Справа № 336/2311/20
Пр. № 2/336/1876/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді Щасливої О.В.,

розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулась до суду з позовом про визнання відповідачки такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

В позові зазначила, що вона придбала у ОСОБА_3 у власність квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2020 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В., та зареєстрованому в реєстрі за № 118.

Відповідно до умов договору, зокрема пункту 11, ОСОБА_3 зобов`язалась зняти з реєстраційного обліку всіх зареєстрованих осіб в зазначеному будинку до 01.04.2020 року. ОСОБА_3 , яка є продавцем квартири, 17.03.2020 року знялася з реєстрації місця проживання у спірній квартирі, що підтверджується її копією паспорта.

Однак, відповідач ОСОБА_2 , до теперішнього часу, яка є сторонньою позивачці особою, зареєстрована в спірній квартирі. Інші умови договору купівлі-продажу між сторонами виконані. З моменту укладання даного договору відповідачка в зазначеному будинку не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе. Перебування відповідача на реєстраційному обліку в належному позивачці житлі створює перешкоди у здійсненні нею права власності, тому вона просить про усунення цих перешкод шляхом позбавлення відповідача права користування будинком.

Ухвалою суду від 12.06.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження.

Позивачка до суду не з`явилась, надала письмове звернення, яке містить прохання про розгляд справи у її відсутності та про задоволення позову, а також надала згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи.

Відповідачка, належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до суду не з`явилася з невідомих причин. Заперечень проти позову не надала.

У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що позивачці належить право власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 19.03.2020 року, посвідченому приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Горбашко М.В., та зареєстрованому в реєстрі за № 118 (а.с.8-11).

Згідно з витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за позивачкою на підставі договору-купівлі продажу зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с.12, 13).

В квартирі зареєстрована відповідачка (а.с. 23), але фактично в ньому не проживає, своїх речей там не має, витрат по оплаті житлово-комунальних послуг не несе (а.с.16).

Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а в силу ст. 383 ЦК власник жилого будинку має право використовувати помешкання, зокрема, для власного проживання, проживання інших осіб.

До видів речових прав на чуже майно в силу ст. 395 ЦК України відноситься, зокрема, право користування, а в силу ст. 401 ЦК право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом.

Згідно із ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Вирішуючи вимоги позову про позбавлення відповідачки права користування належним позивачці квартирою на користь позивачки, суд виходить з того, що існування цього права може бути зумовлене його реалізацією, тобто постійним проживанням в житлі.

Перебування відповідачки на обліку в належному позивачці житлі створює для неї перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» підставою для знаття з реєстрації є, зокрема, остаточне рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням або про виселення.

У зв`язку з викладеним право позивачки, як вже зазначено, підлягає захисту в обраний нею спосіб.

Керуючись ст. ст. 319, 383, 391, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 77-82, 259, 263-265, 280-282, 273, 284, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Щаслива