КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Шахової О.В.

Поліщук Н.В.

Розглянувши в порядку ст. 369 ЦПК України цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду м. Києва, постановлену суддею Макаренко І.О. 20 жовтня 2020 року про визнання позовної заяви неподаною та повернення позивачу по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

У С Т А Н О В И Л А :

У липні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до відповідача АТ «ВТБ Банк» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року позовну заяву повернуто позивачу відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України у зв`язку з тим, що її підписано особою, повноваження щодо права підпису якої не підтверджені.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 лютого 2020 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 19 вересня 2019 року скасовано і направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року позовна заява ОСОБА_2 була залишена без руху, з наданням строку для усунення її недоліків.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року позовну заяву ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу визнано неподаною та повернуто позивачу у зв`язку з неусуненням недоліків позовної заяви.

Не погодившись ухвалою суду, 30.11.2020 представник позивач подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, мотивуючи тим, що оскаржувана ухвала є незаконною, необґрунтованою, ухвалена з порушенням матеріального та процесуального права, неповнотою встановлення обставин, які мають значення для справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду про повернення заяви позивачеві розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року позовна заява була залишена без руху, а позивачу був наданий строк у п`ять днів з дня отримання ухвали для надання документів про сплату судового збору та обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суддя виходив з того, що позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом.

Проте, погодитися з таким висновком суду не можна, оскільки суд неповно з'ясував обставини справи, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст.. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду.

Як вбачається із матеріалів справи, в них не міститься доказів отримання позивачем копії ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року про залишення позову без руху.

На виконання вимог ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 17 березня 2020 року представник позивача 02.04.2020 року подав до суду клопотання про витребування у відповідача довідки про середню заробітну плату позивача та просив долучити до матеріалів справи квитанцію про сплату судового збору.

Крім того, відповідно до ст.. 175 ЦПК України, позивач у позовній заяві повинен лише зазначити докази та вказати чи необхідно їх забезпечити. Подання доказів при подачі позовної заяви не передбачено ст.. 175 ЦПК України. Крім того, суд може витребувати лише довідку про заробітну плату , а не довідку про середній заробіток, який суд повинен розрахувати сам відповідно до постанови КМУ за № 100.

Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи, що оскаржувана ухвала про повернення позовної заяви постановлена з порушенням норм процесуального права, вона підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. 367, 374, 379 ЦПК України колегія судді,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу судді Шевченківського районного суду м. Києва від 20 жовтня 2020 року скасувати, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «ВТБ Банк» про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу направити до Шевченківського районного суду міста Києва для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови виготовлено 21 грудня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді: