СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/14741/19

пр. № 2/759/1068/20

23 січня 2020 року Святошинський районний суд міста Києва в складі: головуючого судді - Миколаєць І.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін, в приміщенні Святошинського районного суду міста Києва цивільну справу за позовною Акціонерного Товариства комерційний банк «Приват Банк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

12 серпня 2019 року представник Акціонерного Товариства комерційний банк «Приват Банк» Балашов О.В. засобами поштового зв`язку звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить суд стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 9022,50 доларів США за кредитним договором К2НСАN04180022 від 15 жовтня 2007 р., яка складається з заборгованості по відсоткам за користування кредитом у вищевказаному розмірі.

Вимоги позову обґрунтовані тим, що відповідач ОСОБА_1 звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим уклав з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» кредитний договір К2НСАN04180022 від 15 жовтня 2007 р., згідно якого йому було надано кредит у розмірі 42720,48 доларів США на термін до 14.10.2013 р.

В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором К2НСАN04180022 від 15 жовтня 2007 р. між АТ КБ «ПРИВАТБАНК» та відповідачами ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договори поруки.

У зв`язку з порушеними зобов`язаннями за кредитним договором відповідач станом на 25 червня 2019 року має заборгованість 212082,28 доларів США, з яких: 27778,37 доларів США - заборгованість за кредитом; 9022,50 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом; 2288,16 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 172993,25 доларів США - пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. Оскільки законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, позивач на власний розсуд може вимагати від боржника будь-яку частину суми заборгованості за кредитом, таким чином заборгованість до стягнення становить 9022,50 доларів США - заборгованість по відсоткам за користування кредитом.

Ухвалою Святошинського районного суду міста Києва від 01 жовтня 2019 року відкрито провадження в даній цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Згідно вимог ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до ч.8 ст.279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться.

Положеннями ст.174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи.

Відповідно до ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в особі представника скористалися своїм правом та подали 24 грудня 2019 року до суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї та докази направлення копій відзиву і доданих до нього документів учасникам справи.

У відзиві на позовну заяву відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 заперечують проти позовних вимог, обґрунтовуючи заперечення тим, що позивачем надано суду помилкові розрахунки заборгованості по кредитному договору, позов подано поза межами строку позовної давності і позивачем не враховано при складенні розрахунку обставину, що 20 лютого 2008 року представниками позивача у відповідача ОСОБА_1 вилучено автомобіль, який є товаром споживчого кредиту за кредитним договором К2НСАN04180022 від 15 жовтня 2007 р., для подальшої реалізації і повного погашення кредиту. Автомобіль не повернуто відповідачу ОСОБА_1 до теперішнього часу, а його вартість не врахована в доданих до позовної заяви розрахунках заборгованості.

Відповідач ОСОБА_2 не скористалася своїм правом та не подала до суду відзив на позовну заяву.

Позивачем до суду відповіді на відзив, додаткових заяв, пояснень подано не було.

Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, які на них ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов наступного висновку.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди (стаття 638 ЦК України).

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України).

Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав: копію кредитного договору К2НСАN04180022 від 15 жовтня 2007 р., копії договорів поруки, розрахунок заборгованості за кредитним договором.

На підтвердження своїх заперечень на позовні вимоги позивача відповідач ОСОБА_1 надав копію акта приймання- передачі автомобіля від 20.02.2008 року, укладеного між представниками позивача та відповідачем ОСОБА_1 , відповідно до якого автомобіль передається позивачу з дорученням передати його на реалізацію а отримані кошти направити на погашення заборгованості по кредитному договору.

Згідно встановлених судом обставин та дослідження вказаних доказів, в розрахунку заборгованості за кредитним договором сума заборгованості по оплаті кредиту в розмірі 27778,37 доларів США та заборгованості по відсоткам за користування кредитом в розмірі 9022,50 доларів США визначена позивачем станом на 15 жовтня 2013 року, тобто, станом на наступний день після закінчення строку дії кредитного договору, відповідно з цього дня розраховується перебіг трирічного строку позовної давності, який закінчується 15 жовтня 2016 року..

Вказаний розрахунок заборгованості за кредитним договором містить помилки.

Так в стовпчику «залишок поточної заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту)» станом на 08 жовтня 2008 року вказана сума 25636,01 долар США, а станом на 14 жовтня 2008 року ця сума безпідставно збільшилась до 27479,98 доларів США, що неможливо за жодних обставин. Відповідно це вплинуло на помилковість розрахунку заборгованості по відсоткам за користування кредитом, заявленого позивачем до стягнення. При цьому в розрахунку заборгованості за кредитним договором жодним чином не відображена вартість отриманого позивачем 20.08.2008 року автомобіля в рахунок погашення кредиту. Внаслідок цього склалась правова ситуація, коли кредитор отримав в натурі товар споживчого кредиту і не врахував його вартості при визначенні розміру заборгованості по кредиту.

Крім того, з відзиву на позовну заяву вбачається, що майже дванадцять років банком утримується автомобіль, який придбано за рахунок споживчого кредиту, і не вирішено питання щодо його повернення або реалізації та зарахування його вартості в рахунок погашення заборгованості.

З матеріалів справи вбачається, що банком зазначена обставина не спростована і не повідомлено суд яким чином банк ропорядився отриманим від відповідача ОСОБА_1 автомобілем, що суд розцінює як визнання банком факту отримання автомобіля і подальше його утримання на свій розсуд, що призвело до позбавлення можливості позивача довести належними та допустимими доказами дійсну заборгованість відповідача перед ним за договором споживчого кредиту.

Аналогічний спір за позовом Акціонерного Товариства комерційний банк «Приват Банк» про стягнення заборгованості по кредитному договору при отриманні для реалізації в рахунок погашення заборгованості автомобіля, який був товаром споживчого кредиту, розглядався Апеляційним судом м. Києва у справі № 22-ц/796/2945/2014. Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 29 травня 2014 року у справі № 22-ц/796/2945/2014 відмовлено повністю АТ КБ «Приват Банк»» в позові про стягнення заборгованості по кредитному договору, так як факт отримання банком автомобіля від позивача і не вирішення питання щодо його повернення чи зарахування його вартості в рахунок погашення заборгованості колегія суддів розцінила як неможливість встановити дійсну заборгованість відповідача перед позивачем за договором споживчого кредиту.

Згідно правової позиції, викладеної в постанові Верховного Суду від 03 квітня 2019 року в справі №221/5089/16-ц, якщо у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які підтверджують розмір нарахованих суми боргу, процентів та штрафних санкцій відповідачу, відсутні підстави для задоволення позову.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Акціонерного Товариства комерційний банк «Приват Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, у зв`язку з недоведеністю позовних вимог.

Оскільки судом ухвалене рішення про відмову у задоволенні позову, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 207, 626, 628, 638, 1054, 1055 ЦК України, статтями 2, 10, 12, 13, 49, 76-81, 89, 141, 247, 258, 259, 263-265, 274, 275, 279, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволені позовної заяви Акціонерного Товариства комерційний банк «Приват Банк» (49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) про стягнення заборгованості - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Святошинський районний суд м. Києва.

Суддя: І.Ю. Миколаєць