Справа № 932/1674/20
Провадження № 2/0203/736/2020
УХВАЛА

про відмову у відкритті провадження у справі

23 квітня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Дніпропетровська Колесніченко О.В., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_2 , про зняття арешту з рухомого майна, -

ВСТАНОВИВ:

11 лютого 2020 року ОСОБА_1 пред`явив позов через Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_2 , про зняття арешту з рухомого майна, з підстав того, що в рамках виконання виконавчого листа № 2-4281 виданого 21 червня 2004 року за рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по аліментам державним виконавцем Шевченківського ВДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області винесеного постанову від 27 січня 2014 року про арешт автомобіля марки «Ніссан», 2012 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 , в межах суми звернення стягнення 52 895,49 грн., однак станом на 28 січня 2020 року виконавче провадження №26713114 з примусового виконання виконавчого листа №2-4281 виданого 21 червня 2004 року завершено 29 жовтня 2015 року у зв`язку із досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 , та за строком зберігання завершених виконавчих проваджень у 3 роки зазначене виконавче провадження знищено. Заборгованість ОСОБА_1 по аліментам, яка виникла станом на момент закриття провадження, ним сплачена в повному обсязі ОСОБА_2 , у зв`язку з чим державний виконавець повинен був зняти накладений арешт на майно ОСОБА_1 , але ним це здійснено не було.

Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 лютого 2020 року вказана позовна заява передана за підсудністю для розгляду Кіровському районному суду м. Дніпропетровська.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 квітня 2020 року дана справа передана судді Колесніченко О.В. 21 квітня 2020 року.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду і відкриття провадження у справі, приходжу до наступних висновків.

За змістом ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право саме в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Цивільне судочинство здійснюється у різних порядках (ст. 19 ЦПК України) та формах, які не є тотожними одна одній, зокрема, у формі позову (розділ ІІІ ЦПК), наказу (розділ ІІ ЦПК України), окремого провадження (розділ ІV), скарги в порядку судового контролю (розділ VІІ), заяви про скасування рішень третейських судів, рішень міжнародних комерційних арбітражів (розділ VІІІ), клопотань про визнання та виконання рішень іноземних судів, заяв про визнання та виконання рішень міжнародних комерційних арбітражів в Україні, заяви про надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів (розділ ІХ).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.186 глави 2 розділу ІІІ «Позовне провадження» ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Позивач, пред`являючи вимоги до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з вимогами зняти арешт з належного йому на прав власності рухомого майна, посилається на те, що таким арешт було накладено державним виконавцем під час примусового виконання рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ј частини щомісячно, проте виконавче провадження № 26713114 знищено за терміном зберігання після завершення 29 жовтня 2015 року з підстав досягненням дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим листом Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) №0304/12816/15 від 28 січня 2020 року йому відмовлено у скасуванні (знятті) арешту з майна.

Позивач мав статус боржника у виконавчому провадженні № 26713114 про примусове стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліментів в розмірі ј частини щомісячно. 11 грудня 2019 року відповідно розписки ОСОБА_2 боржником ОСОБА_1 заборгованість по аліментам, яка виникла на момент завершення виконавчого провадження, погашена в повному обсязі.

Слідуючи роз`ясннням, наданим в абз. 5 п. 1 та 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 03.06.2016 «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження.

Відповідно до ст. 447 ЦК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є стороною виконавчого провадження, хоч би яке і завершено, та в рамках якого державним виконавцем не здійснено певних дій чи допущена бездіяльність чим порушені права боржника як власника арештованого майна, то після ухвалення рішення по суті спору судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється виключно за правилами Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судовий рішень» ЦПК України, який визначає порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця в ході виконання рішень, у формі звернення до суду зі скаргою, тоді як ОСОБА_1 , пред`явив позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, у зв`язку з цим не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому належить дійти висновку, що позовна заява на предмет судового контролю за діями/бездіяльністю державного виконавця при виконанні судового рішення в іншій цивільній справі, не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачають іншу форму звернення та порядок вирішення, що є підставою для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Керуючись ст. ст. 186, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Шевченківського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), третя особа ОСОБА_2 , про зняття арешту з рухомого майна.

Ухвала протягом 15 днів з дня підписання може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги відповідно до пп.пп. 15.1, 15.5 п. 15 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в паперовій формі до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська з правом на поновлення пропущеного строку апеляційного оскарження у разі подання скарги протягом 15 днів, починаючи з наступного за днем вручення копії цієї ухвали, а в іншій частині набирає законної сили з моменту підписання у день її складення.

Повний текст ухвали складений 23.04.2020.

Суддя О.В. Колесніченко