Справа № 353/1184/19
Провадження № 2/353/83/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Гуцуляк Г.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності на житловий будинок, господарські будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 . Свої вимоги обґрунтовував тим, що за вищевказаною адресою проживала ОСОБА_2 і їй на праві власності належав житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по зазначеній адресі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла. Після її смерті відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона ще за життя заповіла позивачу. Позивач прийняв спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , шляхом постійного проживання на час відкриття спадщини. 27.11.2018 року він звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, однак в нотаріальному порядку йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння.

У зв`язку з вищевказаним, позивач просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в підготовче судове засідання не з`явився, однак у позовній заяві просив розгляд справи провести у його відсутності.

Представник відповідача - Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської в підготовче судове засідання не з`явився, однак до суду подав письмову заяву, у якій позов визнав, не заперечив проти його задоволення та просив розгляд справи провести без його участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що відповідно до довідки Гарасимівської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 34 від 01.02.2018 року, згідно погосподарської книги № 6 житловий будинок по АДРЕСА_1 належав ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 12.11.2019 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , побудовані у період з 1965 року по 1970 рік (а.с. 6-8).

Згідно копії свідоцтва про народження заявника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , його матір`ю вказано ОСОБА_2 (а.с. 11). Відповідно до копій довідок відділу реєстрації актів цивільного стану Городенківського районного управління юстиції Івано-Франківської області №№ 18/3-44, 19/3-44 від 01.02.2007 року (а.с. 13, 13 зворот) ОСОБА_4 19.12.1966 року зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 (мати заявника) та після реєстрації шлюбу останній присвоєно прізвище « ОСОБА_2 ». ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 помер, про що в книзі реєстрації актів про смерть у виконкомі Незвиської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області проведено відповідний запис 24.11.1967 року за № 15. Згідно копії свідоцтва про одруження ОСОБА_6 одружився з ОСОБА_2 (мати заявника) та після реєстрації одруження останній присвоєно прізвище « ОСОБА_2 » (а.с. 14).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року №20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_2 належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 5). Ще за життя ОСОБА_2 посвідчила заповіт, яким заповіла житловий будинок, все майно, земельну ділянку, яке буде їй належати, ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується копією заповіту від 15.03.2006 року (а.с. 15) та копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 10297650 від 10.07.2007 року (а.с. 16).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Відповідно до довідки Гарасимівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 35 від 01.02.2018 року (а.с. 4) ОСОБА_2 була постійною жителькою с. Гарасимів і на день смерті проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з нею проживав без реєстрації її єдиний син ОСОБА_1 (позивач). Вели спільне господарство, обробляли земельні ділянки, сплачували комунальні платежі (а.с. 4). Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 06.02.2019 року встановлено факт, що ОСОБА_1 (позивач) у період з 2005 року та на час відкриття спадщини - 24.09.2007 року постійно проживав разом зі спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 45-46), отже позивач ОСОБА_1 вважається таким, що прийняв спадщину.

Дані обставини також підтверджуються копією спадкової справи № 380/2018 від 27.11.2018 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. після смерті ОСОБА_2 (а.с. 27-44), з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом, які б бажали прийняти спадщину немає.

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в цілому, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 .

Позивачу в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за заповітом на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який б посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Івано-Франківської області Дузінкевич С.М. № 990/02-31 від 02.12.2019 року (а.с. 9).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, в порядку спадкування за заповітом після смерті .

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК Українисуд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачем в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 384,20 грн.

На підставі ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1241, 1268, 1276 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 200, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованим по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 .

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованому по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 , сплачений ним по квитанції № 89.49.1/35442879 від 09.12.2019 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 384 (Триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак