Справа № 309/3102/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача: Мацунича М.В.

суддів: Джуга С.Д., Кожух О.А.

з участю секретаря судового засідання: Чучка Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Штефанюка Івана Матвійовича поданої в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Хустського районного суду про повернення позовної заяви, постановлену 30 жовтня 2019 року головуючим суддею Кемінь В.Д. у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Гелеван Сергія Івановича, про визнання неправомірними та скасування рішень,-

встановив:

Ухвалою Хустського районного суду від 30.10.2019 позовну заяву подану Штефанюком І.М. в інтересах ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі, поданій Штефанюком І.М. в інтересах ОСОБА_2 , ставиться питання про скасування даної ухвали. В обґрунтування скарги посилається на те, що адвокатом Штефанюком І.М. надано документи, які підтверджують повноваження представника.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи і обговоривши підстави апеляційної скарги, вважає, що така підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Хустського районного суду від 10.10.2019 року позовну заяву, подану адвокатом Штефанюком І.М. в інтересах ОСОБА_2 залишено без руху, у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме: така не оплачена судовим збором у повному обсязі; до заяви не додано документів, які підтверджують повноваження представника.

На виконання вказаної ухвали суду 25.10.2019 року адвокат Штефанюк І.М. подав до суду заяву про усунення недоліків зазначених в ухвалі суду від 02.01.2018 року, до якої долучено копію договору про надання правової допомоги від 06.03.2017, копію ордеру від 28.08.2017, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю та квитанції про сплату судового збору.

Ухвалою Хустського районного суду від 30.10.2019 року позовну заяву подану адвокатом Штефанюком І.М. в інтересах ОСОБА_2 визнано неподаною та повернуто заявнику. Ухвала вмотивована тим, що не усунуто недоліків у строк вказаний в ухвалі від 10.10.2019 року, а саме не надано належних документів, які підтверджують повноваження представника.

Однак з даним висновком суду першої інстанції не може погодитись колегія суддів, виходячи з наступних мотивів.

Згідно ч. 1, 2 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо ухвала про залишення позовної заяви без руху постановляється з підстави несплати судового збору у встановленому законом розмірі, суд в такій ухвалі повинен зазначити точну суму судового збору, яку необхідно сплатити (доплатити).

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, що якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Інакше заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Згідно ч. 2 ст. 175 ЦПК України, позовна заява підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.

Згідно ч.7 ст.177 ЦПК України до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.

Відповідно до ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, що адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

А згідно з ч.2 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» ордер - письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

З аналізу даних норм права слідує, що ордер та договір про надання правової допомоги є тими документами, що належним чином підтверджують повноваження адвоката в цивільному процесі як представника.

В даному випадку позов ОСОБА_2 підписано адвокатом Штефанюком І.М., як представником.

До заяви про усунення недоліків додано Договір про надання правової допомоги від 06.03.2017, укладений між ОСОБА_2 (Клієнт) та Штефанюком І.М. (Адвокат). Згідно даного договору адвокат надає клієнту правову допомогу з представництва інтересів клієнта у судових органах усіх рівнів, з використанням засобі передбачених ЦПК України, в тому числі й подавати від імені клієнта позовні заяви (а.с.12-14). Також долучено ордер серії ЗР №29403 від 28.08.2017 виданий на підставі вказаного договору від 06.03.2017 (а.с.16).

На думку апеляційного суду вказані документи належним чином підтверджують повноваження Штефанюка І.М. як представника ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції послався на те,що вказаній вище договір про надання правової допомоги та ордер використовувалися у іншій цивільній справі у якій ОСОБА_2 постійно проводив заміни представника з укладенням угод з іншим адвокатом. Зокрема 02.10.2019 відбулася заміна представника ОСОБА_2 на адвоката Фула М.Ю. На думку суду укладення договору з іншим адвокатом фактично припинило дію угоди з адвокатом Штефанюком І.М.

Однак такі висновки суду першої інстанції є помилковими з огляду на таке.

Так, чинний ЦПК України та Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» не містить жодних обмежень щодо можливості представництва одним адвокатом інтересів клієнта у різних цивільних справах, в тому числі й на підставі одного й того ж самого договору про надання правової допомоги.

Отже, адвокат вправі представляти інтереси клієнта у різних цивільних справах на підставі одного договору, якщо інше не передбачено самими договором. Договором про надання правової допомоги від 06.03.2017 не передбачено таких обмежень.

Також чинним, законодавством не передбачено обмежень щодо кількості можливих представників однієї особи, можливості вибору конкретного представника та їх заміни. Відтак, заміна ОСОБА_2 представника у іншій цивільній справі сама по собі не свідчить про автоматичне припинення дії угоди від 06.03.2017, оскільки така обставина згідно умов договору (п.5.1) не є підставою для припинення його чинності.

Таким чином, суд не вправі був повертати позовну заяву Штефанюка І.М. , подану в інтересах ОСОБА_2 .

Отож, ухвала Хустського районного суду від 30.10.2019 підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції.

Виходячи з наведеного та керуючись нормами статей 367, 368, 374, 375, 381-384, апеляційний суд, -

постановив:

апеляційну скаргу Штефанюка Івана Матвійовича поданої в інтересах ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Хустського районного суду від 30 жовтня 2019 року про повернення позовної заяви скасувати, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 31 січня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді