодолазької державної нотаріальної контори Харківської області Змієвською Т. М. 04 липня 2019 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі ОСОБА_1 свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину земельної ділянки площею 3,83 га, яка розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області та належала ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із неможливістю спадкодавцем надати оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно: а саме Державного акту на право власності на земельну ділянку та Витягу з державного земельного кадастру про відсутність обмежень на земельну ділянку або витяг з поземельної книги.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що в силу статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (статті 1217, 1218 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 1222 Цивільного кодексу України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкоємця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1297 Цивільного кодексу України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Приписами частини 1 статті 1225 Цивільного кодексу України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Положеннями статті 80 Земельного кодексу України закріплено право громадян мати у приватній власності земельні ділянки.

Пунктом «г» частини 1 статті 81 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Згідно пункту 4.18 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, за відсутності у спадкоємця необхідних документів для видачі свідоцтва про право на спадщину, дане питання вирішується у судовому порядку.

Із матеріалів справи судом встановлено, що померлому ОСОБА_4 відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 142623, виданого 20 червня 2003 року Нововодолазькою районною державною адміністрацією Харківської області на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної держаної адміністрації Харківської області від 09 червня 2003 року № 198, на праві приватної власності належала земельна ділянка загальною площею 3,83га, яка розташована на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області,цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0250 .

Проте, оригінал вищевказаного Державного акту на право приватної власності на землю серії ХР № 142623 на ім`я ОСОБА_4 було втрачено, про що у газеті «Водолазький кур`єр» від 26 жовтня 2019 року № 32 (1395) розмішене відповідне оголошення .

Згідно листа Відділу у Нововодолазькому районі Головного управління Держгеокадастру у Харківської області від 17 жовтня 2019 року № О-54/0-0.23,26-54/147-19 встановлено, що за громадянином ОСОБА_4 зареєстроване право власності на земельну ділянку, яка розташована на території Охоченської сільської ради для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер земельної ділянки (рілля) :04:001:0250, площею 3,83 га відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР № 142623, виданого на підставі розпорядження голови Нововодолазької районної державної адміністрації за № 198 від 09 червня 2003 року, зареєстрований в Книзі записів державних актів за № 912 від 20 червня 2003 року на ім`я ОСОБА_4 . Також повідомлено, що з 2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку вже не видаються, всі незаповнені бланки в районних відділах вилучено, а отже, заповнити та видати дублікат державного акта неможливо .

З цього приводу слід зазначити, що можливість видачі дублікатів державних актів або внесення у них виправлень визначалася розділом 5 Інструкції про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі, затвердженої наказом Держкомзему від 04 травня 1999 року № 43, яка втратила чинність 23 серпня 2013 року на підставі наказу Мінагрополітики від 03 липня 2013 року № 404. З набранням чинності змін до Земельного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» з 01.01.2013 року державні акти на право власності на земельну ділянку не видаються.

Враховуючи відсутність у позивача оригіналу Державного акту на право приватної власності на землю, яка входить до складу спадщини, та відсутність можливості отримати дублікату зазначеного державного акту через певні зміни у законодавстві, ОСОБА_1 позбавлена можливості оформити спадкове право на земельну ділянку в нотаріальному порядку.

Відповідно до частини 3 статті 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Приймаючи до уваги, що визнання права власності на спадкове майно є винятковим способом захисту, який має застосовуватися якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зокрема, відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно, що унеможливлює оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи та, відповідно, є такими, що підлягають до задоволення.

Питання щодо судових витрат, суд вирішує відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України з урахуванням положень частин 1 та 3 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України за якими суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог; при цьому, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Оскільки питання відшкодування судових витрат під час звернення до суду з позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування не порушувалось, процесуальне рішення з вказаного питання судом не приймається.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 2, 16, 25, 1216 1218, 1222, 1223, 1261, 1268, 1270, 1296 Цивільного кодексу України, статтями 1 - 5, 7, 10 - 13, 17 - 19, 76 - 81, 83, 128 - 131, 211, 214, 223, 235, частинами 1 та 3 статті 258, статтями 259, 263 - 265, 268, 272, 273, 293, 315, частиною 1 статті 352, статтями 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , право власності в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :04:001:0250, в розмірі 3,83 га, розташованої на території Охоченської сільської ради Нововодолазького району Харківської області.

Рішення може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до підпункту 15 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Нововодолазький районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються при проголошенні рішення:

Позивач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , місце проживання чи перебування: АДРЕСА_2 .

Суддя: Т. М. Трояновська