Номер провадження: 22-з/813/357/20
Номер справи місцевого суду: 2-2240/06
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ апеляційного суду Одеської області у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Таварткіладзе О.М., Заїкіна А.П.

за участю секретаря Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 про виправлення описки у вступної частині постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за спадщиною, -

встановила:

У лютому 2006 року ОСОБА_2 звернулася до Кілійьского районного суду Одеської області з заявою про визнання права власності на нерухоме майно за спадщиною ( а.с. 3).

В обґрунтування позову посилалася на те, що будинок АДРЕСА_1 належав колгоспному двору, головою якого був за життя ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За його життя реєстрації права спільної часткової власності на зазначений житловий будинок не відбулась. ОСОБА_4 фактично прийняла спадщину після чоловіка, як спадкоємець першої черги за законом, оскільки постійно проживала і була прописана до смерті в зазначеному будинку, але за своє життя правовстановлюючі документи на житловий будинок право власності на майновий пай належний чоловіку в СВК «Маяк» не оформила, переоформивши лише Державний акт на землю. ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після своєї смерті залишила заповіт на ім`я позивача, на все належне їй на день смерті майно. Позивач також пояснила, що вона своєчасно не прийняла спадщину, оскільки було відсутнє свідоцтво про шлюб батьків, довідку про реєстрацію якого вона отримала від Єнакіївського міського управління юстиції лише 19 січня 2006 року, технічна інвентаризація буд. АДРЕСА_1 проведена 21 липня 2005 року без реєстрації права власності на ім`я померлого.

Рішенням Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2006 року позов було задоволено, визнано за ОСОБА_2 право власності за спадщиною по заповіту після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

- весь житловий будинок АДРЕСА_1 , який складається в цілому з: літ. А - жилого будинку, літ. Б - кладової, літ. В - сараю, літ. Г - вбиральні, №№ 1-5 - надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці площею 3568 кв.м.;

- земельну ділянку для обслуговування житлового будинку по АДРЕСА_1 площею 3568 кв.м.;

- земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,39 га на території Кілійської міської ради згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія 1У №003661 р.н. 134 від 26 грудня 2000 року;

- майновий пай в пайовому фонді КСП «Маяк», правонаступником якого є СВК «Маяк» вартістю 3 338 грн.;

- частку в статутному фонді ТОВ «Центр» вартістю 522,24 грн.

Стягнуто з позивачки судові витрати, а саме судовий збір у сумі 455,30 гри., та збір на ІТЗ в сумі 30 грн. (а.с. 24-26).

На вказане судове рішення була принесена апеляційна скарга представником ОСОБА_1 .

Постановою Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 було залишено без задоволення, рішення Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2006 року - залишено без змін.

26 листопада 2020 року до апеляційного суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява про виправлення описки, допущеної Одеським апеляційним судом у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, а саме - судом помилково зазначено, що датою ухвалення постанови Одеським апеляційним судом є 03 жовтня 2020 року, тоді як справу було розглянуто 03 листопада 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у заяві доводи, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява представника ОСОБА_1 про виправлення описки у судовому рішенні підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст. 269 ЦПК України, суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки. Питання про внесення виправлень вирішується без повідомлення учасників справи, про що постановляється ухвала. За ініціативою суду питання про внесення виправлень вирішується в судовому засіданні за участю учасників справи, проте їхня неявка не перешкоджає розгляду питання про внесення виправлень.

Згідно з п. 19 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», вирішуючи питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності. Проте, якщо неправильне визначення стягнутої суми було наслідком, наприклад, застосування закону, який не підлягав застосуванню, то підстав для виправлення арифметичних помилок немає.

Питання про внесення виправлень може бути вирішено судом, що ухвалив рішення, як із власної ініціативи, так і за заявою осіб, які беруть участь у справі, і незалежно від того, чи виконано рішення, але в межах установленого законом строку, протягом якого воно може бути пред`явлено до примусового виконання. Внесення виправлень у судове рішення, яке не підлягає примусовому виконанню, строком не обмежено.

Описками вважаються помилки, зумовлені неправильним написанням слів, цифр тощо (пропуск літери, цифри, їх перестановка тощо). Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Особливо це стосується резолютивної частини рішення. В резолютивній частині будь-яка описка має істотне значення, оскільки вона може утруднити виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що судом апеляційної інстанції, при постановленні судового рішення, було допущено описку у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, а саме - судом помилково зазначено, що датою ухвалення вказаної постанови Одеським апеляційним судом є 03 жовтня 2020 року, тоді як справу було розглянуто 03 листопада 2020 року.

Таким чином, з метою усунення вказаних розбіжностей, колегія суддів вважає необхідним виправити вказану описку у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, та зазначити, що датою ухвалення постанови Одеським апеляційним судом є 03 листопада 2020 року. Відповідно, датою набрання законної сили постановою Одеського апеляційного суду, є також 03 листопада 2020 року.

Керуючись ст. ст. 269, 381 ЦПК України, судова колегія, -

ухвалила:

Заяву представника ОСОБА_1 про виправлення описки у вступної частині постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року у справі за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 на рішення Кілійського районного суду Одеської області від 11 вересня 2006 року у справі за позовом ОСОБА_2 про визнання права власності на нерухоме майно за спадщиною, задовольнити.

Внести виправлення до вступної частини постанови Одеського апеляційного суду від 03 листопада 2020 року, зазначивши, що датою ухвалення постанови Одеським апеляційним судом є 03 листопада 2020 року. Відповідно, датою набрання законної сили постановою Одеського апеляційного суду, є також 03 листопада 2020 року.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена в касаційному порядку за правилами ст. 389 ЦПК України.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе