Справа №442/5897/20
Провадження №2/442/1421/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Кучаковського Ю.С.,

за участю секретаря судового засідання Кравців Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області цивільну справу за позовом Комунального підприємства „Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

за участю представників

від позивача: Поліщук Р.І.

від відповідача: Бурий В.В.

в с т а н о в и в :

До Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області звернулося Комунальне підприємство „Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради з позовом до ОСОБА_1 про стягнення з відповідача на користь 29 142 грн 29 к. заборгованості за водопостачання та водовідведення.

Позов обґрунтовано тим, що 14.09.2006 між сторонами по справі був укладений договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення. З 2014 року було виявлено безоблікове споживання води. 14.01.2019 та 27.01.2020 Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області видавав накази про стягнення заборгованості з відповідача, проте ці накази скасовані, а заборгованість не сплачена. Позивач вважає, що оскільки надавав і продовжує надавати послуги з центрального водопостачання та водовідведення, а від відповідача не надходило будь-яких заяв про відсутність води в будинку, заяв про перерахунок розміру заборгованості, розтермінування, про припинення нарахування в зв`язку з тим, що за вказаною адресою ніхто не проживає, заяв про зміну кількості зареєстрованих чи проживаючих осіб, то відповідач має їх оплатити, а тому просить суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник позивача Поліщук Р.І. позов підтримала з підстав, викладених у ньому та просила його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві. Просив застосувати строк позовної давності. Вказав, що розмір заборгованості не обґрунтований. Вказав, що позивачу відомо, що у нього встановлений засіб обліку, проте позивач здійснює нарахування за спожиту воду, як при безобліковому користуванні. В акті обстеження водопровідної та каналізаційної мережі від 12.06.2014 вказано, що на водомірі присутня пломба, а отже, це свідчить про те, що відповідач не втручався в його роботу. Також, відповідач 21.07.2014 та 18.08.2014 звертався з проханням запломбувати кран вводу води в зв`язку з тим, що він тимчасово припиняє споживання води з лінії КП „Дрогобичводоканал". Після цього він отримав від позивача лист від 16.09.2014 № 6381, в якому вказано, що нарахування по абонентському рахунку буде здійснюватися відповідно до норм споживання. Він не користувався водою позивача, а це означає, що жодних послуг з водопостачання не надавалося, а нарахування є безпідставним.

КП „Дрогобичводоканал" надало відповідь на позовну заяву, де вказало, що ним не пропущено строків позовної давності, так як вона перервалася вчиненням відповідачем дій, що свідчать про визнання боргу, а саме поданням ОСОБА_1 позовів 29.09.2016 та 08.02.2018 до КП „Дрогобичводоканал". Також, КП „Дрогобичводоканал"18.12.2018 та 20.12.2019 було подано заяви про видачу наказів. Крім того, з моменту виявлення безоблікового споживання у вересні 2014 року нарахування проводилися згідно з нормами споживання у розмірі 6,38 куб.м за 1 особу, а відтак 25,52 куб.м на 4-х осіб. Вказує, що договір підтверджує, що відповідач є споживачем послуг позивача, а водомір згідно рішення Львівського апеляційного суду від 10.09.2019 № 442/6528/16-ц має бути переданий на метрологічну повірку за кошти ОСОБА_1 . Станом на 18.11.2012 жодних сертифікатів про проходження метрологічної повірки засобу обліку води КВ-1,5, заводський номер 570733 у водоканалі немає.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення сторін, оцінивши зібрані по справі докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

14.09.2016 КП „Дрогобичводоканал" (далі - Водоканал) та ОСОБА_1 (далі - Споживач) уклали договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, відповідно до умов якого Водоканал зобов`язується надавати Споживачеві згідно графіку та відповідної якості послуги з постачання холодної води і водовідведення, а Споживач зобов`язується своєчано оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених договором.

Згідно з ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Ч. 1 ст. 903 ЦК України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно з п.п. 5, 7 договору від 14.09.2006 тарифи на послуги становлять: з централізованого постачання холодної води 1,27 грн/куб. м; з водовідведення 0,22 грн/куб.м. Про зміну тарифів, строк їх введення Водоканал повідомляє споживача через засоби масової інформації - газета „Галицька зоря" відповідно до Закону України „Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Відповідно до п. 9 договору від 14.09.2006 розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносять не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим.

В п. 10 договору від 14.09.2006 сторони узгодили, що за наявності у квартирі засобів обліку води справляння плати за нормативами (нормами) споживання не допускається, крім випадків: виявлення несанкціонованого втручання в роботу засобів обліку; не забезпечення доступу для зняття контрольних показань засобів обліку; відмовлення пройти періодичну повірку засобів обліку.

Позивач зазначає, що в період з вересня 2014 року по серпень 2020 року надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення, однак відповідач послуги не оплатив, внаслідок чого у відповідача, за розрахунками позивача, утворилась заборгованість, яка станом на 17.09.2020 становить 29 142 грн 29 к.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

В рішенні Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.11.2018 у справі № 442/952/18 за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства „Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради про захист прав споживачів, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 09.04.2019, встановлено, що 12.06.2014 КП „Дрогобичводоканал" провело перевірку, на підставі якої складено акт обстеження водопровідної та каналізаційної мережі № ВТ-049. Під час перевірки виявлено, що водомір КВ 1,5, заводський номер № НОМЕР_1 , встановлений в неправильному напрямку та відмотує показник води. А також даний водомір обліковує тільки туалет (спуск бачка), а на подачу води в ванній, умивальнику (ванна), умивальник (кухня) не реагує. Водомір підлягає метрологічній повірці.

