УХВАЛА

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 338/258/20

провадження № 61-18761ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі за позовомОСОБА_1 до Державної організації «Резиденція «Синьогора», третя особа - генеральний директор Державної організації «Резиденція «Синьогора» Капій Ігор Михайлович, про скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,

ВСТАНОВИВ :

14 грудня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 листопада 2020 рокуу вказаній вище справі.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження з огляду на наступне.

Так, заявник посилається на те, що судами попередніх інстанцій не застосовано до даних правовідносин норми статті 49-4 КЗпП України та вказує «Мотиви і норми права на котрих ґрунтується дана касаційна скарга в спірних правовідносинах є абсолютно аналогічною із мотивами і застосованими нормами права з яких виходить Верховний Суд у постановах від 02 червня 2020 року у справі № 826/24208/15, від 13 березня 2020 року у справі № 813/2688/16, від 17 березня 2020 року у справі № 826/510/16», проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

За таких обставин, відповідно до вимог частини другої, четвертої статті 392 ЦПК України, заявнику необхідно надіслати на адресу суду уточнену редакцію касаційної скарги, в якій повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та надіслати копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Крім того, заявником не виконано вимоги пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України, а саме: не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону за подання та розгляд касаційної скарги.

За змістом частини третьої статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до змісту матеріалів касаційної скарги та рішень ухвалених у даній справі позивачем окрім позовної вимоги про поновлення на роботі заявлялась також вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

У постанові Об`єднаної палати Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 369/10046/18, зроблено висновок, що середній заробіток за час вимушеного прогулу за своєю правовою природою не є заробітною платою, а є спеціальним видом відповідальності роботодавця за порушення трудових прав працівника.

За таких обставин, заявнику необхідно сплатити судовий збір виходячи із оспорюваної суми в частині середнього заробітку за час вимушеного прогулу відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюванної суми.

Підпунктом 2 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції чинній на час звернення позивача до суду) встановлено, що за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб - 2 102 грн.

З огляду на положення наведених норм законів, за позовну вимогу майнового характеру (стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу) заявнику необхідно сплатити судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір», а саме 1 відсоток від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб Х 200 відсотків за подання касаційної скарги на рішення суду.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/22030102, ЄДРПОУ - 38004897, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), МФО-899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA7026007, рахунок отримувача - 6007, ККДБ - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку - 207.

На підтвердження сплати судового збору заявнику необхідно надати до суду відповідний документ.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 26 серпня 2020 року та постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 16 листопада 2020 року у справі за позовомОСОБА_1 до Державної організації «Резиденція «Синьогора», третя особа - генеральний директор Державної організації «Резиденція «Синьогора» Капій Ігор Михайлович, про скасування наказу про звільнення з посади, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без руху.

Надати для усунення зазначеного вище недоліку строк до 22 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко