Ухвала

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 686/18338/19

провадження № 61-15696ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Усика Г. І. розглянув клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про продовження строку для усунення недоліків за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня

2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про накладення стягнення на спадкове майно

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від

19 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року, позов задоволено.

Накладено стягнення на 1/2 частину спадкового майна - квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 130,2 кв. м, ринковою вартістю 1 933 742,00 грн, у рахунок погашення заборгованості в сумі 1 651 350,00 грн, стягнутої рішенням Апеляційного суду Хмельницької області від 17 листопада 2009 року, шляхом передачі її у власність позивачу ОСОБА_3 .

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 17 вересня 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2020 року відмовлено у задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про звільнення від сплати судового збору. Касаційну скаргу залишено без руху, надано заявнику строк до 07 грудня 2020 року для сплати судового збору. Роз`яснено заявнику положення статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір» щодо підстав звільнення від сплати судового збору.

У грудні 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 надіслав до Верховного Суду клопотання про продовження ОСОБА_1 строку для спати судового збору до 07 січня 2021 року або відстрочення його сплати до ухвалення рішення судом касаційної інстанції, мотивоване тим, що ОСОБА_4 перебуває у декретній відпустці, іншого доходу крім соціальних виплат на дитину не має. У зв`язку із скрутним майновим становищем та запровадженням карантинних заходів на всій території України вона позбавлена можливості сплатити судовий збір у розмірі 19 210,00 грн. На підтвердження зазначеного заявник надав свідоцтво про народження дитини - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та довідку про місце його реєстрації.

Згідно з частиною першою статті 136 ЦПК України, суд враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до вимог статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справах за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: військовослужбовці, батьки які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; одинокі матері (батьки), які мають дитинну віком до чотирнадцяти років або дитину інваліда; члени малозабезпеченої чи багатодітної полум`я сім`ї, особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який вирішуючи це питання враховує майновий стан сторони, який є оціночним та залежить від доказів, якими обргунтовується рівень її майнового стану.

ЄСПЛ також вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, пункт 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (Рішення ЄСПЛ у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia») від 20 лютого

2014 року, пункт 111).

Суд касаційної інстанції, урахувавши наведені у клопотанні доводи та вивчивши додані до нього докази, дійшов висновку про відсутність правових підстав для відстрочення ОСОБА_1 сплати судового збору за подання касаційної скарги, до ухвалення судом касаційної інстанції судового рішення, оскільки заявником не додано доказів на підтвердження скрутного майнового стану ОСОБА_1 , які в силу наведених положень ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» можуть бути підставою для відстрочення сплати судового збору.

Разом з тим, перевіривши наведені заявником доводи щодо продовження строку для усунення недоліків, Верховний Суд вважає за можливе частково задовольнити зазначене клопотання та продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги, визначених ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2020 року до 11 січня 2021 року.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Ураховуючи зазначене, вважаю за необхідне продовжити ОСОБА_1 строк для сплати судового збору за подання касаційної скарги у розмірі 19 210,00грн до

11 січня 2021 року.

Керуючись статтями 127, 136 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про продовження строку для усунення недоліків касаційної скарги задовольнити частково.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 19 березня 2020 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від

17 вересня 2020 року до 11 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду, касаційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. І. Усик