У Х В А Л А

"03" лютого 2020 р. Справа153/78/20

Провадження6/153/2/20-ц

у залі судових засідань у приміщенні Ямпільського районного суду Вінницької області у місті Ямпіль Вінницької області

Ямпільський районний суд Вінницької області

у складі головуючого судді Гаврилюк Т. В.

за участю секретаря судового засідання Гуцол Т. Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Ямпільського районного суду Вінницької області із заявою про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. В своїй заяві зазначив, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 14.05.2009 по справі №2-223/2009 було задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до нього про стягнення заборгованості. Пізніше 02.06.2009 було видано виконавчий лист щодо стягнення суми заборгованості. Зазначив, що на даний час про хід виконавчого провадження йому не відомо. Зазначена обставина підпадає під поняття «інші причини» для визнання листа таким, що не підлягає виконанню, визначеного ч.2 ст.432 ЦПК України, де передбачено, що суд визнає виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконання боржником чи іншою особою або з інших причин. У зв`язку із відсутністю чітко законодавчого визначення «інших причин» для визначення виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, ч.2 ст.432 ЦПК України в редакції від 15.12.2017, виникають труднощі під час їх процесуального застосування. Виконавчий лист, виданий Ямпільським районним судом Вінницької області 02.06.2009. З моменту його видачі пройшло більше 10 років, фактично виконавчий лист не виконаний та не може бути реально виконаний через ряд об`єктивних причин, які не залежать від сторін. Виконавче провадження залишається не виконане. Будь-які процесуальні дії по відношенню до нього не здійснюються, а тому він змушений звернутися до суду із вказаною заявою.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надав суду письмове клопотання про перенесення розгляду заяви за вхід.№514 від 24.01.2020. Клопотання мотивоване тим, що він у судове засідання з`явитися не може по причині відсутності за межами області по сімейних обставинах. Одночасно в судове засідання не має можливості з`явитися і його представник адвокат Жук А.А. (Угода №01 від 05.01.2020, Ордер серії ВН №101235 від 24.01.2020), який до 11.02.2020 перебуває у відпустці за межами області. Просив розгляд справи перенести на пізніший термін і призначити після 12.02.2020.

Стягувач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Головний державний виконавець Ямпільського районного відділу ДВС ГТУЮ у Вінницькій області Мушик Т., яка діє на підставі довіреності №1740/17.23-25 від 03.02.2020 у судове засідання не з`явилася, надала суду письмову заяву за вхід.№691 від 03.02.2020, в якій просила заяву розглянути у її відсутність. При вирішення питання покладається на розгляд суду.

Що стосується клопотання заявника про перенесення розгляду заяви, то суд вважає за необхідне зазначити наступне:

Відповідно до ч.3 ст.432 ЦПК України суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання.

Разом з тим, заявником не додано до клопотання доказів поважності причин його неявки в судове засідання та неявки його представника. В клопотанні зазначено лише слова заявника, які ніяким чином не підтвердженні належним і допустимим доказом. Тому, суд вважає, що заявник та його представник не з`явилися у судове засідання без поважних причин, тому відсутні підстави для перенесення розгляду заяви. Окрім того, відповідно до чинного цивільного процесуального законодавства, відсутність сторін не перешкоджає розгляду заяви, яка повинна бути розглянута у десятиденний строк.

Дослідивши матеріали заяви, суд приходить до наступного висновку:

Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковими до виконання.

Відповідно до ч.1ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.2 ст.432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на матеріально-правові та процесуально-правові.

Сутність процедури визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню полягає, насамперед, у встановленні обставин та фактів, що свідчать про відсутність матеріального обов`язку боржника, які виникли після ухвалення судового рішення, наявність процесуальних підстав, які свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа або наявності інших обставин, які зумовлюють необхідність установлення питань виконання судового рішення.

Виконавчий документ це письмовий документ встановленої форми і змісту, який видається судом для примусового виконання прийнятих ним у справах рішень, ухвал, постанов як підстава для їх виконання.

Органи виконавчої служби під час виконання рішень вчиняють дії згідно із змістом резолютивної частини рішення, яке зазначається у виконавчому листі, результатом цього має бути досягнення правового ефекту фактичне виконання зазначеного у виконавчому листі рішення.

Отже, за змістом ст.432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили; коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання, та матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання).

Судом встановлено, що рішенням Ямпільського районного суду Вінницької області від 14.05.2009 позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 35350,00 гривень основного боргу, 50000 грн. нарахованої пені та 880 гривень 35 копійок судових витрат. Всього 86230 гривень 35 копійок. (а.с.4-5). 02.06.2009 Ямпільським районним судом Вінницької області було видано виконавчий лист у справі №2-233/09. Рішення набрало законної сили 25.05.2009. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 25.05.2012 (а.с.6).

Із копії ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 04.05.2016 встановлено, що ОСОБА_2 поновлено строк на подання до примусового виконання виконавчого листа №2-233/09, виданого Ямпільським районним судом Вінницької області 02.06.2012 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 35350 гривень основного боргу, 50000 гривень нарахованої пені та 880,35 гривень судових витрат, а всього 86230,35 гривень.

Відпо відно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що ОСОБА_1 не доведено інших причин, які є процесуальними підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що борг ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 погашено. Обставини, які викладені в заяві, не підтверджені жодним доказом.

З урахуванням наведеного, відсутність інших причин, тобто, неможливістю виконання зобов`язання (матеріально-правові підстави) не є підставою для визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а тому суд приходить до висновку про відсутність необхідності визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, а заяву ОСОБА_1 суд вважає не обґрунтованою і такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст.258, 259, 260, 260, 352, 353, 354, 355, 432 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню - відмовити.

Копію ухвали направити сторонам, для відому.

Ухвалу може бути оскаржено до Вінницького апеляційного суду через Ямпільський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий Т. В. Гаврилюк