ОСОБА_1 21.07.2014 18.08.2014 звертався до водоканалу з вимогами про запломбування крану вводу води в туалеті будинку в зв`язку з тим, що він припиняє споживання води з лінії КП „Дрогобичводоканал".

21.07.2014 КП „Дрогобичводоканал" надав відповідь, що ОСОБА_1 не виконано рішення комісії щодо ліквідації безоблікових вводів та не здійснено оплату нарахованої санкції, а тому нарахування буде здійснюватися відповідно до норм споживання.

Лічильник був встановлений у 2006 році, його міжповірочний інтервал складає 4 роки. Тобто на момент складання акту ВТ-049 в 2014 році лічильник мав пройти повірку, яку не пройшов. Крім того, даний лічильник встановлений неправильно внаслідок чого він відмотує показники у зворотному напрямі.

Відповідно до роз`яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 03.12.2014, якщо строк державної повірки ЗВТ (лічильника) закінчився, такий прилад, як розрахунковий, застосовуватися не може і подальше нарахування абоненту оплати за послуги водопостачання за показаннями простроченого лічильника, у якого закінчився міжповірковий інтервал суперечить положенням ст. 11 Закону України „Про метрологію та метрологічну діяльність" та п.п. 5.4.1, 5.4.2 ДСТУ 2708:2006 „Повірка засобів обліку вимірювальної техніки. Організація та порядок проведення".

Встановлено, що лічильник не пройшов повірку, всупереч п.п. 4.3, 4.5 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. ОСОБА_1 самостійно підключив власне джерело водопостачання - криницю до системи централізованого питного водопостачання КП „Дрогобичводоканал" без отримання погодження водканалу та після надання вказівки усунути безобліковий ввід (криниці) не виконав її.

ОСОБА_1 користувався послугами КП „Дрогобичводоканал", а його відмова стосувалася лише послуг водопостачання.

П. 24 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630, передбачено, що споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Проте Правилами не передбачено можливості відмови від надання послуг холодного водопостачання. Відмови ОСОБА_1 від послуг водопостачання від 21.07.2014 та 18.08.2014 обґрунтовано залишені без задоволення КП „Дрогобичводоканал".

ОСОБА_1 не зазначено який засіб обліку води має бути взятий на облік, а тому суд відмовив у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП „Дрогобичводоканал" про взяття на абонентський облік.

Судом встановлено, що водомір КВ 1,5, заводський номер № НОМЕР_1 , не пройшов повірку, а тому він не може бути взятий на облік. Відсутні правові підстави для зобов`язання КП „Дрогобичводоканал" здійснити перерахунок заборгованості з врахуванням показника засобу обліку води КВ-1,5, який відмотує показники у зворотному напрямку.

Отже, договір про надання послуг з постачання холодної води і водовідведення, укладений 14.09.2016 між КП „Дрогобичводоканал" та ОСОБА_1 є підставою для виникнення у його сторін цивільних прав та обов`язків, згідно зі ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 ЦК України є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст.ст.525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

З матеріалів справи вбачається, що в період з вересня 2014 року по серпень 2020 року позивач надав відповідачу послуги з водопостачання та водовідведення безобліково з розрахунку 6,38 куб.м на особу та за наявності 4 осіб, які споживають надані послуги за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання.

Відповідач твердження позивача не спростував та доказів оплати за надані послуги не надав. Натомість відповідачем було подано заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідно до ст.ст. 256, 257 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Відповідно до ч. 3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Згідно ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку.

Суд відхиляє доводи представника позивача про те, що звернення з заявами про видачу судового наказу перериває строк позовної давності, оскільки подання заяви про видачу судового наказу заявник (стягувач) не може використовувати згідно з ч. 2 ст. 264 ЦК України з метою переривання позовної давності за відповідною вимогою чи її частиною. На підставі припису ч. 2 ст. 264 ЦК України переривання позовної давності відбувається у разі подання до суду саме позову до належного відповідача з дотриманням вимог процесуального закону щодо форми та змісту позовної заяви, правил предметної та суб`єктної юрисдикції й інших вимог, порушення яких перешкоджає відкриттю провадження у справі.

До такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові від 07.07.2020 № 712/8916/17.

Також, суд відхиляє доводи позивача про те, що звернення ОСОБА_1 з позовами до КП „Дрогобичводоканал" про списання заборгованості (№ 442/6528/16-ц) та про захист прав споживача (№ 442/952/18) свідчить про визнання ним боргу, що було ним і заперечено в судовому засіданні 17.12.2020.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що стягненню підлягає заборгованість за водопостачання та водовідведення у розмірі 20 834 грн 54 к. за період з серпня 2017 року по серпень 2020 року.

В частині позову про стягнення заборгованості за надані послуги з водопостачання за період з вересня 2014 по липень 2017 в позові слід відмовити в зв`язку з пропуском строку позовної давності та поданням відповідачем заяви про застосування строку позовної давності.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір на користь позивача пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 1 502 грн 77 к.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 12, 13, 76-83, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства „Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради 20 834 (двадцять дев`ять тисяч вісімсот тридцять чотири) гривні 54 копійки заборгованості за водопостачання та водовідведення та 1 502 (одна тисяча п`ятсот дві) гривні 77 копійок витрат на сплату судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Комунальне підприємство „Дрогобичводоканал" Дрогобицької міської ради (82100, Львівська обл., м. Дрогобич, вул. Федьковича, 11; ідентифікаційний код 03348910).

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; моб. тел. НОМЕР_3 ).

Повний текст судового рішення складений 21.12.2020.

Суддя Ю.С. Кучаковський