Справа № 308/8841/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 листопада 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області у складі:

головуючої - судді Зарева Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Віраг Е.М.,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовною заявою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служби у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації, що знаходиться за адресою: м. Ужгород, вул. Загорська, 10, поверх 1,

про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в Ужгородський міськрайонний суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про визначення способів участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою донькою.

Свої позовні вимоги позивач мотивує тим, що 21 серпня 2010 року між ним та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Від шлюбу вони мають спільну доньку - ОСОБА_3 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Сімейне життя у сторін не склалося, з листопада 2019 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися, а 09.07.2020 ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, за якою відкрито провадження у цивільній справі № 308/6589/20.

Зазначає, що з приводу розірвання шлюбу не заперечує, щодо необхідності сплати аліментів також.

Вказує, що відповідачка ОСОБА_2 проживає з донькою ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 , однак, він також бажає брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною, тому просить встановити наступні способи його участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 : перший та третій тижні місяця - з п`ятниці 09 год. 00 хв. до неділі 09 год. 00 хв.; другий та четвертий тижні місяця - з середи 09 год. 00 хв. до четверга 19 год. 00 хв. Окрім того, просить зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти його про термін від`їзду та місце перебування ОСОБА_3 за межі України шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед від`їздом.

У судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, однак, надали суду заяву, в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд провести розгляд справи за їх відсутності.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, також подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов визнала в повному обсязі.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Ужгородської районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, однак, 16.11.2020 року подав до суду клопотання про розгляд справи без участі третьої особи.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 13 ЦПК, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Як встановлено з матеріалів справи, 21 серпня 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб від 21.08.2010 року серії НОМЕР_1 .

Відповідно до свідоцтва про народження від 28 січня 2011 року серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у сторін народилась спільна дитини - ОСОБА_3 .

Батьки: батько ОСОБА_1 , мати ОСОБА_2 .

Сімейне життя ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не склалося, тому з листопада 2019 року шлюбні відносини між ними фактично припинилися.

Дев`ятого липня 2020 року ОСОБА_2 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду з позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів. Ухвалою від 21.07.2020 року за вказаною заявою відкрито провадження у справі № 308/6589/20.

ОСОБА_2 спільно проживає з донькою ОСОБА_3 окремо від позивач за адресою: АДРЕСА_3 , про що відповідач ОСОБА_1 не заперечує.

Одночасно, ОСОБА_1 бажає брати участь у вихованні та спілкуванні з дитиною.

Згідно довідки про доходи 04 серпня 2020 року, ОСОБА_1 працює лікарем ветеринарної медицини Львівської регіональної служби ДВСК та нагляду на державному кордоні та транспорті, отримує стабільну заробітну плату.

За місцем роботи характеризується позитивно, як спокійний, самодисциплінований та врівноважений, що підтверджується характеристикою наданою начальником Чопського ПІПВМ Грох Т.О. від 12.08.2020.

Відповідно до характеристики від 11.08.2020 року № 289, виданої за підписом сільського голови А.І. Пушкар, ОСОБА_1 зареєстрований на постійне місце проживання в АДРЕСА_4 , бере активну участь у вихованні доньки, хороший сім`янин та турботливий батько, характеризується позитивно.

Першого вересня 2020 року ОСОБА_1 особисто звернувся з заявою до міського голови Ужгородської міської ради з заявою про надання висновку щодо визначення способів участі у вихованні дитини.

П`ятого жовтня 2020 року, за підписом в.о. голови державної адміністрації Х. Маценко, прийнято розпорядження № 314 про визначення способів участі у вихованні дітей та спілкуванні з ними того з батьків, хто проживає окремо.

Вказаним розпорядженням визначено спосіб участі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_4 , у вихованні та спілкуванні із його малолітньою дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , яка проживає разом із матір`ю, ОСОБА_2 , за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зустрічей із нею у першу та третю п`ятницю місяця з 08:00 до 09:00 неділі, другу та четверту середу з 08:00 до 19:00 четверга щомісячно з ночівлею за місцем його проживання.

Відповідно до ст. 141 СК України, мати, батько дитини мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою.

Згідно з ст. 157 СК України, питання про виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний приймати участь в його вихованні і має право на особисте спілкування з нею. А той із батьків, з ким проживає дитина, не має перешкоджати тому із батьків, хто проживає окремо, спілкуватися із дитиною та приймати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

У відповідності до ст. 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1989 року (ратифікована 27.02.1991), держави - учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.

Крім цього, статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У преамбулі Конвенції ООН про права дитини визначено, що дитині для повного і гармонійного розвитку її особи необхідно зростати в сімейному оточенні, в атмосфері щастя, любові і розуміння. Зазначене положення також закріплено у ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», якою сім`я визнається природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і яка несе відповідальність за створення належних умов для цього. Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню.

Крім того, згідно із ст.ст. 11 та 14 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей.

На переконання суду, між тим з батьків, хто проживає окремо, і дитиною повинен існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками, а батьків - з своїми дітьми - служить задоволенню життєво важливих потреб дитини.

Також, діти для повного і гармонійного розвитку їх особистості потребують любові і розуміння. Вони мають це, коли можливо, рости під опікою і відповідальністю обох батьків, що забезпечить їх виховання в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Безпосередня участь батька у вихованні доньки, регулярне спілкування між ним не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а насамперед буде повністю відповідати інтересам дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

У разі визнання відповідачем позову суд, відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Беручи до уваги встановлені у справі обставини, положення ст.ст.141, 150, 157, 159 СК України, а також повне визнання позову відповідачем, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з метою дотримання розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини, зокрема, і те, що кожен з батьків зобов`язаний приймати участь у вихованні дитини не епізодично, а постійно, і характер таких зустрічей не повинен носити формальний характер, а між батьками та дітьми повинен існувати систематичний контакт, враховуючи, що батьки дитини проживають окремо, суд вважає позовні вимоги обгрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню.

Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідачки належить стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 1681,60 гривень.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 141, 153, 157 СК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву задовольнити.

2. Встановити ОСОБА_1 , для участі у вихованні та спілкуванні з неповнолітньою дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , такі способи участі:

перший та третій тижні місяця - з п`ятниці 09 год. 00 хв. до неділі 09 год. 00 хв.

другий та четвертий тижні місяця - з середи 09 год. 00 хв. до четверга 19 год. 00 хв.

3. Зобов`язати ОСОБА_2 повідомляти ОСОБА_1 про термін від`їзду та місце перебування ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , за межі України шляхом письмового повідомлення (особисто вручити повідомлення або надіслати цінним листом з описом та повідомленням) не пізніше ніж за 10 днів перед від`їздом.

4. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого позивачем судового збору в розмірі 1681,60 гривень.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.І. Зарева