Провадження №: 2-др/755/14/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" березня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Гончарука В.П.

з секретарем Гриценко О.І.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Київ заяву позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 761/34393/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 січня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним - задоволено частково.

До суду надійшла заява позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 761/34393/18, яка обґрунтована тим, що при ухваленні рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 30 січня 2019 року по справі судом не зазначено в тексті рішення дати та року народження, ідентифікаційного номеру відповідача по справі.

В судове засідання сторони по справі не з`явлись про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положення цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що заява позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 761/34393/18 - не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 Цивільного процесуального кодексу України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом не вирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення.

Даний перелік підстав для ухвалення додаткового рішення є вичерпним.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 30 січня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним - задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 - грошові кошти за договором №М100975 від 06.07.2017 року у сумі 19726 грн., 845, грн.- 3 % за прострочення виконання зобов`язання, 2 000 грн. - моральної шкоди, а всього стягнуто 22571,4 грн.

В іншій частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі - 704,80 грн..

Як роз`яснено у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених статтею 220 ЦПК; воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні. При порушенні питання про ухвалення додаткового рішення з інших підстав суд ухвалою відмовляє в задоволенні заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено (ч.5 ст.270 ЦПК України).

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Як убачається з матеріалів цивільної справи, позивачами подано до суду позовну заяву до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним.

При ухвалені рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. (ч.2 ст.264 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п. ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, відсутність у виконавчому документі ідентифікаційного номеру боржника або року народження не є підставою для відмови державного виконавця у відкритті виконавчого провадження, враховуючи те, що державний виконавець має право одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Враховуючи вищевикладене, та те, що суд ухвалив рішення в межах заявлених вимог, у відповідності з діючим законодавством, а також те, що зазначені у заяві обставини не є підставою для винесення додаткового рішення в розумінні ст.270 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 761/34393/18.

Керуючись, 7-13, 76-81, 259, 263-265, 268, п.1 ч.1 ст. 270, 273,280-282, 354 ЦПК України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Відмовити у задоволенні заяви позивачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про ухвалення додаткового рішення у цивільній справі № 761/34393/18 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про захист прав споживачів та визнання договору недійсним.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду міста Києва через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: