Провадження № 2/359/3261/2020
Справа № 359/9909/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Муранова-Лесів І. В., вивчивши заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позиву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Бориспільського районного нотаріального округу Київської області Сидоренко Юлія Вікторівна, про визнання правочину недійсним,-

встановив:

14.12.2020 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про визнання недійсним договір дарування Ѕ частини житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .

Одночасно з позовною заявою до суду позивачем подана заява про забезпечення позову в порядку ст..ст.149-153 ЦПК України, а саме, з проханням: вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення заборони відчуження на майно, яке належить ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заява обґрунтована, зокрема тим, що вона мала в приватній власності Ѕ частину житлового будинку з господарськими спорудам по АДРЕСА_1 , інша Ѕ частина якого належить її сину ОСОБА_5 .. Позивач зареєстрована та проживає у вказаному будинку, де також були зареєстровані її сини ОСОБА_5 та ОСОБА_4 . Також вказує, що під тиском ОСОБА_6 посвідчила договір дарування на його користь належної їй Ѕ частини будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, після смерті якого відкрилася спадщина, і спадкоємцями першої черги є дружина померлого ОСОБА_2 та його донька ОСОБА_7 .

Як стверджує позивач, в неї є всі підстави побоюватись, що ОСОБА_2 , після вступу в спадщину здійснить неправомірні дії щодо майна, яке належало ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Зміст та форма заяви відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України, до заяви додано докази сплати судового збору в розмірі 420,40 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України, розгляд заяви відбувається без повідомлення учасників справи.

Вивчивши заяву та додані до неї документи, суд дійшов висновку що заява підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 2 вказаної статті визначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується : 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Частиною 2 ст. 150 ЦПК України визначено, що суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Як роз`яснено в пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

З доданих до заяви документів встановлено, що позивач оспорює укладений нею на користь спадкодавця договір дарування Ѕ частини житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , яка у зв`язку зі смертю обдарованого ОСОБА_4 , увійшла до складу спадкового майна. Отже, відповідачі у разі оформлення спадщини та реєстрації права власності на спадкове майно отримають можливість його відчуження, що може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, у випадку задоволення позову та відновлення права власності позивача на зазначене нерухоме майно.

Таким чином, приходжу до висновку, що є підстави для забезпечення позову щодо заборони відчуження спадкового майна у вигляді Ѕ частини житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 .

Водночас, підстави для вжиття заходів щодо заборони відчуження усього без виключення спадкового майном, відсутні.

Відповідно до ч. 7 ст. 153 Цивільного процесуального кодексу України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Так, згідно ч. 1 ст. 154 ЦПК України суд може вимагати від особи, яка звернулася із заявою про забезпечення позову, забезпечити відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову (зустрічне забезпечення).

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 3 ст. 154 ЦПК України, суд зобов`язаний застосовувати зустрічне забезпечення, якщо: 1) позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або 2) суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

При цьому відповідно до ч. 5 даної статті розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.

З наданих позивачем ОСОБА_1 документів вбачається, що вона має зареєстроване місце проживання, крім того, будучи особою непрацездатного віку, як спадкоємець що на момент смерті була зареєстрована та проживала зі спадкодавцем, набула право на частку у спадковому майні, зокрема спірному, за рахунок якого також може бути відшкодовано збитки, у разі їх заподіяння відповідачам.

З урахуванням викладеного вважаю, що підстави для зустрічного забезпечення відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 157 Цивільного процесуального кодексу України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України, примірник ухвали про забезпечення позову залежно від виду вжитих заходів одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, який стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

За змістом п. 1 ч. 5 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий збір не стягується за виконавчим документом про накладення арешту на майно для забезпечення позовних вимог та що підлягають негайному виконанню.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-153, 353 -355 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву задовольнити частково.

Накласти заборону відчуження (заборонити відчужувати) спадкового майна у вигляді Ѕ частини житлового будинку з господарськими спорудами АДРЕСА_1 , яке належало ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В межах виконання даної ухвали визначити, що стягувачем є :

- ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

боржниками :

- ОСОБА_2 , РНОКПП, паспортні дані, місце реєстрації невідомі, проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

- ОСОБА_7 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрована та прожиає за адресою: АДРЕСА_4 .

Ухвала судді набирає законної сили з моменту її винесення 16 грудня 2020 року і підлягає негайному виконанню.

Строк пред`явлення ухвали до виконання в межах строків, визначених Законом України «Про виконавче провадження» для пред`явлення виконавчого документа.

Копію даної ухвали відповідно до ч. 2 ст. 157 ЦПК України направити, для відома заявнику та боржнику.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя І. В. Муранова-Лесів