Справа № 523/8420/19
Провадження №2/523/146/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" грудня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м. Одесі цивільну справу за позовом правонаступника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 27.05.2019 року звернулась з позовною заявою до ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 у зв`язку з тим, що відповідачі є її донькою та онукою, які не проживають за вказаною адресою тривалий час, а тому втратили право користування вищевказаним житлом.

В обґрунтування вимог позивач вказувала на те, що вона, як основний наймач квартири АДРЕСА_2 21.06.2006 року надала можливість зареєструвати своє місце проживання відповідачам, які жодного разу не проживали за даною адресою. Наявність реєстрації відповідачів в квартирі приводить до додаткових витрат по сплаті комунальних платежів та порушуються права позивача щодо користування належним майном на свій розсуд.

12.07.2019 р. у справі відкрито провадження та призначено судовий розгляд.

13.01.2020 р. від ОСОБА_2 надійшла заява про залучення її у якості правонаступника її померлої бабусі ОСОБА_1 та клопотання ОСОБА_2 про уточнення позовних вимог, а саме визнання за нею права користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та про визнання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

29.01.2020 р. ухвалою суду без виходу до нарадчої кімнати залучено до участі у справі ОСОБА_2 в якості правонаступника позивача.

29.01.2020 р. ухвалою суду заборонено вчиняти дії пов`язані з приватизацією квартири АДРЕСА_3 .

Представник позивача звернулася з заявою про розгляд справи в її відсутності вимоги підтримує, згодна на заочний розгляд справи. Раніше в засіданні правонаступник позивача підтримала позов та зазначила, що вона проживала разом з бабусею з 2017 року, з моменту коли вона втратила зір, і потребувала догляду. Відповідач ОСОБА_3 проживала в квартирі до 1994 року, до народження доньки ОСОБА_4 , а потім переїхала до іншої квартири, точна адреса якої їй не відома.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, поштові повідомлення відповідачів повернулися з зазначенням про те, що адресати відсутній за вказаною адресою. В силу вимог ч.7 ст.128 та ч.10 ст.130 ЦПК України та неповідомлення відповідачем адреси фактичного місцезнаходження, суд прийшов до висновку про можливість проведення розгляду справи у відсутності відповідача.

Згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно з вимогами ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до положень ст.ст.280,281 ЦПК України, суд з письмової згоди позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши правонаступника позивача, представника позивача та свідків, дослідивши матеріали справи і надані документи в сукупності, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що на підставі розпорядження Суворовської районної адміністрації №480 від 18.05.2005 року ОСОБА_1 було відкрито особовий рахунок на займану житлову площу, яка складається з 2 кімнат площею 30,59кв.м за адресою: АДРЕСА_1 , з правом укладення договору найму житлової площі (а.с.16)

З представлених документів, зокрема з довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та прописку) №500 від 18.02.2019р. вбачається, що на спірній житловій площі в квартирі, крім позивача, також зареєстровані: ОСОБА_3 - донька та ОСОБА_4 онука (а.с.15)

Факт не проживання відповідачів на спірній житловій площі більше одного року без поважних на те причин підтверджується актом про не проживання осіб за місцем реєстрації від 22.03.2019р., складеним сусідами ОСОБА_5 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_6 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_7 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_8 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_4 ) та ОСОБА_9 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_5 ), підписи яких завірені начальником «Керуючої компанії «Суворовський», згідно якого відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 з 2005 року не проживають в квартирі (а.с.17).

Відповідно до свідоцтва про смерть, виданого Лиманським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області , серії НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ОСОБА_1 , актовий запис №1013 (а.с.57).

Згідно довіреності від 11.02.2019 року ОСОБА_1 уповноважила ОСОБА_2 представляти її інтереси в усіх компетентних органах, організаціях та установах незалежно від підпорядкування та форм власності з питань: ведення її судових справ в усіх судових закладах, тощо (а.с.58).

Згідно з листом Суворовської державної нотаріальної контори у м.Одесі від 20.01.2020 р. повідомлено про відкриття спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_1 №52/2020 на підставі заяви ОСОБА_2 (а.с.81).

Факт постійного проживання, піклування та догляду ОСОБА_2 за ОСОБА_1 , а також постійного проживання ОСОБА_2 з бабусею в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 до її смерті, підтверджується актом від 26 вересня 2019 року, складеного сусідами: ОСОБА_6 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_9 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_5 ) та ОСОБА_8 (кв. ІНФОРМАЦІЯ_4 ), підписи яких завірені начальником «Керуючої компанії «Суворовський» (а.с.59).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , актовий запис №1122, виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Суворовської райради народних депутатів м.Одеса 11 вересня 1996 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , є донькою ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.76).

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , актовий запис № 364, виданого 09 березня 1971 року, ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , є сином ОСОБА_12 та ОСОБА_1 (а.с.78).

Крім того, в якості свідка була допитана ОСОБА_6 , сусідка позивача, яка також підтвердила непроживання відповідачів у спірній квартирі, та зазначила, що ще в 1990 роках після народження ОСОБА_4 . ОСОБА_3 переїхала на іншу квартиру і забрала доньку. Приїздила до матері рідко, коли щось портібно було. А коли у ОСОБА_1 стався мікроінсульт донька не хотіла її доглядати і знати, от тоді і стала з нею жити ОСОБА_2 ..

В силу п.4 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003року, місце проживання є адміністративна-територіальна одиниця, на території якої особа проживає понад шість місяців на рік.

Відповідно до ч.2 ст.2 того ж Закону, реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Відповідно до статті 9 ЖК України, ніхто не може бути обмежений в праві користування житловим приміщенням не інакше як на підставі і в порядку, визначеному законом. Право громадянина на житло нерушиме та гарантовано статтею 47 Конституції України.

Відповідно до ст. 64 Житлового Кодексу України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем всіма правами та несуть всі обов`язки, що витікають із договору найму житлового приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем відповідальність за обов`язками, що витікають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Відповідно до ст. 65 Житлового Кодексу України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Оцінивши надані докази в сукупності, суд прийшов до висновку, що правонаступником позивача було підтверджено факт її проживання разом з бабусею ОСОБА_1 як членом сім`ї наймача, право користування спірним жилим приміщенням було надано за згодою наймача, тобто правомірно ОСОБА_2 вселилася і стала проживати в квартирі разом з бабусею.

Виходячи із вказаних норм та наданих доказів знайшла своє підтвердження належними доказами вимога про визнання за ОСОБА_2 права користування квартирою .

Відповідно до ч. 1 ст.71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ним зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

В силу ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться в судовому порядку.

Оскільки судом встановлено, що відповідачі в квартирі не проживають з 1994 року без поважних на те причин, тому враховуючи норми ст.ст.71,72 ЖК України підлягають визнанню їх такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Отже, заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» № 1382-ІУ від 11.12.2003р. зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою

Зазначена норма вказує на достатність рішення суду, яке набрало законної сили про визнання особи такою, що втратила право користування житлом для зняття її з реєстраційного обліку відповідним органом.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-81,89, 258-259, 263-265, 268, 273, 279,280-284, 354,355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов правонаступника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Визнати ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідачів, поданою протягом тридцяти днів з дня складення рішення.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

Рішення складено 14.12.2020 р.

Суддя: