Номер провадження 2/205/982/20
06 березня 2020 року
ОСОБА_1 16 грудня 2019 року звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди,в якому посилаючись на викладені обставини просить суд стягнути з відповідача заборгованість з виплати заробітної плати в розмірі 32 794,66 грн. та моральну шкоду в розмірі 5 000,00 грн.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 20 грудня 2019 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк на усунення недоліків протягом п`яти днів з дня отримання позивачем ухвали.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 05 лютого 2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
У визначений строк від відповідача відзив на позовну заяву не надійшов.
Суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України. У встановлений судом строк жоден із учасників справи не подав клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні.
Від позивача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала.
В судове засідання представник відповідача ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» повторно не з`явився. Про день місце та час розгляду справи сповіщені належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомили, письмових заяв не надходило.
Відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
За таких обставин, суд вважає відповідача належним чином повідомленим та можливим, за згодою позивача, розглянути справу на підставі наявних доказів, заочно, відповідно до статті 280 ЦПК України.
У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, вивчивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
В ході судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 у період з 23 липня 1981 року по 30 жовтня 2019 року перебувала у трудових відносинах з ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» (а.с. 9-10).
Наказом № 113 про припинення трудового договору ОСОБА_1 з ДП «Дніпровський електровозобудівний завод» звільнено з 30 жовтня 2019 року за ч. 3 ст. 38 КЗпП України (а.с. 9-10).
З наданої довідки про доходи № 558 від 08 листопада 2019 року вбачається, що станом на 30 жовтня 2019 року заборгованість з виплати заробітної плати становить 32 794,66 грн., та складається з невиплаченої заробітної плати, а саме: 2 156,52 грн. заробітна плата за лютий 2018 року, 2 072,96 грн. заробітна плата за липень 2018 року, 345,88 грн. лікарняний за березень 2019 року, 2 228,18 грн. заробітна плата за квітень 2019 року, 2 432,57 грн. заробітна плата за травень 2019 року, 2 608,90 грн. заробітна плата за червень 2019 року, 2 237,59 грн. заробітна плата за липень 2019 року, 2 272,49 грн. заробітна плата за вересень 2019 року, 13 565,84 грн. заробітна плата за жовтень 2019 року (а.с. 13).
Статтею 115 КЗпП визначено, що заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника.
Згідно статті 116 КЗпП при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Частиною 2 статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову в частині стягнення із відповідача на користь позивача заборгованості з виплати заробітної плати в загальній сумі 32 794,66 грн.
Вирішуючи позовні вимоги в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує наступні обставини.
Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Постановою від 30.05.2018 року Верховного суду України у справі № 461/6803/16-ц визначено, що порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування шкоди визначається законодавством. За змістом вказаного положення закону, передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі статті 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Вирішення позову в частині відшкодування моральної шкоди залежить від вирішення позовних вимог про відшкодування заробітної плати на користь звільненого працівника за час затримки розрахунку.
Внаслідок неналежної оплати праці, ОСОБА_1 була вимушена змінити свій звичайний ритм життя, а саме не могла на належному рівні забезпечити свою життєдіяльність та була позбавлена єдиного заробітку.
Суд враховує характер та об`єм фізичних, душевних, психічних страждань позивача, враховує встановлені судом обставини характеру спричиненої моральної шкоди позивачу та, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 1 000,00 гривень.
Судові витрати підлягають розподілу згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 128-129, 263-264, 268, 272, 279, 430 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» про стягнення заборгованості по заробітній платі та відшкодування моральної шкоди задовольнити частково.
Рішення щодо стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню.

Стягнути з Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» (), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) моральну шкоду в розмірі 1 000,00 грн. (одна тисяча гривень 00 копійок).

В задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Стягнути з Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» (ЄДРПОУ 32495626), на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 )судові витрати в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Стягнути з Державного підприємства «Дніпровський електровозобудівний завод» (), на користь держави судові витрати в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Н.Г. Остапенко