Справа № 369/4589/20
Провадження №6/369/183/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 м. Київ

Києво-Святошинський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Дубас Т.В.,

при секретарі Мазурик Д.С.,

за участю представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні подання приватного виконавця виконавчого округу в м. Києві Бережного Ярослава Вікторовича про примусове входження до житла боржника,

В С Т А Н О В И В:

У квітні 2020 року приватний виконавець виконавчого округу в м. Києві Бережний Ярослав Вікторович звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з поданням про примусове входження до житла боржника.

Свої вимоги мотивує тим, що в провадженні приватного виконавця Бережного Ярослава Вікторовича перебуває виконавче провадження № 61422121 від 28.02.2020 року з виконання Виконавчого напису від 26.02.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук Оленою Вікторівною за реєстровим номером 234, про стягнення з ТОВ «УКРМАГІСТРАЛЬ ЛТД» () на користь ТОВ «Інтертайм Плюс» заборгованості за договором позики грошей від 24.02.2020 року у розмірі 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 копійок).

28.02.2020 року, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61422121, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 61422121 від 28.02.2020 року була надіслана за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі, листом за №034 про що свідчить список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів № 25 від 02.03.2020 року.

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України, за боржником обліковуються банківські рахунки у АТ «Райффайзен банк Аваль».

17.03.2020 року винесена постанова про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках, відкритих боржнику у АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Згідно з відповідями АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсалбанк», за боржником відкриті банківські рахунки не обліковуються.

17.03.2020 на адресу АТ «Райффайзен банк Аваль» приватним виконавцем було направлено платіжні вимоги на примусове списання коштів з рахунків, відкритих боржнику ТОВ «Укрмагістраль ЛТД».

Відповідно до п. 2.19 розділу глави 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Станом на даний час банком платіжні вимоги не виконані, що свідчить про відсутність коштів на рахунках боржника.

11.03.2020 року приватним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника, якою арештовано все рухоме та нерухоме майно боржника ТОВ «Укрмагістраль ЛТД» та внесено відповідні записи про обтяження до державних реєстрів.

Згідно з відповіддю АСВП № 18603478 від 17.03.2020 року у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Відповідно до інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно:

1) житловий будинок загальною площею 311, 6 кв.м., в т.ч. житлова 139, 0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;і земельна ділянка загальною площею 0.1407 га. кадастровий номер :01:016:0028. шо знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

25.03.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна, боржника, якою накладено арешт на вищезазначене майно, та внесено записи про обтяження до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

25.03.2020 року з метою здійснення- опису майна боржника приватним виконавцем було здійснено виїзд за місцем знаходження житлового будинку' з прибудовами загальною площею 311, 6 кв.м. та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

При здійсненні виїзду приватного виконавця за місцем знаходження зазначеного майна був присутній керівник боржника ТОВ «Укрмагістраль ЛТД» ОСОБА_2 , однак останнім не було забезпечено доступ до майна через нібито відсутність у нього ключів від житлового будинку. Особи, які користуються вказаним майном - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відмовили приватному виконавцю у доступі до майна боржника, при цьому зазначили, що зазначений будинок належить саме їм, однак жодних підтверджуючих документів не надали. Про зазначені обставини приватним виконавцем було складено відповідний акт за участю понятих та вищезазначених осіб.

На підставі вищевикладеного, просив надати приватному виконавцю виконавчого округу міста Києва БережномуЯрославу Вікторовичу (посвідчення приватного виконавця №0359, виданеМіністерством юстиції України від 03.06.2019р) дозвіл на примусове проникнення до майна боржника ТОВ «УКРМАГІСТРАЛЬ ЛТД» (), а саме до житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 311, 6 кв.м., житловою площею 139 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , з метою проведення його опису та арешту.

У судовому засіданні представник приватного виконавця Бережного Я.В. - Рабчун Р.О. подання підтримав та просив задовольнити у повному обсязі.

Сторони виконавчого провадження не викликалися, відповідно до вимог частини 2 статті 439 ЦПК України.

Згідно зі ст. 439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 439 ЦПК України суд розглядає подання, зазначене в частині першій цієї статті, негайно, але не пізніше наступного дня з дня його надходження до суду, без повідомлення (виклику) сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного чи приватного виконавця.

Суд, заслухавши думку представника заявника, дослідивши матеріали подання, з`ясувавши обставини і перевіривши їх доказами, вважає за необхідне у задоволенні подання відмовити, виходячи з наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на виконанні в провадженні приватного виконавця Бережного Ярослава Вікторовича перебуває виконавче провадження № 61422121 від 28.02.2020 року з виконання Виконавчого напису від 26.02.2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ляшук Оленою Вікторівною за реєстровим номером 234, про стягнення з ТОВ «УКРМАГІСТРАЛЬ ЛТД» () на користь ТОВ «Інтертайм Плюс» заборгованості за договором позики грошей від 24.02.2020 року у розмірі 300 000,00 грн. (триста тисяч гривень 00 копійок).

28.02.2020 року, керуючись статтями 3, 4, 24, 25, 26 Закону України Про виконавче провадження, приватним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 61422121, якою боржника зобов`язано подати декларацію про доходи та майно та попереджено боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Постанова про відкриття виконавчого провадження № 61422121 від 28.02.2020 року була надіслана за адресою боржника, зазначеною у виконавчому документі, листом за №034 про що свідчить список згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів № 25 від 02.03.2020 року.

Відповідно до відповіді Державної фіскальної служби України, за боржником обліковуються банківські рахунки у АТ «Райффайзен банк Аваль».

17.03.2020 року винесена постанова про арешт коштів боржника, якою було накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках, відкритих боржнику у АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Згідно з відповідями АТ КБ «Приватбанк» та АТ «Універсалбанк», за боржником відкриті банківські рахунки не обліковуються.

17.03.2020 на адресу АТ «Райффайзен банк Аваль» приватним виконавцем було направлено платіжні вимоги на примусове списання коштів з рахунків, відкритих боржнику ТОВ «Укрмагістраль ЛТД».

Відповідно до п. 2.19 розділу глави 2 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, розрахункові документи, що надійшли до банку протягом операційного часу, банк виконує в день їх надходження. Розрахункові документи, що надійшли після операційного часу, банк виконує наступного операційного дня.

Станом на даний час банком платіжні вимоги не виконані, що свідчить про відсутність коштів на рахунках боржника.

11.03.2020 року приватним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника, якою арештовано все рухоме та нерухоме майно боржника ТОВ «Укрмагістраль ЛТД» та внесено відповідні записи про обтяження до державних реєстрів.

Згідно з відповіддю АСВП № 18603478 від 17.03.2020 року у МВС відсутні дані про зареєстровані за боржником транспортні засоби.

Відповідно до інформації, що міститься у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, за боржником зареєстровано право власності на наступне нерухоме майно:

1) житловий будинок загальною площею 311, 6 кв.м., в т.ч. житлова 139, 0 кв.м. з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 ;і земельна ділянка загальною площею 0.1407 га. кадастровий номер :01:016:0028. шо знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ,

25.03.2020 року приватним виконавцем було винесено постанову про арешт майна, боржника, якою накладено арешт на вищезазначене майно, та внесено записи про обтяження до Державного реєстру прав на нерухоме майно.

25.03.2020 року з метою здійснення- опису майна боржника приватним виконавцем було здійснено виїзд за місцем знаходження житлового будинку' з прибудовами загальною площею 311, 6 кв.м. та земельна ділянка, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

При здійсненні виїзду приватного виконавця за місцем знаходження зазначеного майна був присутній керівник боржника ТОВ «Укрмагістраль ЛТД» ОСОБА_2 , однак останнім не було забезпечено доступ до майна через нібито відсутність у нього ключів від житлового будинку. Особи, які користуються вказаним майном - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , відмовили приватному виконавцю у доступі до майна боржника, при цьому зазначили, що зазначений будинок належить саме їм, однак жодних підтверджуючих документів не надали. Про зазначені обставини приватним виконавцем було складено відповідний акт за участю понятих та вищезазначених осіб.

Згідно з ч. 1ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено зобов`язання виконавця вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке згідно із законом можливо звернути стягнення. Примусове проникнення на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень у зв`язку з примусовим виконанням рішення суду про виселення боржника та вселення стягувача і рішення про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) здійснюється виключно на підставі такого рішення суду.

Наведена норма законодавства передбачає можливість примусового проникнення до житла чи іншого володіння не тільки боржника, а й іншої особи, що можливо у випадку коли у володінні такої особи знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб. При цьому, факт наявності майна боржника у іншої особи має бути належно обґрунтованим, а до подання додані належні докази.

Відповідно до ст. 30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи до іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку інакше як за вмотивованим рішенням суду. Тобто обмеження права на недоторканість житла чи іншого володіння особи можливе виключно на підставі вмотивованого судового рішення.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з ч. 1ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 12 Загальної декларації прав людини 1948 року,ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, п.1 ст.17 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства. Обмеження права особи на недоторканність житла, яке визначено в Конституції України і міжнародно-правових актах, визнається легітимним втручанням держави у права людини з метою забезпечення загального блага.

Одним із судових рішень, що допускає проникнення до житла чи до іншого володіння особи, є ухвала суду про примусове проникнення до житла під час виконання судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб).

У ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основних свобод 1950 року проголошено, що кожен має право на повагу до його приватного і сімейного життя, до житла і до таємниці кореспонденції. В своїх рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово підкреслював, що за цією статтею Конвенції держава виконає свої зобов`язання не тільки, якщо просто утримається від дій, що ці права порушують, а і за умови, що буде діяти за певних обставин таким чином, щоб гарантувати їх забезпечення.

Відповідно до п.2 ст.29 Загальної декларації прав людини 1948 року при здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання та поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві.

Відповідно до ст. 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, якою встановлено межі застосування обмежень прав, обмеження, дозволені згідно з цією Конвенцією щодо зазначених прав і свобод, не застосовуються для інших цілей ніж ті, для яких вони встановлені.

Примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи боржника є крайньою мірою з усіх заходів, що можуть бути застосовані для примусового виконання рішення суду, у разі, якщо державним виконавцем були виконані усі інші можливі спроби виконати рішення суду у відповідності до норм діючого законодавства без примусового проникнення до житла чи іншого володіння особи. Подання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння особи можливе за умови відмови боржника від добровільного допуску державного виконавця.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Також, згідно ч. 1ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження», копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простою кореспонденцією або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, які надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Зазначене дає підстави для висновку, що до подання державного (приватного) виконавця мають бути долучені копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Право державного (приватного) виконавця на звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла виникає винятково у випадку доведення фактів умисного ухилення боржника від виконання покладених на нього виконавчим документом зобов`язань.

Для цього, перш за все, є необхідним встановити факт обізнаності боржника про відкрите виконавче провадження та необхідності вчинення дій щодо виконання виконавчого документа.

Однак, як вбачається з матеріалів справи приватним державним виконавцем було направлено ухвалу про відкриття виконавчого провадження, що підтверджується реєстром рекомендованих листів та вістеженням за № 034. При відстеженні трек-номерів, встановлено, що боржник отримав постанову про відкриття виконавчого провадження, тому був повідомлений про виконавчі дії, однак повідомлення про вручення рекомендованого листа боржнику, приватним виконавцем не надано

Разом з цим суду, не надано підтвердження отримання боржником ТОВ «Укрмагістраль ЛТД» копії постанови про відкриття виконавчого провадження.

Крім того, встановлено, що матеріали подання не містять доказів, які підтверджують, що боржнику, направлялись постанова про арешт коштів боржника від 17.03.2020 року, якою було накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на рахунках, відкритих боржнику у АТ «Райффайзен банк Аваль», АТ КБ «Приватбанк», АТ «Універсал Банк», а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Також матеріали подання не містять відомостей, що боржнику направлялась постанова про арешт майна боржника, якою арештовано все рухоме та нерухоме майно боржника ТОВ «Укрмагістраль ЛТД» та внесено відповідні записи про обтяження до державних реєстрів, винесена приватним виконавцем 11.03.2020 року.

Матеріали подання не містять дані про те, що боржнику було направлено повідомлення про дату проведення виконавчих дій та повідомлено його про обов`язок допустити виконавця для проведення виконавчих дій за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин приватним виконацем до подання не долучено копії належним чином завіреного поштового повідомлення про вручення боржникові копії постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, яка має бути направлена боржнику на адресу, зазначену у виконавчому документі, або конверта з копією цієї постанови, який повернувся на адресу державного виконавця з певною відміткою поштового відділення (адресат за цією адресою не проживає, не знайдений, по закінченні терміну зберігання тощо).

Разом з тим, матеріали справи не містять доказів про те, що боржник був обізнаний про намір приватного виконавця вчинити виконавчі дії з опису та арешту майна боржника.

При цьому визначальним при розгляді подання про примусове проникнення до житла є: факт невиконання рішення суду чи іншого виконавчого документа та неможливість виконавця потрапити до житлового приміщення боржника для проведення опису й арешту його майна, належність цього майна боржнику на праві власності, а також обізнаність боржника про проведення виконавчих дій, у тому числі про відкриття виконавчого провадження.

Таким чином, рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника-фізичної особи має бути вмотивованим і ґрунтуватися на доказах, які підтверджують перешкоджання боржника вільному доступу державного виконавця до цього житла чи іншого володіння особи та ухилення його від виконання судового рішення.

Проте, державним виконавцем не вжито достатніх заходів для безперешкодного входження до приміщення боржника, для належного виклику боржника, які не потребують примусового проникнення до приміщення; немає доказів про отримання ним викликів до державного виконавця; не надано доказів, що дії боржника перешкоджають повному та своєчасному вчиненню виконавчих дій. Зокрема, боржнику не вручено у передбаченому законом порядку копії постанови про відкриття виконавчого провадження, не відібрано пояснень з приводу невиконання ним рішення суду. Акт від 25.03.2020 складений приватним виконавцем Бережним Я.В. за участю понятих не містить відомості з приводу того, що саме боржник не допустив до приміщення приватного виконавця.

Таким чином, відсутні докази про ухилення боржника від виконання судового рішення чи перешкоджання державному виконавцю у вчинені виконавчих дій.

Дані обставини, у своїй сукупності не можуть бути безумовними доказами ухилення боржника від виконання рішення суду.

Крім того приватним виконавцем не наведено даних на підтвердження того, що у вказаному приміщенні, до якого потрібно здійснити примусове проникнення, знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб.

За таких обставин, державним виконавцем не подано беззаперечних відомостей про перешкоджання боржником здійсненню виконавчих дій, і надання дозволу на примусове проникнення до приміщення за цією адресою може призвести до суттєвих порушень майнових прав інших осіб, тому у задоволенні подання необхідно відмовити.

Враховуючи викладене, а також відсутність даних про те, що боржник дійсно обізнаний про існування виконавчого провадження, отримував постанову про відкриття виконавчого провадження, особисто попереджався про час здійснення виходу державного виконавця за вказаною адресою для перевірки майнового стану, вчинив дії, що свідчать про ухилення від виконання його законних вимог, суд приходить до висновку про відсутність достатніх підстав та переконливих мотивів необхідності примусового входження до вищевказаного приміщення, а відтак вважає, що подання задоволенню не підлягає.

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст.5,18,28 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.4,76-81,95,247,258-260,263,439 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Подання приватного виконавця виконавчого округу в м. Києві Бережного Ярослава Вікторовича про примусове входження до житла боржника залишити без задоволення

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Ящо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Дубас Т.В.