Ухвала

15 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 461/2989/18

провадження № 61-5428св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Сердюка В. В., Грушицького А. І., Фаловської І. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року в складі колегії суддів: Цяцяка Р. П., Крайник Н. П., Шеремети Н. О.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання незаконними наказів та зобов`язання вчинити дії.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що її батько ОСОБА_2 , наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 03 листопада 2015 року № 640 «Про розгляд звернень громадян щодо зарахування на квартирний облік та включення у пільгові списки» був зарахований на квартирний облік і включений у список для першочергового надання житла, як учасник бойових дій АТО, та перебував на квартирному обліку у Львівській міській раді з 03 листопада 2015 року за № 25859 загальної черги і у списку учасників бойових дій АТО серед працівників міліції за № 165.

ІНФОРМАЦІЯ_2 її батько помер і наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 04 вересня 2017 року № 407 їй було відмовлено в переоформленні на неї квартирної чергової справи ОСОБА_2 у зв`язку з його смертю.

Вважає, що у відповідача були відсутні законні підстави для зняття з квартирного обліку її батька, ОСОБА_2 , та для відмови їй, як члену його сім`ї, в переоформленні відповідної квартирної черги на неї у зв`язку зі смертю батька, а тому оскаржувані накази вважає незаконними та такими, що підлягають скасуванню.

Враховуючи наведене, позивач просила визнати незаконними та скасувати наказ Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 17 липня 2017 року № 325 про зняття з квартирного обліку та виключення з пільгового списку ОСОБА_2 та наказ Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 04 вересня 2017 року № 407 «Про розгляд звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 »; зобов`язати Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради переоформити квартирну чергу у списках на право першочергового отримання житла на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до пільг, що мав її батько - ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Галицького районного суду м. Львова від 20 липня 2018 року позов задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 17 липня 2017 року № 325 про зняття з квартирного обліку та виключення з пільгового списку ОСОБА_2 , та наказ директора Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 04 вересня 2017 року № 407 «Про розгляд звернення ОСОБА_3 та ОСОБА_1 ».

Зобов`язано Департамент житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради переоформити квартирну чергу у списках на право першочергового отримання житла з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .

Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив із того, що ОСОБА_2 (батько позивачки) та члени його сім`ї (в тому числі й позивачка) були визнані такими, що потребують покращення житлових умов шляхом надання житлового приміщення, а статтею 40 Житлового кодексу УРСР та пунктом 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм житлових приміщень УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року визначено виключний перелік підстав для зняття громадян з обліку потребуючих поліпшення житлових умов і така підстава для виключення чи зняття з квартирного обліку особи, як смерть громадянина, який перебував на такому обліку, у законодавстві України відсутня. При цьому, членам сім`ї померлого гарантовано збереження за ними права подальшого перебування на квартирному обліку.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову в задоволенні позову, апеляційний суд виходив із того, що наказом Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради від 03 листопада 2015 року № 640 ОСОБА_2 одного було зараховано на квартирний облік та включено у пільговий список для першочергового надання житла.

При цьому, при прийнятті цього рішення враховувалося те, що заявник ОСОБА_2 проживає та зареєстрований з 1991 року як син основного квартиронаймача у квартирі АДРЕСА_1 , де проживають та зареєстровані 5 осіб і на кожну особу, зареєстровану у цій квартирі, припадає по 8,64 кв. м житлової площі, що перевищує мінімальну норму забезпеченості житловою площею однієї особи, зареєстрованої у квартирі, на 3,64 кв. м. Таким чином, висновок суду першої інстанції стосовно того, що разом з ОСОБА_2 (батьком позивачки) були визнані такими, що потребують покращення житлових умов шляхом надання житлового приміщення, також і члени його сім`ї, в тому числі й позивачка, не відповідає фактичним обставинам справи.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Верховного Суду з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду апеляційної інстанції, та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі заявник вказує на те, що апеляційний суд при ухваленні оскаржуваного рішення не взяв до уваги, що законодавець передбачив гарантії для членів сім`ї особи, яка перебувала на обліку потребуючих поліпшення житлових умов та померла до моменту реалізації свого права на отримання житла, у вигляді збереження прав подальшого перебування на обліку. Крім того, безпідставним є твердження апеляційного суду про те, що ОСОБА_2 зарахований на квартирний облік з перевищенням мінімальної норми забезпеченості житлової площі на одну особу на 3,64 кв. м, оскільки відповідно до положень статті 47 ЖК УРСР така площа становить 13,65 кв. м. на одну особу, а не як встановлено апеляційним судом 5,0 кв. м. Крім того, статтею 40 ЖК УРСО визначений виключний перелік підстав для зняття громадян з обліку потребуючих поліпшення житлових умов, і така підстава як смерть особи, в зазначеному переліку відсутня.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 13 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у зазначеній цивільній справі, витребувано матеріали справи та надано строк для подання відзиву на касаційну скаргу.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Позиція та висновки Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюються відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту житлового господарства та інфраструктури Львівської міської ради про визнання незаконними наказів та зобов`язання вчинити дії, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Львівського апеляційного суду від 11 лютого 2019 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Сердюк

А. І. Грушицький

І. М. Фаловська