ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 грудня 2020 року

м. Черкаси

справа № 709/1715/20 провадження № 22-ц/821/2097/20 категорія на ухвалу

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Бородійчука В.Г.,

суддів: Карпенко О.В., Нерушак Л.В.

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ;

відповідачі: Полтавська обласна прокуратура; Державне казначейство України

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2020 року (постановлену в приміщенні Чорнобаївського районного суду Черкаської області під головуванням судді Левченко В.В.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, Державного казначейства України про відшкодування витрат на юридичну допомогу відповідно до ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

19 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавської обласної прокуратури, Державного казначейства України про відшкодування витрат на юридичну допомогу відповідно до ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2020 року передано цивільну справу № 709/1715/20 за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, Державного казначейства України про відшкодування витрат на юридичну допомогу відповідно до ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Ухвала суду мотивована тим, що позивачем не визначено у позовній заяві до підсудності якого суду віднесено розгляд його позовної заяви, тому суд дійшов висновку про необхідність передачі вказаної цивільної справи до Октябрського районного суду м. Полтави за місцем знаходження першого відповідача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2020 року як незаконну, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд вирішуючи питання про передачу справи за підсудністю Октябрського районного суду м. Полтави не врахував вимоги статті 12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», згідно якої справа підсудна Чорнобаївському районному суду Черкаської області.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Полтавської обласної прокуратури, Державного казначейства України про відшкодування витрат на юридичну допомогу відповідно до ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду».

Позовні вимоги мотивовані тим, що вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2016 року ОСОБА_1 було виправдано по кримінальному провадженню № 709/1211/13-к, який набрав законної сили 29 вересня 2020 року.

В ході розгляду зазначеного кримінального провадження ОСОБА_1 була надана юридична допомога адвокатом на платній основі. Загальна сума правової допомоги становить 12 000 грн., що підтверджується відповідними документами. Оскільки особа, яку виправдано вироком суду має право в тому числі і на відшкодування витрат, понесених на правничу допомогу, тому позивач і звернувся до суду з відповідним позовом.

1.Мотивувальна частина

Позиція Апеляційного суду

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів з розгляду цивільних справ дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення.

Мотиви, з яких виходить Апеляційний суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява № 8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01). Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

Бажання сторони у справі викласти під час публічних слухань свої аргументи, які висловлені нею в письмових та додаткових поясненнях, не зумовлюють необхідність призначення до розгляду справи з викликом її учасників (ухвала Великої Палати Верховного Суду у справі №668/13907/13-ц).

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи вбачається, що вироком Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 30 грудня 2016 року ОСОБА_1 визнано невинуватим у зв`язку з недоведеністю його вини у вчиненні злочину, передбаченого ч. 3 ст. 368 КК України та виправдано.

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про відшкодування витрат на юридичну допомогу відповідно до ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду».

Передаючи справу за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави, суд першої інстанції мотивував свій висновок тим, що місцем проживання одного з відповідачів є адреса: АДРЕСА_1 , місцем знаходження іншого відповідача є адреса: вул. бастіонна, 6 м. Київ. Суд керувався положеннями ч. 15 ст. 28 ЦПК України, яка передбачає, що позови до кількох відповідачів, які проживають або знаходяться у різних місцях, пред`являються за місцем проживання або місцем знаходження одного з відповідачів за вибором позивача. Оскільки позивач не визначив у позовній заяві до підсудності якого суду віднесено розгляд його справи, тому суд направив її за підсудністю до суду за місцем знаходження одного з відповідачів.

Колегія суддів не може погодитися з таким висновком, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 1 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», шкода завдана громадянинові внаслідок незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян підлягає відшкодуванню на підставі цього Закону.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках постановлення виправдувального вироку.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» громадянинові відшкодовуються (повертаються) суми, сплачені ним у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги.

Згідно положень ст. 12 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду`розмір відшкодовуваної шкоди, зазначеної в пунктах 1, 3, 4 статті 3 цього Закону, залежно від того, який орган провадив слідчі (розшукові) дії чи розглядав справу, у місячний термін з дня звернення громадянина визначають відповідні органи, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратура і суд, про що виносять постанову (ухвалу). Якщо кримінальне провадження закрито судом при розгляді кримінальної справи в апеляційному або касаційному порядку, зазначені дії провадить суд, що розглядав справу у першій інстанції.

Тобто, відповідно до положень ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», залежно від того, який орган проводив слідчі дії або витребує всі необхідні документи, що мають значення для визначення розміру завданої шкоди і виносить відповідну ухвалу.

Виходячи з системного аналізу вище приведених норм, висновок Чорнобаївського районного суду Черкаської області про непідсудність даної справи цьому суду є помилковим, оскільки згідно вищевказаного Закону судом, який має розглядати даний позов є суд, який розглянув справу № 709/1211/13-к щодо кримінального провадження за обвинуваченням ОСОБА_1 та вирішив питання щодо визнання його невинуватим та виніс виправдовувальний вирок відносно нього.

Суд на дану обставину належної уваги не звернув та передчасно прийшов висновку про наявність підстав для передачі цивільної справи № 709/1715/20 за підсудністю до Октябрського районного суду м. Полтави.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин, ухвала підлягає скасуванню в порядку, визначеному ст. 379 ЦПК України, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Полтавської обласної прокуратури, Державного казначейства України про відшкодування витрат на юридичну допомогу відповідно до ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового слідства, прокуратури і суду» скасувати, а матеріали справи направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття є остаточної і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 22 грудня 2020 року.

Головуючий В.Г. Бородійчук

Судді О.В. Карпенко

Л.В. Нерушак