Справа № 127/9092/19
Провадження № 22-ц/801/122/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 рокуСправа № 127/9092/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Голоти Л.О., Денишенко Т.О.,

за участю секретаря судового засідання Кузьменка Б.І., представників ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2019 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Курбатової Світлани Пантелеймонівни, ОСОБА_4 про визнання іпотекодержателем нерухомого майна, вчинення дій,

в с т а н о в и в:

В березні 2019 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Курбатової Світлани Пантелеймонівни, ОСОБА_4 про визнання іпотекодержателем нерухомого майна, вчинення дій, мотивуючи свої вимоги тим, що 16.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0, згідно з умовами якого ОСОБА_4 був наданий кредит в іноземній валюті в розмірі 199 000 доларів США, строком до 13.05.2033 року та відсотковою ставкою за користування кредитом 13 % річних та зі сплатою платежів згідно Додатку 1 - Графіку погашення кредиту.

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки № 86232, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. 19.05.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 2324. Предметом іпотеки є цілий житловий будинок з прибудовою та господарською будівлею, розташований в АДРЕСА_1 , зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном.

Згідно зазначеного договору іпотеки приватним нотаріусом було внесено до Державного реєстру іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи № 7210995, № 7209683 від 19.05.2008 року про обтяження іпотекою та накладення заборони на нерухоме майно: житловий будинок з прибудовою та господарською будівлею, розташований в АДРЕСА_1 , що є власністю ОСОБА_4

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передало (відступило) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора в зазначених зобов`язаннях , а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати замість АТ «УкрСиббанк» від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Відповідно до укладеного договору купівлі-продажу прав вимоги за кредитами від 08.12.2011 року, АТ Дельта Банк» набуло права вимоги по кредитному договору № 0 ) від 16.05.2008 року та за договором іпотеки № 86232 від 19.05.2008 року.

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року в цивільній справі № 2-6346/10 в задоволенні первісного позову про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 задоволено. Розірвано кредитний договір від 16.05.2008 року та договір іпотеки від 19.05.2008 року. Зобов`язано приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Курбатову С.П. виключити з державного реєстру іпотек запис № 7210995, яким обтяжено належний ОСОБА_4 будинок, а також вилучити запис про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчужень об`єктів нерухомого майна.

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.01.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року в цивільній справі № 2-6346/10 залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2011 року було зупинене виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року в цивільній справі № 2-6346/10.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14.01.2011 року було скасовано. Справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.11.2011 року позов ОСОБА_4 до АТ «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору, договору іпотеки, зобов`язання приватного нотаріуса виключити з реєстру обтяжень запис про іпотеку залишено без розгляду.

Оскільки рішення суду апеляційної інстанції вступає в силу з моменту його проголошення, то 09.02.2011 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. вилучено обтяження предмета іпотеки та заборони відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року в цивільній справі № 2-6346/10.

З Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 154904810 від 04.02.2019 року позивач додатково дізнався, що 23.09.2011 року на підставі договору купівлі-продажу, реєстр. № 2243 від 20.09.2011 року, дану нерухомість зареєстровано на нового власника - ОСОБА_6 , а 15.03.2018 року на підставі договору дарування, реєстр. № 277 від 15.03.2018 року, право власності на предмет іпотеки перейшло до ОСОБА_1 .

Тобто, відчуження нерухомого майна, яке перебувало в іпотеці, відбулося на підставі рішення суду, яке згодом було скасоване.

31.05.2018 року відділом державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень Управління з питань реєстрації Вінницької міської ради було відмовлено АТ «Дельта Банк» в реєстрації обтяження нерухомого майна по АДРЕСА_1 іпотекою.

Таким чином, права АТ «Дельта Банк» порушені і підлягають захисту на підставі Закону України «Про іпотеку», ст.ст. 514, 516, 526, 546, 572, 575, 593 ЦК України, Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», тому представник позивача просив: визнати ПАТ «Дельта Банк» іпотекодержателем нерухомого майна: цілого житлового будинку з прибудовою та господарською будівлею, що розташований в АДРЕСА_1 , зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, на підставі Іпотечного договору № 86232, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. 19.05.2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 2324; скасувати в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення обтяжень та поновити у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з моменту вчинення первинних записів (з 19.05.2008 року) запис про обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно, а саме:

- номер запису про іпотеку № 7210995 від 19.05.2008 року, а саме: цілий житловий будинок з прибудовою та господарською будівлею. розташований в АДРЕСА_1 зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, на підставі іпотечного договору № 86232, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. 19.05.2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 2324.

- номер запису про обтяження № 7209683 від 19.05.2008 року, а саме: цілий житловий будинок з прибудовою та господарською будівлею. розташований в АДРЕСА_1 зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, на підставі іпотечного договору № 86232, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. 19.05.2008 року та зареєстрований в реєстрі за № 2324;

- внести зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо «Відомостей про суб`єктів» у записі:

- номер запису про іпотеку № 7210995 від 19.05.2008 року - змінити іпотекодержателя АКІБ «УкрСиббанк» на іпотекодержателя ПАТ «Дельта Банк» (, 01014, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б);

- номер запису про обтяження № 7209683 від 19.05.2008 року - змінити обтяжувача АКІБ «УкрСиббанк» на обтяжувача ПАТ «Дельта Банк» (, 01014, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б).

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2019 року позов задоволено частково.

Визнано ПАТ «Дельта Банк» іпотекодержателем нерухомого майна - цілого житлового будинку з прибудовою, господарською будівлею, розташований в АДРЕСА_1 зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними цим нерухомим майном, на підставі Іпотечного договору № 86232, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. 19 травня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі № 2324.

Внесено зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо іпотекодержателя - ПАТ «Дельта Банк» та поновити з моменту вчинення первинних записів - з 19.05.2008 року обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно - цілий житловий будинок з прибудовою, господарською будівлею, розташований в АДРЕСА_1 , зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном на підставі Іпотечного договору № 86232, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. 19.05.2008 року, зареєстрований в реєстрі № 2324.

В решті позову - відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» судовий збір в сумі 1921 грн.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 посилалась на те, що судом першої інстанції безпідставно було відмовлено у застосуванні строків позовної давності, а також те, що позивачем було обрано невірний спосіб захисту, зокрема ПАТ «Дельта Банк» мав би звернутись до суду з заявою про поворот виконання рішення.

На апеляційну скаргу надійшов відзив ПАТ «Дельта Банк», в якому останнє заперечує проти викладеного в апеляційній скарзі, просить залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України передбачено, що під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин.

Зазначеним вимогам судове рішення не відповідає.

Судом встановлено, що 16.05.2008 року між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 був укладений договір про надання споживчого кредиту № 0 (а.с. 9-16), згідно з умовами якого ОСОБА_4 був наданий кредит в іноземній валюті в розмірі 199 000 доларів США на строк до 13.05.2033 року, із відсотковою ставкою за користування кредитом 13 % річних та зі сплатою платежів згідно Додатку 1 - Графіку погашення кредиту (а.с. 17-22).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 16.05.2008 року № 0 між АК «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 укладений договір іпотеки № 86232, посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. 19.05.2008 року, зареєстрований в реєстрі за № 2324 (а.с. 25-28). Предметом іпотеки є цілий житловий будинок з прибудовою та господарською будівлею, розташований в АДРЕСА_1 , зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном.

Сторони договору іпотеки, крім іншого, домовились, що іпотекодавець має право змінити предмет іпотеки за попередньою письмовою згодою іпотекодержателя; порушувати перед іпотекодержателем питання про надання письмової згоди на продаж та/або передачу третім особам предмету іпотеки за умови переведення на покупця суми заборгованості, що виникла із зобов`язання, забезпеченого іпотекою (п.п.2.3.1, 2.3.2); іпотекодавець зобов`язаний не порушувати прав іпотекодержателя, що надані останньому ЗУ «Про іпотеку»; виконувати обов`язки, що покладені на іпотекодавця за ЗУ «Про іпотеку» (п.п.3.4.1, 3.4.2).

