РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 квітня 2020 року

м. Рівне

Справа № 559/1681/19

Провадження № 22-ц/4815/466/20

Головуючий суддя в суді 1 інстанції : Ралець Р.В.

Рішення ухвалене в м. Дубно Рівненської області

Дата ухвалення повного тексту не зазначено

Рівненський апеляційний суд :

в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючий : Боймиструк С.В.,

судді: Гордійчук С.О., Шимків С.С.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника АТ КБ "Приватбанк" - Крилової О.Л. на рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 січня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року Акціонерне товариство Комерційний банк "Приватбанк" (АТ КБ "Приватбанк") звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 15.11.2016 року та судові витрати у справі.

Позов мотивує тим, що між сторонами 15 листопада 2016 року підписано заяву №б/н, згідно якої ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 50 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок із сплатою процентів за користування кредитом. Відповідач не виконував договірних зобов`язань, станом на 17 червня 2019 року виникла заборгованість з врахуванням процентів та штрафних санкцій в сумі 37119,20 грн., яку позивач просив стягнути з відповідача.

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 січня 2020 року в задоволенні позову АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовлено за безпідставністю.

У поданій на вказане рішення апеляційній скарзі представник АТ КБ "ПриватБанк" Крилова О.Л. вказує на те, що банк не згідний з рішенням суду першої інстанції, вважає що при його ухваленні судом першої інстанції порушені норми матеріального і процесуального права, недостатньо повно досліджені письмові докази та дійсні обставини справи, що мають значення для справи і ухвалені необґрунтованого та незаконного рішення суду.

Вказує, що при укладенні 15.11.2016 кредитного договору №б/н між позивачем та відповідачем, останній надав згоду, що ця заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою і Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Вищезазначену згоду відповідач особисто засвідчив своїм підписом. Крім того, відповідач засвідчив своїм підписом ознайомлення з умовами кредитування, що підтверджується довідкою про умови кредитування, яка підписана особисто відповідачем.

Зазначає, що укладення між банком та відповідачем саме вказаного виду договору підтверджується змістом заяви, в якій вказано, що відповідач своїм підписом приєднується і зобов`язується виконувати умови, викладені в Умовах і правилах надання банківських послуг, тарифах банку, що складають договір банківського обслуговування, а також довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що особисто підписана відповідачем.

Крім того вказує, що відповідач підписуючи анкету-заяву від 15.11.2016 користуючись кредитними коштами та здійснюючи погашення заборгованості висловив свою згоду з формою договору та його умовами. Також, відповідач особисто підписав довідку про умови кредитування, що підтверджує обізнаність відповідача зі всіма умовами наданого кредиту.

Також зазначає, що із виписки по рахунку слідує, що відповідач користувався кредитними коштами, а також частково погашав заборгованість, що свідчить про визнання заборгованості по кредиту та згоду з умовами кредитування.

З наведених підстав просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

В поданому на апеляційну скаргу відзиві, ОСОБА_1 вважає її необґрунтованою та безпідставною.

Вказує, що відповідно до інформації анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 15.11.2016, що підписана відповідачем та додана позивачем до позовної заяви про стягнення заборгованості, - банківська платіжна картка, видана позивачем відповідачу є дебетною, а не кредитною. Жодного кредитного договору б/н від 15.11.2016 відповідач із позивачем не укладав. 15.11.2016 кредит у розмірі 50 000,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок відповідач не отримував, а тому, інформація зазначена позивачем в апеляційній скарзі не відповідає дійсності.

Зазначає, що провівши аналіз виписки по кредитним рахункам відповідача, яка долучена позивачем додатком до апеляційної скарги можна зробити закономірний висновок, що грошові кошти, які відповідач повертав позивачу, - списувались банком не на погашення тіла кредиту (на зменшення суми використаних кредитних коштів), а на різноманітні комісії, відсотки, пені і штрафи. Позивач самостійно, в односторонньому порядку, без належного повідомлення та обґрунтування списував незрозумілі, непропорційно завищені по відношенню до використаних кредитних коштів банку відсотки, пені і штрафи, за рахунок коштів, які спрямовувались відповідачем для погашення тіла кредиту, у зв`язку із чим тіло кредиту не зменшувалось, а насправді у відповідача відсутня перед позивачем будь-яка заборгованість, зокрема і за кредитом (тілом кредиту) у сумі 18 490,21 грн.

З огляду на наведене просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно з ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 274, ч.1 ст. 368, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, дана справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду у порядку письмового та спрощеного позовного провадження, як малозначна справа.

За результатами апеляційного розгляду колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження факту укладення кредитного договору, крім того банком не доведено, що між сторонами досягнуто згоди щодо розміру відсотків за користування кредитом.

Такі висновки місцевого суду в повній мірі відповідають обставинам справи та вимогам закону.

Згідно із ч. 1ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Встановлено судом, що на підтвердження позовних вимог АТ КБ "ПриватБанк" надано копію анкети-заявки від 15 листопада 2016 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої ОСОБА_1 виявляє бажання отримати платіжну карту у ПАТ КБ ПриватБанку (а.с.15).

Згідно наданого позивачем розрахунку у ОСОБА_1 станом на 17.06.2019 утворилася заборгованість в розмірі 37119,20 грн., яка складається з : 18490,21 грн. заборгованість за тілом кредиту, 16385,22 грн. заборгованість по процентам за користування кредитом, 500 грн. штраф (фіксована частина), 1743,77 грн. - штраф (процентна складова).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.626 ЦК України).

Згідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ч. 1 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір укладається у письмовій формі.

Відповідно до ч. 2 ст. 1055 ЦК України, кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до частин 1, 2 статті 207 ЦК України, зокрема, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний стороною (сторонами).

Згідно змісту вказаної вище анкети-заяви, позичальник погоджується з тим, що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (а.с.15).

З Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку вбачається, що заявником було визначено вид замовлених банківських послуг. В графі «Ознайомившись із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами ПриватБанку, виявляю бажання оформити на своє ім`я - «преміальна карта». Бажаний кредитний ліміт за платіжною карткою «Універсальна»/класу Gold 0 грн.

Враховуючи наведене, слід дійти висновку, що зазначена вище анкета-заявка не містить відомостей про строк дії кредитного договору. Відсутня також інформація про розмір бажаного кредитного ліміту на платіжній картці, відсотків за користування кредитними коштами, комісії, неустойки (пені).

Долучені до позовної заяви витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими передбачено порядок надання та умови погашення кредиту, погашення заборгованості по кредиту, сплату нарахованих за період користування кредитом відсотків, комісії за користування кредитом та інших витрат, визначено права та обов`язки сторін договору надання банківських послуг, - ОСОБА_1 не підписаний (а.с.16-35).

Анкета-заява містить текст про погодження споживача з Умовами та Правилами надання банківських послуг, але не конкретизовано яка саме редакція Умов та Правил надання банківських послуг погоджена споживачем.

Посилання позивача на те, що конкретні умови кредитування, в тому числі розмір процентів, визначаються Умовами та Правилами надання банківських послуг - безпідставні, оскільки зазначені Умови та Правила не містять підпису ОСОБА_1 . Доказів, які б підтверджували, що саме ці Умови є складовою частиною укладеного між сторонами кредитного договору і що саме ці Умови та Правила мав на увазі ОСОБА_1 , підписуючи анкету-заяву, банком не надано, а відтак підстави брати їх до уваги відсутні.

Саме такий висновок міститься у постанові від 3 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Отже, відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що укладення між банком та відповідачем саме вказаного виду договору підтверджується довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», що особисто підписана відповідачем, оскільки в матеріалах справи така довідка відсутня.

Виписка по рахунку, яка долучена позивачем як додаток до апеляційної скарги, сама по собі не містить даних про умови договору, на які посилається позивач, відтак не є доказом, на підставі якого суд має можливість встановити факти, що мають значення для вирішення справи.

Також до апеляційної скарги позивачем було долучено довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на ОСОБА_1 (договір б/н), згідно із якою зазначається: старт карткового рахунку 15.11.2016 № НОМЕР_1 ; зміна кредитного ліміту 21.08.2017 кредитний ліміт :25000,00 грн. (примітка: встановлення кредитного ліміту); зміна кредитного ліміту 28.09.2017 кредитний ліміт : 50000,00 грн. (примітка : збільшення кредитного ліміту); зміна кредитного ліміту 01.12.2018 кредитний ліміт : 50000,00 грн. (примітка : встановлення кредитного ліміту); зміна кредитного ліміту 01.12.2018 кредитний ліміт : 0,00 (примітка : зниження кредитного ліміту; зміна кредитного ліміту 10.12.2018 кредитний ліміт : 0,00 (примітка : встановлення кредитного ліміту) (а.с.92).

Разом з тим зазначена довідка не дає можливості встановити умови кредитного договору, які міг би дослідити суд.

Виходячи з викладеного, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про те, що АТ КБ "ПриватБанк" не доведено факт укладення з ОСОБА_1 саме кредитного договору та не доведено його умови. Вважає, що судом першої інстанції було надано належну оцінку представленим у справі доказам, у їх сукупності; приймаючи до уваги що банком не надано суду доказів укладення з ОСОБА_1 , у простій письмовій формі кредитного договору, не надано доказів досягнення сторонами договору домовленості щодо усіх істотних умов кредитного договору, зокрема щодо тіла кредиту, строку дії кредитного договору, терміну повернення кредиту, розміру відсотків за користування кредитом. Також встановивши, що матеріали справи не містять доказів визнання ОСОБА_1 наявності між ним та АТ КБ "ПриватБанк" кредитних правовідносин; банком не представлено суду доказів, що відповідали б положенням статей 77, 78 ЦПК України, отримання позичальником тіла кредиту у будь-якому розмірі (платіжні, касові документи тощо); враховуючи також ненадання позивачем Умов та Правила надання банківських послуг, які були б підписані ОСОБА_1 .

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, суд першої інстанції дотримавшись норм матеріального та процесуального права, повно і всебічно з`ясувавши всі дійсні обставини спору сторін, вирішив дану справу згідно із законом і підстав для скасування ухваленого у справі судового рішення та задоволення поданої апеляційної скарги, виходячи з меж її доводів, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ч.1 та ч.13 ст.141 ЦПК України судові витрати, понесені по оплаті судового збору при подачі апеляційної скарги віднести за рахунок АТ КБ "ПриватБанк".

Керуючись ст.ст. 367, п.1 ч.1 ст. 374, 375, 381, 382, 384, п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника АТ КБ "ПриватБанк" Крилової О.Л. залишити без задоволення.

Рішення Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 24 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Повний текст постанови складений 16 квітня 2020 року.

Головуючий: С.В. Боймиструк

Судді: С.О. Гордійчук

С.С. Шимків