Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" квітня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді - Катющенко В.П., розглянувши за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення боргу, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: розірвати договір № АІ-6314L від 17.10.2018 укладений ОСОБА_1 з ФОП ОСОБА_2 ; стягнути з ФОП ОСОБА_2 заборгованість на користь ОСОБА_1 у розмірі 24 918,04 грн; стягнути з ФОП ОСОБА_2 судовий збір на користь ОСОБА_1 у розмірі 768,40 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 17 жовтня 2018 року ОСОБА_1 уклав із ФОП ОСОБА_2 договір № АІ-6314L, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання організувати роботи з виготовлення та передачі у власність ОСОБА_1 ПВХ конструкції (балкон), а ОСОБА_1 зобов`язався прийняти готові вироби та оплатити 20 521,00 грн. На виконання вимог договору, ОСОБА_1 було укладено договір кредитування споживчого кредитку із А-Банк, який передав відповідачу кошти в розмірі 13 534,00 грн. Також ОСОБА_1 20 січня 2019 року здійснено доплату ФОП ОСОБА_2 5 700,00 грн. Загальна сума сплачена позивачем на виконання Договору № АІ-6314L складає 19 234,00 грн. Відповідно до п. 3.2 Договору ФОП ОСОБА_2 протягом 30 робочих днів, з моменту укладання договору (28.11.2018), зобов`язаний передати у власність ОСОБА_1 готовий виріб. Проте, станом на сьогоднішній день, ФОП ОСОБА_2 не виконано свої зобов`язання за договором, він взагалі припинив спілкування з ОСОБА_1 , на дзвінки не відповідає. ФОП ОСОБА_2 порушено умови Договору. Пунктом 4.2. вищезазначеного Договору визначено, що у разі невиконання умов договору, ФОП ОСОБА_2 сплачує неустойку у розмірі 0,1% вартості договору (20,52 грн). Станом на 02.09.2019 з 29.11.2018 кількість днів прострочки становить 277. Сума «неустойки», яку відповідач повинен сплатити за невиконання договору становить 5 684,04 грн (20,52 грн х на 277 днів).У ОСОБА_1 наявні всі правові підстави для розірвання договору з ФОП ОСОБА_2 , а також стягнення боргу за невиконання його договору, який становить 24 918,04 грн.

09 вересня 2019 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, яким роз`яснено право подати заяви по суті справи і визначено відповідні процесуальні строки.

Копію вказаної ухвали суду з копією позовної заяви та доданими до неї документами відповідачем було отримано 04.12.2019.

Позивач копію ухвали суду про відкриття провадження у справі не отримав, а конверт разом з даними документами повернувся до суду із відміткою поштового відділення «за закінченням встановленого терміну зберігання».

Відповідачем до суду відзиву на позовну заяву подано не було, позивачем додаткових пояснень також до суду подано не було.

Суд, у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Як убачається з матеріалів справи, 17 жовтня 2018 року між позивачем та відповідачем було укладено договір №АІ-6314L, відповідно до умов якого відповідач взяв на себе зобов`язання організувати роботи з виготовлення та передачі у власність позивача ПВХ конструкції, а позивач зобов`язався сплатити та прийняти готові вироби.

Згідно із пп. 3.1, 3.2 Договору Замовник зобов`язується оплатити вартість виробів, що складає 20 521,00 грн. Після виконання п. 3.1 Виконавець зобов`язується передати у власність Замовника виготовлені вироби протягом 30 робочих днів з моменту укладення Договору.

На виконання вимог договору, цього ж дня позивач уклав із АТ «Акцент-Банк» договір кредитування споживчого кредиту, за умовами якого Банк передав відповідачу кошти у розмірі 13 534,00 грн.

Також, 20 січня 2019 року позивачем здійснено доплату відповідачу у розмірі 5 700,00 грн, що підтверджується товарним чеком.

Таким чином, загальна сума, яку позивач сплатив на виконання умов Договору №АІ-6314L від 17 жовтня 2018 року складає 19 234,00 грн.

Однак, відповідач своїх зобов`язань за Договором №АІ-6314L від 17 жовтня 2018 року не виконав, не дзвінки позивача не відповідає.

Згідно із ч.1 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим.

Положеннями ч. 1 ст. 626, ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст. 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

За приписами ч.1 ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч.1 ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

У відповідності до ч.1 ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Як передбачено ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 614 Цивільного кодексу України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Положеннями ст. 611 Цивільного кодексу України визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із ч. 2 ст. 849 Цивільного кодексу України, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків.

За приписами ч. 1 ст. 872 Цивільного кодексу України, якщо підрядником були допущені істотні відступи від умов договору побутового підряду або інші істотні недоліки в роботі, виконаній із матеріалу замовника, він має право вимагати за своїм вибором: 1) виготовлення іншої речі з однорідного матеріалу такої самої якості; 2) розірвання договору та відшкодування збитків.

Таким чином, судом встановлено, що позивач, як замовник, виконав всі, покладені на нього Договором№АІ-6314L від 17 жовтня 2018 року, обов`язки, а відповідач станом на день розгляду цієї справи зобов`язання за Договором не виконав, що є підставою для розірвання Договору та стягнення із відповідача на користь позивача сплаченої суми попередньої оплати у розмірі 19 234,00 грн.

В частині стягнення із відповідача на користь позивача неустойки за прострочення виконання зобов`язання у розмірі 0.1% від вартості цього Договору за кожен робочий день прострочки, згідно із розрахунком позивача за період з 29.11.2019 по 02.09.2019, що становить 277 днів, суд приходить наступного.

У відповідності до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

У відповідності до п. 4.2 Договору №АІ-6314L від 17 жовтня 2018 року у випадку невиконання п. 3.2, Виконавець зобов`язаний виплатити неустойку у розмірі 0.1% від вартості цього Договору за кожен робочий день прострочки.

Таким чином, з урахуванням положень п.п. 3.1, 3.2, 4.2 Договору та фактичного прострочення виконання відповідачем зобов`язання за Договором, згідно із позовними вимогами, за період з 29.11.2018 по 02.09.2019 сума, сума пені, що підлягає стягненню із відповідача на користь позивача за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання, складає 3 837,24 грн, із розрахунку 187 робочих днів х 20,52 грн.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, враховуючи відсутність будь-яких заперечень щодо позовних вимог з боку відповідача, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову ОСОБА_1 до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про розірвання договору та стягнення боргу в частині позовних вимог: про розірвання Договору №АІ-6314L від 17 жовтня 2018 року; стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості за невиконання договору, з урахуванням пені, у розмірі 23 071,24 грн.

Крім того, відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40грн, які сплачено позивачем за подання позову до суду.

Враховуючи наведене та керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 526, 527, 549, 610, 626, 628, 629, 638, 837, 849, 872 ЦК України, , ст.ст. 2, 10, 49, 76, 77-81, 89, 141, 209, 210, 223, 247, 265, 274, 279, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (РНОКПП: НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) про розірвання договору та стягнення боргу - задовольнити частково.

Договір №АІ-6314L, укладений 17 жовтня 2018 року між ОСОБА_1 та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 - розірвати.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за Договором №АІ-6314L від 17 жовтня 2018 року у розмірі 23 071 (двадцять три тисячі сімдесят одну) грн 24 коп.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: