н/п 4-с/490/74/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

У Х В А Л А

Іменем України

21 грудня 2020 рокуЦентральний районний суд м. Миколаєва

у складі:головуючого судді Черенкової Н.П.,

при секретарі судового засідання- Баришніковій І.М.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1 на дії Інгульського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного Межріогінального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Головного державного виконавця Брушковської О.В., третя особа ОСОБА_2 ,-

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії Інгульського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), Головного державного виконавця Брушковської О.В., третя особа ОСОБА_2 , в якій просив: визнати незаконною бездіяльність Головного державного виконавця Брушковської О.В., що полягає у невжитті заходів щодо своєчасного та повного виконання рішення суду, а також дії по безпідставному нарахуванню заборгованості по аліментним платежам, що призвело до незаконного нарахування ОСОБА_1 заборгованості по аліментним платежам; скасувати затверджений Головним державним виконавцем Інгульського відділу ДВС Брушковської О.В. розрахунок заборгованості по несплаті аліментів від 30.03.2020 року.

В обґрунтування скарги зазначає, що в провадженні головного державного виконавця знаходиться виконавчий лист, виданий на підставі рішення Центрального районного суду м. Миколаєва по справі № 490/15006/14 про стягнення аліментів зі скаржника на користь зацікавленої особи.

Виконавцем складений розрахунок заборгованості по аліментам з грудня 2014 року по листопад 2019 року в сумі 567 089,18 грн.

Про наявність заборгованості стало йому відомо лише 01.04.2020 року.

На думку скаржника, заборгованість є нарахованою безпідставно, окрім цього, ще й всупереч вимогам ст. 194 СК України, яка передбачає стягнення аліментів за минулий час, але не більше як за три роки, що передували пред`явленню виконавчого листа до виконання. Державний виконавець під час виконання рішення суду не вжив заходів по виявленню доходів та не направляв виконавчий лист до можливого встановлення місця роботи боржника.

За такого, вказані дії (бездіяльнісь) Головного державного виконавця є протиправними, що підлягають у невжитті заходів щодо своєчасного і повного виконання рішення суду, що призвело до незаконного нарахування заборгованості по аліментам, а також у самому нарахуванні заборгованості по аліментам за відсутності фактичних доказів про отримання офіційного доходу скаржником.

Протоколом автоматичного розподілу судової справи від 10.04.2020 року, дана скарга передана на розгляд судді Черенковій Н.П.

Ухвалою від 13.04.2020 року дана скарга залишена без руху.

На виконання даної ухвали, ОСОБА_1 27.04.2020 року надана скарга у новій редакції, у якій скаржник просив поновити строк на оскарження дій; визнати незаконною бездіяльність Головного державного виконавця Інгульського відділу ДВС у м. Миколаєві Брушковської О.В., що полягає у невжитті заходів, щодо своєчасного та повного виконання рішення суду, а також дії по безпідставному нарахуванню заборгованості по аліментним платежам, що призвело до незаконного нарахування заборгованості по аліментам.

Ухвалою від 05.05.2020 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання на 14.05.2020 року.

14.05.2020 року від головного державного виконавця надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженим карантином.

Слухання справи відкладено на 09.06.2020 року.

02.06.2020 року надійшов до суду відзив головного державного виконавця Брушковської О.В., в якому вона просила у задоволенні скарги відмовити та детально вказала, які дії були проведені нею у період виконання судового рішення щодо стягнення аліментів. з наданням копій із виконавчого провадження.

У зв`язку з неявкою учасників процесу, слухання справи відкладалось на 25.08.2020 року, 26.11.2020 року, 21.12.2020 року.

23.11.2020 року ОСОБА_1 надана скарга у новій редакції, згідно якої просить: поновити строк звернення до суду; визнати неправомірними дії Головного державного виконавця щодо складання розрахунку заборгованості по аліментам від 30.03,2020 року; визнати дії виконавця неправомірними щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві полювання від 30.03.3030 року; визнати неправомірними дії виконавця щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві керування транспортними засобами від 30.03.2020 року; визнати дії виконавця неправомірними щодо встановлення тимчасового обмеження у праві користування вогнепальною мисливською, пневматичною та холодною зброєю, пристроями вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії від 20.03.2020 року; визнати неправомірними дії щодо винесення постанови про встановлення тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України від 30.03.2020 року.

За положеннями ст. 175 ЦПК України, позовна заява (скарга), має містити, зокрема, зміст позовних вимог; спосіб захисту прав та інтересів, передбачений законом чи договором, або інший, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов пред`явлений до кількох відповідачів-зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини, правові підстави позову.

Таким чином, позовом (скаргою ) і є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

При цьому під предметом розуміється певна матеріально-правова вимога, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту порушеного права.

Відтак, зміна предмету позову становить зміну вимоги, з якою позивач звернувся до суду, а зміна підстав - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога.

Позивач вправі збільшити або зменшити розмір вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання.

Під збільшенням або зменшенням розміру вимог слід розуміти збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в заяві. Збільшено або зменшено може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру вимог не може розумітися заявлення ще одної або кількох вимог, додатково до викладених у заяві. Неправомірно під виглядом збільшення (уточнення) розміру вимог висувати нові вимоги, які не були зазначені у тексті заяви.

У даному ж випадку заява ОСОБА_1 про подання скарги у новій редакції є фактично поданням іншої скарги із іншим предметом та підстав вимог, що виключає можливість розгляду скарги в якості збільшення (уточнення ) вимог.

За такого, зміна допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Така позиція суду відповідає позиції ВС у справі № 922/404/19 від 09.07.2020 року.

При цьому, застосування конкретного способу захисту порушеного права залежить як і від його змісту, так і від характеру його порушення.

Відповідно до Цивільно-процесуального Кодексу,в одному позові (скарзі) може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, основні та похідні вимоги.

Однак, таке об`єднання вимог можливе саме в одній заяві ( скарзі) при зверненні до суду, а не шляхом подання нового з додатковими похідними вимогами після порушення провадження у справі для його подальшого розгляду із первісним.

Оскільки процесуальним законодавством не передбачено такої дії як надання скарги у новій редакції на цій стадії, то суд повинен розцінювати це як : подання іншої ( ще одної ) скарги, збільшення або зменшення розміру вимог, об`єднання вимог, зміну предмета або підстав.

У будь-якому з таких випадків скаржником має бути додержано правил вчинення відповідної процесуальної дії, а недотримання ним таких правил тягне за собою процесуальні наслідки, передбачені ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що скарга ОСОБА_1 у новій редакції є такою, в розумінні приписів ст. 49 ЦПК України, що змінює і предмет і підстави скарги, а тому її слід розглядати як нову скаргу.

За такого, у прийнятті скарги у новій редакції слід відмовити та передати до апарату суду для розподілу в порядку ст.33 ЦПК України.

Оскільки подану скаргу до надання скарги у новій редакції ОСОБА_1 не підтримав, то вона підлягає залишенню без розгляду.

Керуючись ст.ст. 49,257,447,448,450,451 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

У прийнятті Скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця у новій редакції від 23.11.2020 року - відмовити. Передати дану скаргу до апарату суду для визначення складу суду у відповідності до ст.33 ЦПК України.

Скаргу ОСОБА_1 на дії Інгульського відділу Державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Головного державного виконавця Брушковської О.В., третя особа ОСОБА_2 залишити без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Центральний районний суд м. Миколаєва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду та з інших поважних причин.

Суддя Н.П. Черенкова