Договір іпотеки діє з моменту нотаріального посвідчення і до повного виконання зобов`язань за цим договором, що обумовлюють основне зобов`язання (п.6.1).

На підставі п. 6.2, 6.3 зазначеного договору іпотеки, приватним нотаріусом були внесені до Державного реєстру іпотек № 7210995 від 19.05.2008 року та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 7209683 від 19.05.2008 року відомості про обтяження іпотекою та накладення заборони на нерухоме майно: житловий будинок з прибудовою та господарською будівлею, розташований в АДРЕСА_1 та є власністю ОСОБА_4

16.02.2009 року між ОСОБА_4 та АКІБ «УкрСиббанк» було нотаріально посвідчено договір про внесення змін № 1 до договору іпотеки, посвідченого 19.05.2008 року за реєстр. № 2324, яким було доповнено договір п.1.2.1 та погоджено, що внесені зазначеною додатковою угодою зміни іпотекодавцю відомі, він їх розуміє і погоджується з ними (а.с. 172-173).

08.12.2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта Банк» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами (а.с. 169), відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним договором, АТ «УкрСиббанк» передало (відступило) АТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого АТ «Дельта Банк» замінює АТ «УкрСиббанк» як кредитора в зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від АТ «УкрСиббанк» до АТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до АТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимагати замість АТ «УкрСиббанк» від боржників повного, належного та реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами. Даний договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. 08.12.2011 року за реєстр. № № 2949, 2950 (зворот а.с. 169).

На підставі даного договору АТ Дельта Банк» набуло права вимоги, зокрема, за кредитним договором № 0 від 16.05.2008 року та за договором іпотеки № 86232 від 19.05.2008 року (а.с. 170-171).

Таким чином, відповідно до ст.ст. 512-514 ЦК України відбулась заміна кредитора у зобов`язанні - з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк».

Рішенням Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року в цивільній справі № 2-6346/10 в задоволенні первісного позову про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором - відмовлено. Зустрічну позовну заяву ОСОБА_4 задоволено. Розірвано договір про надання споживчого кредиту № 0 від 16.05.2008 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та ОСОБА_4 внаслідок істотної зміни обстановки. Розірвано договір іпотеки від 19.05.2008 року. Зобов`язано приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Курбатову С.П. виключити з державного реєстру іпотек запис № 7210995, яким обтяжено належний ОСОБА_4 будинок АДРЕСА_1 (а.с. 42-48).

Ухвалою Апеляційного суду Вінницької області від 14.01.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року в цивільній справі № 2-6346/10 залишено без змін (а.с. 49-54).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 18.05.2011 року було зупинене виконання рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року в цивільній справі № 2-6346/10 (а.с. 55-56).

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.06.2011 року рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року та ухвалу Апеляційного суду Вінницької області від 14.01.2011 року було скасовано. Справу передано на розгляд до суду першої інстанції (а.с. 57-61).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.11.2011 року позов ОСОБА_4 до АТ «УкрСиббанк» про розірвання кредитного договору, договору іпотеки, зобов`язання приватного нотаріуса виключити з реєстру обтяжень запис про іпотеку залишено без розгляду (а.с. 62).

Рішенням (заочним) Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.11.2011 року в цивільній справі № 2-3122/11 стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ТОВ «Фавор» на користь АТ «УкрСиббанк» заборгованість станом на 24.03.2010 року за кредитним договором № 0 ) від 16.05.2008 року, договором поруки від 16.05.2008 року № 204404, від 16.05.2008 року № 204618 в сумі 225 096.54 доларів США (а.с. 31-33).

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 03.12.2012 року в цивільній справі № 2-3122/11 замінено стягувача з ПАТ «УкрСиббанк» на ПАТ «Дельта Банк» (а.с. 34-35).

З виконання рішення (заочного) Ленінського районного суду м. Вінниці від 24.11.2011 року в цивільній справі № 2-3122/11 постановою державного виконавця від 22.08.2018 року було відкрите виконавче провадження № 57054108 (а.с. 36-37).

