УХВАЛА

16 квітня 2020 року м. Кропивницький

справа № 405/5686/17

провадження № 22-ц/4809/802/20

Кропивницький апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Авраменко Т. М., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_2 про реєстрацію та безоплатне отримання житла,

в с т а н о в и в:

Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_2 про реєстрацію та безоплатне отримання житла залишено без задоволення.

Не погоджуючись із рішенням суду позивач подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про звільнення його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

На підтвердження свого майнового стану до суду надав відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків № 248 від 28 січня 2020 року з яких вбачається, що за період з 1 кварталу по 3 квартал 2019 року інформація про його доходи відсутня (а.с.146). Також надав виписку з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов?язкового державного соціального страхування від 27 січня 2020 року з якої вбачається, що в останнє страхові внески із його заробітку були утримані в 2015 році (а.с.147).

Вирішуючи питання про звільнення заявника від сплати судового збору за подання апеляційної скарги апеляційний суд виходить із того, що у своїй практиці Європейський суд зазначав, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 § 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання. Держави учасниці користуються у цьому питанні певною свободою розсуду. Однак суд повинен прийняти в апеляційній інстанції рішення щодо дотримання вимог Конвенції; він повинен переконатись у тому, що право доступу до суду не обмежується таким чином чи такою мірою, що сама суть права буде зведена нанівець. Крім того, подібне обмеження не буде відповідати статті 6 § 1, якщо воно не переслідує легітимної мети та не існує розумної пропорційності між використаними засобами та поставленою метою.

У рішенні від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

Відповідно до ч.3 ст.136 ЦПК України та ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 суд вважає за можливе звільнити його від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Керуючись ч.3 ст.136 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10 квітня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Міської ради міста Кропивницького, ОСОБА_2 про реєстрацію та безоплатне отримання житла.

Суддя Кропивницького апеляційного суду Т. М. Авраменко