Справа № 362/4367/19
Провадження № 2/362/608/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання - Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Василькові Київської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про розподіл майна, набутого ними під час шлюбув період з 11.08.2001 р. по 15.04.2019 р., а саме - визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 : квартиру, загальною площею 68,8 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; легковий автомобіль PEUGEOT 307, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; легковий автомобіль NISSANX-Trail 2/5, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; нежитлове приміщення-магазин загальною площею 18,00 кв.м, що розташовани за адресою: АДРЕСА_2 ; нежитлове приміщення-магазин загальною площею 30,00 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ; а також конструкції торгівельних павільйонів: площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ; площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 ; площею 30,00 кв.м, яка розташованиаза адресою: АДРЕСА_6 ; площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_9 ; площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 ; площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_11 ; площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_10 ; площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_12 ; площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_13 ; площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; об`єкт незавершеного будівництва, торгівельно-офісний центр ( будівельною готовністю - 76%) загальною площею 320,00 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_14 ; гараж загальною площею 28,00 кв.м, який розташований в АДРЕСА_15; гараж загальною площею 28,00 кв.м, який розташований в АДРЕСА_16. Просила провести поділ спільного майна подружжя на визнати за нею право власності на Ѕ частину від всього вищезазначеного майна.

До початку підготовчого судового засідання представник позивача подала заяву про уточнення позовних вимог, в яких уточнила, що просить провести поділ спільного майна подружжя та визнати за нею право власності на: трикімнатну квартиру, загальною площею 68,8 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ; легковий автомобільPEUGEOT 307, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; нежитлове приміщення-магазин загальною площею 18,00 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ; Ѕ частину(другий поверх) об`єкта незавершеного будівництва, торгівельно-офісний центр (будівельною готовністю - 76%) загальною площею 320,00 кв.м, який розташований за адресою: АДРЕСА_14 ; гараж загальною площею 28,00 кв.м, який розташований в АДРЕСА_16; конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ; решту майна - залишити за відповідачем.

Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача подала заяву про розгляд справи у її відсутності,уточнені позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач в судове не з`явився, до суду подав заяву про визнання уточнених позовних вимог та розгляд справи у його відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та в повному обсязі проаналізувавши всі обставини справи, належність та допустимість доказів, приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 2 статті 372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 статті 61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Частиною 1 статті 69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1, 2 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Відповідно до п.п. 22, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 року N 11 поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Поділу підлягає усе майно, що є у спільній сумісній власності. Пунктом 24 визначено, що до складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4 ст. 65 СК України).

Судом достовірно встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 11.08.2001 р., який розірвано відповідно до рішення Васильківського міськрайонного суду Київської області №362/560/19 від 13.03.2019 р. (а.с.13).

Від шлюбу сторони мають двох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.11,12).

Відповідно до наданих правовстановлюючих документів на капітальні об`єкти нерухомості та автомобілі, договорів оренди торгівельних павільйонів, орендодавцями в яких є одна із сторін, а також довідок гаражного коопеартиву "Лада" від 09.01.2020 р. про членство сторін в ГО ГК "Лада" та виділення земельнх ділянок № НОМЕР_3 площею 0.0028 га та № НОМЕР_4 площею 0,0028 га під будівництво індивідуального гаража, - стверджується факт набуття зазначеного вище майна сторонами під час перебування у шлюбі.

Таким чином, враховуючи, що зазначене вище майно було набуто сторонами за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін, у зв`язку з чим суд доходить до висновку про його поділ між сторонами, виходячи з правил рівності часток подружжя в спільному майні, та з врахування уточнених позивачем та визнаних відповідачем позовних вимог.

Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову в цій частині.

Разом з тим, позивачем не надано доказів на підтвердження права власності подружжя на об`єкт незавершеного будівництва, торгівельно-офісний центр (будівельною готовністю - 76%) згальною площею 320,00 кв.м, який розташований за адресою: вул. Вокзальна, 1-а, смт. Глеваха, Васильківський район, Київської області , у зв`язку з чим позовні вимоги щодо зазначеного майна задоволенню не підляають.

Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст. ст. 77-80 ЦПК України. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає позов таким, що підлягає до часткового задоволення.

Понесені позивачем і документально підтверджені судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 9605 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 82, 206, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 368, 372 ЦК України, ст.ст. 60, 61, 69, 70, 71, 163 СК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,- задовольнити частково.

Визнати об`єктом права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_2 і ОСОБА_1 :

-квартиру, загальною площею 68,8 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-легковий автомобіль PEUGEOT 307, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-легковий автомобіль NISSANX-Trail 2/5, 2008 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

-нежитлове приміщення-магазин загальною площею 18,00 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-нежитлове приміщення-магазин загальною площею 30,00 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_3 ;

- конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_7 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_6 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_9 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_8 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_11 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_10 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_12 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_13 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 ;

-гараж загальною площею 28,00 кв.м, який розташований в АДРЕСА_15 ;

-гараж загальною площею 28,00 кв.м, який розташований в АДРЕСА_15.

Провести поділ спільного майна подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на:

-трикімнатну квартиру, загальною площею 68,8 кв.м, житловою площею 39,8 кв.м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 ;

-легковий автомобільPEUGEOT 307, 2006 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

-нежитлове приміщення-магазин загальною площею 18,00 кв.м, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 ;

-гараж загальною площею 28,00 кв.м, який розташований в АДРЕСА_15 ;

-конструкцію торгівельного павільйону площею 30,00 кв.м, яка розташована за адресою: АДРЕСА_5 .

Решту майна - залишити за відповідачем.

В іншій частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 9605 (дев`ять тисяч шістсот п`ять) грн. 00 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко