Справа № 127/2050/20
Провадження № 2/127/290/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Воробйов В.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування арешту з майна,-

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування арешту з майна.

Однак, вказана вище позовна заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Як вбачається зі змісту позовної заяви позивач ОСОБА_1 просить скасувати арешт з усього (невизначеного) його майна, накладений на підставі постанови б/н від 27.07.2007 року Староміським відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції, реєстраційний номер обтяжень 5478790 в Єдиному реєстрі заборон відчудження об`єктів нерухомого майна, зареєстрований 14.08.2007 року Першою вінницькою державною нотаріальною конторою.

На підтвердження обставини накладення арешту на його майно, ОСОБА_1 долучено до позовної заяви копію постанови б/н старшого державного виконавця Староміського відділу державної виконавчої служби Вінницького міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 27.07.2007 року. Так, зі змісту вказаної постанови вбачається, що в старшого державного виконавця на примусовому виконанні перебуває виконавчий лист у справі №2-1694-2007, виданий 17.07.2007 року Замостянським районним судом м. Вінниці про стягнення солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь підприємства «Автоівестстрой-Вінниця» завдані збитки в сумі 19988,24 грн., та стягнення солідарно із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 199,88 грн. судового збору та 30 грн. витрат на ІТЗ, а всього 20218,12 грн. Вказаною постановою було накладено арешт на рухоме та нерухоме майно, що належить ОСОБА_1 .

З наведеного вище вбачається, що позивач є боржником у виконавчому провадженні та під час здійснення примусового виконання виконавчих дій було накладено арешт на його майно.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Згідно з положенням ст. 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Пунктами 1, 2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року роз`яснено, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби. Спори про право цивільне, пов`язані з належністю майна, на яке накладено арешт, відповідно до статей 15, 16 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) розглядаються в порядку цивільного судочинства у позовному провадженні, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа, крім випадків, коли розгляд таких справ відбувається за правилами іншого судочинства. На рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

Отже, з позовом про зняття арешту з майна має право звернутись особа, яка на законній підставі володіє ним, а відповідачем має бути вказано боржника згідно виконавчого документу. Разом з тим, проаналізувавши матеріали позовної заяви вбачається, що позивачем є особа боржник за виконавчим листом.

Також п. 5 вказаної Постанови передбачено, що у разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК.

Разом із тим, як вбачається з позовної заяви позивач звернувся до суду про зняття арешту з майна, власником якого він є, а не інша особа, тобто між сторонами немає спору про право власності (користування) майном, на яке накладено арешт і таке право позивача ніким не оспорюється, а стосується дій органів державної виконавчої служби у виконавчому провадженні.

Цивільним процесуальним законодавством не передбачено звернення до суду з позовом до відділу ДВС з приводу рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби.

Розділом VII ЦПК України передбачено можливість звернення до суду зі скаргою у разі, якщо учасники виконавчого провадження вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК України, порушено їх права чи свободи. Таким чином, діючим законодавством України визначено порядок оскарження дій державного виконавця стосовно арешту майна.

Згідно із п. 1 ч. 1ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, з урахуванням характеру спірних правовідносин, приходжу до висновку, що у відкритті провадження у даній справі слід відмовити, оскільки вказаний спір підлягає розгляду в порядку, визначеному Розділом VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень».

На підставі викладеного та керуючись п.п. 1, 2, 5 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» № 5 від 03.06.2016 року,ст.ст. 186, 260, 352, 353 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Староміського відділу державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про скасування арешту з майна.

Роз`яснити позивачу його право оскаржити дії державного виконавця до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції відповідно до розділу VІІ ЦПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: