Рішення

Іменем України

Справа № 712/904/20

Провадження 2-о/712/36/20

29 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого - судді МАРЦІШЕВСЬКОЇ О.М.

при секретарі - Олефіренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Черкаський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану головного територіального управління юстиції у Черкаській області про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті рідного сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце смерті м. Севастополь, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про смерть.

В судове засідання заявник звернулась з заявою про розгляд справи в її відсутність, заяву підтримала, просила задоволити.

Представник ДРАЦС в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з положеннями передбаченими п. 2 ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Якщо документи про смерть особи відсутні, то державна реєстрація її смерті проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 ЦК України, актами цивільного стану є, серед іншого, смерть фізичної особи. А згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї ж статті, смерть фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Вимогами п.8 ч.1 ст.315 ЦК України встановлено те, що суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

В судовому засіданні встановлено, що заявник є рідною матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено свідоцтвом про народження заявника.

Згідно заяви, син заявниці ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Севастополь, причиною смерті був легеневий набряк, вказані пояснення підтверджені копією медичного свідоцтва про смерть серії 67 № 030659, видане органом, утвореним не у відповідності до законів України.

З метою реєстрації смерті свого сина заявник звернулася з заявою про державну реєстрацію смерті сина до Черкаського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану, однак листом від 28.01.2020 року за № 270/16.1-04.1, Відділом відмовлено у видачі свідоцтва про смерть ОСОБА_2 , оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, виданий органом, який утворений не на підставі законодавства України на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до Консультативного висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case) і сформульованого у ньому так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення, не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території.

Застосовуючи зазначений виняток у справі «Кіпр проти Туреччини» ЄСПЛ зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви. Встановлення факту має юридичне значення, оскільки необхідне заявнику для реєстрації факту смерті рідного сина.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті на тимчасово окупованій території, визначеній Верховної Радою України.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 258, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву задоволити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , місце смерті - м. Севастополь, АРК, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті - легеневий набряк, громадянство померлої особи - громадянин України, дата народження - ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження м.Черкаси.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГОЛОВУЮЧИЙ