Справа № 128/2822/19

31 січня 2020 року місто Вінниця
Вінницький районний суд Вінницької області у складі:
судді Карпінської Ю.Ф.,
за участі секретаря Москвичової О.Р.,
у відсутності учасників справи,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням,
ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, обгрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку вона зареєстрована з 05.06.1996. Відповідач ОСОБА_2 також зареєстрований за даною адресою, на нього нараховуються комунальні послуги, вартість яких вона змушена сплачувати самостійно, однак більше п`яти років він за цією адресою не проживає та самостійно знятися з реєстраційного обліку відмовляється. За вказаних обставин позивач просить суд визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 .
В судове засідання 31.01.2020 сторони по справі не з`явились.
Попередньо через канцелярію суду надійшла письмова заява від позивача ОСОБА_1 про розгляд справи у її відсутності, в якій вона також зазначила, що позовні вимоги підтримує та у разі неявки відповідача не заперечує проти винесення заочного рішення.
Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання та підготовче засідання не з`являвся без поважних причин, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином у відповідності до вимог ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке розміщувалось не пізніше ніж за десять днів до дати судового засідання, а також шляхом направлення судових повісток за місцем реєстрації: АДРЕСА_1 , що підтверджується поштовими конвертами з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулися на адресу суду з відмітками «адресат відсутній». Заяв про розгляд справи без його участі або про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Відзив на позовну заяву відповідачем у запропонований судом строк до суду не подано.
Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
За згодою позивача, на підставі ухвали суду про заочний розгляд справи, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Врахувавши позицію позивача, викладену у письмовій заяві, дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.
Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка ратифікована Законом від 17.07.1997 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2,4,7 та 11 Конвенції» і є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом установлено, що позивачу по справі ОСОБА_1 на праві приватної власності належить цілий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 183401392 від 03.10.2019 (а.с. 29).
За адресою: АДРЕСА_1 зареєстрований, однак фактично не проживає вже протягом п`яти років відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується актом визначення фактичного місця проживання ОСОБА_2 від 16.09.2019, посвідченим Степанівською сільською радою Вінницького району Вінницької області (а.с. 7), та довідкою № 554, виданою Степанівською сільською радою Вінницького району Вінницької області 16.09.2019 (а.с. 8).
Судом також встановлено, що відповідач ОСОБА_2 являється сином позивача ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна, інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
Частиною 1 статті 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно зі статтею 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей.
Відповідно до норм ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених норм цивільного та житлового законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю, а саме: шляхом заявлення вимоги про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
При вирішенні спорів, пов`язаних з користуванням жилими приміщенням в будинках і квартирах, які належать громадянам на праві приватної власності, зокрема про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід виходити з норм Глави 6 розділу ІІІ ЖК УРСР про користування жилим приміщенням в будинках (квартирах) приватного житлового фонду, а також положень статті 405 ЦК України.
Статтею 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи вищевикладене, оскільки ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , відповідач ОСОБА_2 більше одного року у вказаному будинку не проживає та не бере участі в утриманні будинку, комунальні послуги не сплачує, проте добровільно знятися з реєстрації в даному будинку не бажає, власник у зв`язку з цим не може реалізувати в повному обсязі своє право приватної власності на будинок, тому є доцільним в судовому порядку позбавити ОСОБА_2 права користування житловим приміщенням, а саме: належним ОСОБА_1 будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають до стягнення на користь позивача судові витрати в розмірі 704,80 грн (судовий збір).
Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК УРСР, ст.ст. 4, 141, 211, 223, 247, 258, 259, 263-265, 280-282, 354 ЦПК України, суд-
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ОСОБА_2 про усунення перешкод в користуванні правом власності шляхом визнання таким, що втратив право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в рахунок повернення сплаченого судового збору грошові кошти в розмірі 704 (сімсот чотири) грн 80 коп.
Рішення може бути оскаржене позивачем до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

СУДДЯ Ю.Ф.Карпінська