Провадження № 2/127/2199/20
УХВАЛА

22 грудня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області у складі судді Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до АТ «УкрСиббанк», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , про зобов`язання вчинити дії.

ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №63940441, №61441515 з примусового виконання виконавчого листа №2-116-2011, виданого 02.11.2011 Ленінським районним судом м.Вінниці щодо боржника ОСОБА_1 по цивільній справі за позовом АТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за кредитним договором. Заява мотивована тим, що на примусовому виконанні в Центральному ВДВС у місті Вінниця Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) перебуває вищевказаний виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 406681,61 грн (постанова державного виконавця від 18.12.2020, ВП №63940441). Крім того, ухвалою суду скасована постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження №61441515, відкритого за цим же виконавчим листом. Вказуючи на те, що предмет позовних вимог у справі №127/14082/20 є зобов`язання зарахувати кошти, отримані від реалізації предмету іпотеки як сплату заборгованості за кредитним договором та виконання рішення суду по цивільній справі №2-116/11, тому, на думку заявника обраний ним спосіб забезпечення позову є співмірним із заявленими позовними вимогами, оскільки вчинення виконавчих дій у ВП №63940441, №61441515 до вирішення даного спору може призвести до подвійного стягнення при виконанні рішення суду по справі №2-116/11. Вважає, що невжиття вказаних нею у заяві заходів забезпечення позову може утруднити чи зробить неможливим виконання рішення суду за поданим позовом.

Суд, дослідивши вищевказану заяву та матеріали справи № 127/14082/20, дійшов висновку, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається рішенням Ленінського районного суду м.Вінниці від 28.09.2011, в цивільній справі №2-116/11 позов задоволено та стягнуто солідарно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 10.04.2008 на суму 406681,61 грн; стягнуто солідарно ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 25.07.2007 на суму 166904,21 грн; стягнуто солідарно ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» витрати на відшкодування оплати державного мита у розмірі 1700 грн, відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу в розмірі 120 грн.

Рішенням Апеляційного суду Вінницької області від 26.10.2015 вказане рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 25.07.2007 на суму 1166904,21 грн та в частині солідарного стягнення з ОСОБА_4 на користь АТ «УкрСиббанк» витрат на відшкодування оплати державного мита у розмірі 1700 грн та на відшкодування витрат на інформаційно-технічне забезпечення процесу 120,00 грн скасоване, з ухваленням в цій частині нового рішення, яким в задоволенні позову ПАТ «УкрСиббанк» до ОСОБА_4 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №0 від 25.07.2007 - відмовлено. В іншій частині рішення Ленінського районного суду м. Вінниця від 28.09.2011 залишено без змін.

На підставі вказаних рішень судів видані виконавчі листи, які перебувають на виконанні.

В провадженні Вінницького міського суду Вінницької області знаходиться дана справа 127/14082/20 за позовом ОСОБА_2 до АТ «УкрСиббанк», за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - ОСОБА_1 , про зобов`язання банк зарахувати кошти, отримані від реалізації іпотечного майна як сплату заборгованості за кредитним договором №0 від 10.04.2008.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачені статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто бути безпосередньо зв`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.

Судом також враховується охорона прав і інтересів інших осіб, які беруть участь у справі.

Судом перевірено аргументованість заяви про забезпечення позову, а також звернуто увагу на вид забезпечення позову, про який клопоче позивач.

Позивач, звертаючись із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №63940441, №61441515, за змістом фактично просить зупинити виконавчі провадження.

Наразі, суд відмічає, що положення ст.150 ЦПК України не передбачають такого виду забезпечення як зупинення виконавчого провадження.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» така процесуальна дія як «зупинення виконавчого провадження» є виключним повноваженням компетентного органу, тобто державного виконавця, а тому всупереч вказаного закону не може бути застосоване судом як вид забезпечення позову, про який клопоче позивач, про що також наголошується в п. 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах».

Крім того, суд зауважує, що зупинення виконавчого провадження, призводить до зупинення виконання судового рішення, яке є обов`язковими до виконання в силу положень ст.18 ЦПК України, що є неприпустимим та порушенням принципу права особи на судовий захист. Як зазначено в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для забезпечення позову у спосіб, про який клопоче заявник. Інших обставин, які б вбачались з матеріалів справи та надавали обґрунтовані підстави для вжиття судом заходів забезпечення позову, які були б передбачені нормами ЦПК та не суперечили їм, заявник не зазначив.

На підставі викладеного вище, керуючись ст. 149, 151-154, 258-261 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення позову шляхом зупинення вчинення виконавчих дій у виконавчих провадженнях №63940441, №61441515 з примусового виконання виконавчого листа №2-116-2011, виданого 02 листопада 2011 року Ленінським районним судом м. Вінниці про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості в розмірі 406681,61 грн.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення до Вінницького апеляційного суду. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: