Справа № 307/3690/19
Провадження № 2/307/401/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря с/з Цех Г.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Тячів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. Свої позовні вимоги мотивує тим, що між ним та відповідачко шлюб укладено 07 грудня 2012 року та зареєстровано у виконкомі Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 40. Від даного шлюбу у них дітей немає. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони не зійшлися характерами та поглядами на життя, в зв`язку з чим між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Відповідачка не поважала його як свого чоловіка, не рахувалася з його думкою та затівала безпідставні сварки, а також слухала поради своїх батьків, які були проти їх спільного проживання. Разом не проживають вже більше пів року. На даний час він проживає у фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою ОСОБА_3 з якою має намір зареєструвати шлюб та яка перебуває на 20-му тижні вагітності, що підтверджується довідкою КЗ «Дубівської районної лікарні №2» від 22 листопада 2019 року №59/1. Однак шлюб з відповідачкою перешкоджає йому в цьому. Подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважає недоцільним та неможливим, а тому, просить шлюб, укладений між ним та відповідачкою, розірвати.

Відповідачка ОСОБА_2 надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що обставини викладені в позовній заяві не відповідають дійсності, оскільки фактично однією сім`єю в будинку за адресою в АДРЕСА_1 , вони проживали з 2007 року. Крім того, вона не погоджується з висловлюванням відповідача про те, що вона не поважала його як чоловіка, не рахувалася з його думкою та затівала безпідставні сварки, а тільки слухала порад своїх батьків, що призвело до припинення сімейних відносин, оскільки причиною припинення сімейних відносин є зрада позивача в подружній вірності. Просить суд вирішити спір в законному порядку.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з мотивів, викладених в позовній заяві та додатково пояснив, що проживає в фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою ОСОБА_3 з якою має намір зареєструвати шлюб, позаяк вона чекає від нього дитину. Просить шлюб розірвати.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи за місцем її реєстрації, по невідомій суду причині, надіслала до суду відзив на позовну заяву, в якому просить вирішити справу у встановленому законом порядку, а тому, суд розглянув справу у її відсутності на підставі письмових доказів, що є у матеріалах справи.

Заслухавши думку позивача та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 грудня 2012 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачкою ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстровано у виконкомі Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області, за актовим записом № 40 (а.с.3).

Згідно статті 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого звязку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні показала, що вона з позивачем ОСОБА_1 більше 7 місяців проживає в фактичних шлюбних відносинах, зараз перебуває в стані вагітності та чекає від нього дитину.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Як встановлено в судовому засіданні позивач проживає в фактичних шлюбних відносинах з іншою жінкою ОСОБА_3 , з якою має намір зареєструвати шлюб, позаяк вона чекає від нього дитину.

Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони тривалий час сімейних стосунків не підтримують та разом не проживають.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 768,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 223, 258, 259, 263-265, ЦПК України, ст. ст. 56, 105, 110, 112, 115 СК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Шлюб укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 07 грудня 2012 року та зареєстрований у виконкомі Ганичівської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом №40 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір у розмірі 768,40 гривень (Сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду в 30-денний строк з дня його проголошення (складання), при цьому відповідно до п.п. 15.5 п. 15 розділу 13 «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються через суд першої інстанції, який ухвалив відповідне рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації та проживання АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_2 .

Повний текст рішення складено 29 січня 2020 року.

Головуюча суддя : Сойма М.М.