Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.04.2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

за участі секретаря судових засідань Пазяк С.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Служба у справах дітей Ужгородської міської ради про стягнення аліментів,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, мотивуючи свої позовні вимоги, тим що рішенням Ужгородськго міськрайонного суду від 02.12.2019 року шлюб між нею та ОСОБА_2 було розірвано та визначено місце проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю. На час розгляду справи про розлучення, ОСОБА_2 не заперечував щодо надання їй матеріальної допомоги на утримання їхнього малолітнього сина, у зв`язку з чим у вона і не ставила питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини. Однак, після винесення судового рішення, ОСОБА_2 відмовився надавати їй матеріальну допомогу на утримання їхнього малолітнього сина. На даний час між ними не досягнуто згоди з приводу способу виконання ОСОБА_2 свого батьківського обов`язку на утримання малолітнього сина. Доходи, які вона отримує є недостатніми для повноцінного матеріального забезпечення малолітнього сина.

З огляду на зазначене та те, що відповідач працює в ДУ Закарпатській УВП №9, регулярно отримує офіційний дохід у вигляді заробітної плати за трудовим договором, а тому позивач просить задовольнити даний позов та винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_3 на її користь аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 25 % від отримуваної ним заробітної плати, щомісячно починаючи з дня звернення з позовною заявою і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно правил ч. 6 ст.19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст.27 4ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Від позивача до суду надійшла заява про розгляд заяви у її відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, в т.ч. шляхом розміщення повідомлення на офіційному веб.сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області.

Суд констатує, що відповідачу ОСОБА_2 було встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву, яким остання не скористалась. Жодних заяв чи письмових пояснень з приводу даного позову від нього на адресу суду не надходило.

Представник третьої особи без самостійних вимог Служба у справах дітей Ужгородської міської ради в судове засідання не з`явився, однак на адресу суду надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, проти задоволення позову не заперечував.

Враховуючи те, що клопотання про проведення розгляду справи в судовому засіданні з викликом від жодної із сторони не надходило, суд приходить до переконання, що розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у відповідності до вимогч.5 ст.279 ЦПК України проводиться за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно рішенням Ужгородськоого міськрайонного суду від 02.12.2019 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано та визначено місце проживання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю.

Судом встановлено, що на час розгляду справи про розлучення відповідач ОСОБА_2 не заперечував, щодо надання позивачці ОСОБА_1 матеріальної допомоги на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим у вона і не ставила питання про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання їх спільної дитини.

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з якими проживає дитина. (ч. 3ст. 181 СК України).

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 працює в ДУ Закарпатській УВП (№9) і отримує офіційну заробітну плату за трудовим договором, що підтверджується виданою довідкою про доходи за 2019 рік.

Однак, позивачка в позові посилається на те, що після винесення судового рішення про розірвання шлюбу, відповідач ОСОБА_2 відмовився надавати їй матеріальну допомогу на утримання їхнього малолітнього сина.

Відповідно до ч.1ст.182СКУкраїни при визначенні розміру аліментів суд враховує:1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей,непрацездатних чоловіка,дружини,батьків,дочки,сина;31)наявність рухомого та нерухомого майна,грошових коштів;32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Частиною 2 статті 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ст.191 ч.1 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи письмові докази, що містяться в матеріалах даної цивільної справи, зокрема те, що малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з позивачкою, відповідач по справі участі у його утриманні не бере, жодних доказів, які б спростували доводи позивача не надав, суд задовольняє позовні вимоги в повному обсязі. Рішення в частині стягнення з відповідача в користь позивачки аліментів за один місяць з моменту звернення з позовом до суду підлягає негайному виконанню.

Керуючись ст. ст.180-182,184 СК України,ст.ст.4,6,10,12,228,229,247,263,265,273,279,430 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (мешк. АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (мешк. АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 25% від отримуваної заробітної плати, щомісячно починаючи з 31.01.2020 року до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до вимог ст. 430 ЦПК України рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 (мешк. АДРЕСА_1 ) на користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 840 /вісімсот сорок/ грн. 80коп.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Згідно вимог ч.1 ст.354 ЦПК України у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: Бедьо В.І.