Оскільки відповідно до вимог ст. 319 ЦПК України (в редакції, що діяла до 15.12.2017 року) рішення апеляційного суду набирає законної сили з моменту його проголошення (в даному випадку рішення апеляційного суду від 14.01.2011 року), то, на підставі рішення Ленінського районного суду м. Вінниці від 10.11.2010 року та Апеляційного суду Вінницької області від 14.01.2011 року в цивільній справі № 2-6346/10, 09.02.2011 року приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. вилучено запис про обтяження спірного об`єкта іпотекою та забороною відчуження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек (зворот а.с. 65).

Даний факт підтверджено Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 154904810 від 04.02.2019 року

23.09.2011 року на підставі договору купівлі-продажу, реєстровий № 2243 від 20.09.2011 року, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований на нового власника - ОСОБА_6 , а 15.03.2018 року на підставі договору дарування, реєстровий № 277 від 15.03.2018 року - на ОСОБА_1 (а.с. 63-67).

Доводи апеляційної скарги щодо застосування процедури повороту виконання рішення не заслуговують на увагу, так як поворот виконання рішення є способом захисту майнових прав сторони, який не може бути застосований у справах, де предметом спору є немайнові права, зокрема право на визнання кредитного чи іпотечного договору діючими, та право на вимогу про внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка може бути розглянута лише у порядку позовного провадження.

Разом з тим, із урахуванням ч. 4 ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з постановленням нового судового рішення з наступних підстав.

Суд першої інстанції, вирішуючи позовні вимоги, виходив з того, що ухвалення судом рішення про скасування обтяжень нерухомого майна боржника та виключення запису з Єдиного реєстру заборон, яке згодом було скасоване, не спростовує презумпції правомірності обтяження спірного нерухомого майна іпотекою на час його відчуження, таке обтяження є чинним з моменту його первинної реєстрації в цьому реєстрі, а тому частково задовольнив позовні вимоги.

Проте колегія суддів з таким висновком суду погодитись не може з огляду на наступне.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 546 Цивільного кодексу України, виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Відповідно до статті 1 Закону України "Про іпотеку" іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Таким чином, іпотека як майновий спосіб забезпечення виконання зобов`язання є особливим (додатковим) забезпечувальним зобов`язанням, що має на меті стимулювати боржника до виконання основного зобов`язання та запобігти негативним наслідкам порушення боржником своїх зобов`язань або зменшити їх. Забезпечувальне зобов`язання (взаємні права і обов`язки) виникає між іпотекекодержателем (кредитором за основним зобов`язанням) та іпотекодавцем (боржником за основним зобов`язанням). Сутність цього права полягає в тому, що воно дозволяє задовольнити вимоги кредитора навіть у разі невиконання боржником свого зобов`язання в силу компенсаційності цього права за рахунок іпотечного майна та встановленого законом механізму здійснення кредитором свого переважного права, незалежно від переходу права власності на це майно від іпотекодавця до іншої особи (в тому числі й у випадку недоведення до цієї особи інформації про обтяження майна).

Як вбачається з матеріалів справи, нерухоме майно, яке було передано для забезпечення кредитного договору, вибуло з реєстру обтяжень та було перепродане. Підставою вчинення юридично значимих дій стало незаконне рішення суду, яке було скасоване, водночас записи про обтяження предмета іпотеки відновлені не були.

Відповідно до частин 1, 2 статті 3 Закону України "Про іпотеку" (у редакції Закону на момент укладення договору іпотеки) іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом. Взаємні права і обов`язки іпотекодавця та іпотекодержателя за іпотечним договором виникають з моменту його нотаріального посвідчення.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про іпотеку" (у редакції Закону на момент укладення договору іпотеки) обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. У разі недотримання цієї умови іпотечний договір є дійсним, але вимога іпотекодержателя не набуває пріоритету відносно зареєстрованих прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно.

Згідно з частиною 1 статті 33 Закону України "Про іпотеку" (у редакції Закону на момент укладення договору іпотеки) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

З аналізу наведених норм вбачається, що іпотекодержатель набуває права майнової вимоги на підставі іпотечного договору з моменту його нотаріального посвідчення/державної реєстрації. Реалізація цього права іпотекодержателем (задоволення забезпеченої іпотекою вимоги за рахунок предмета іпотеки) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання відбувається шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки.

Предметом перегляду судового рішення є задоволені позовні вимоги про визнання ПАТ «Дельта Банк» іпотекодержателем нерухомого майна - цілого житлового будинку з прибудовою, господарською будівлею, розташований в АДРЕСА_1 зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними цим нерухомим майном, на підставі Іпотечного договору № 86232, посвідченого приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. 19 травня 2008 року, зареєстрованого в реєстрі № 2324 та внесення зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо іпотекодержателя - ПАТ «Дельта Банк» та поновити з моменту вчинення первинних записів - з 19.05.2008 року обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно - цілий житловий будинок з прибудовою, господарською будівлею, розташований в АДРЕСА_1 , зі всіма об`єктами, функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном на підставі Іпотечного договору № 86232, який посвідчений приватним нотаріусом Вінницького міського нотаріального округу Курбатовою С.П. 19.05.2008 року, зареєстрований в реєстрі № 2324.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, при цьому способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається з двох елементів: предмету і підстави позову.

Предметом позову, як вимоги про захист порушеного або оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу, є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Підстава позову - це факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу, до яких входять юридичні факти, тобто ті, з якими норми матеріального права пов`язують виникнення, зміну чи припинення прав та обов`язків суб`єктів спірного матеріального правовідношення.

Предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов`язки сторін у справі та складаються з фактів - підстав позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Як убачається з матеріалів справи, ПАТ "Дельта Банк" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 як нового власника предмета іпотеки/нового іпотекодавця з вимогою про визнання права іпотекодержателя.

Підставою позову ПАТ "Дельта Банк" визначило вилучення з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна заборону відчуження майна та з Державного реєстру іпотек записів про обтяження нерухомого майна на підставі рішення суду апеляційної інстанції, яке було скасовано, а правовою підставою для звернення з даним позовом позивачем визначено положення статей 1, 3, 33 Закону України "Про іпотеку", ч. 1 ст. 572, ч. 1 ст. 575 Цивільного кодексу України.

Згідно з положеннями Цивільного процесуального кодексу України рішення суду має ґрунтуватися, зокрема, на тому, чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються, чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Отже, вирішуючи цивільно-правовий спір суди встановлюють дійсні правовідносини сторін та, виходячи з установленого, застосовують ті норми матеріального права, якими регулюються ці відносини.

Однак, судом першої інстанції не встановлено дійсні правовідносини між позивачем та відповідачами: не визначено чи саме відповідачами порушується та не визнається право позивача, про захист якого заявлено у позові, у зв`язку з цим не визначено, яким чином воно буде поновлене саме відповідачами у разі задоволення позовних вимог з урахуванням того, що і законом, і іпотечним договором реалізація права іпотекодержателя відбувається шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, судом в порушення статті 16 Цивільного кодексу України, статті 33 Закону України "Про іпотеку" не взято до уваги, що заявлена позивачем вимога є фактично вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення.

Крім того, судом залишено поза увагою, що позовна вимога про скасування у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію припинення обтяжень та поновлення у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з моменту вчинення первинних записів з 18.04.2008 запису про обтяження нерухомого майна іпотекою та забороною на нерухоме майно, фактично стосується прав та інтересів не позивача у справі, а ТОВ "Укрсиббанк".

Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України).

При зверненні до суду позивачу необхідно обирати такий спосіб захисту, який міг би відновити його становище та захистити порушене право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд з`ясовує характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Вказаний висновок відповідає такому принципу права як правосуддя, який за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Відтак, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Однак, з урахуванням викладеного, обраний позивачем спосіб захисту порушеного, на його думку, права не забезпечить його поновлення, зокрема погашення існуючого боргу та не є адекватним наявним обставинам.

Зазначена позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2019 року у справі № 924/563/18.

Враховуючи наведене, позовні вимоги не підлягають задоволенню з за-значених підстав.

Згідно п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зважаючи на викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2019 року скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог позовна давність не застосовується.

Відповідно до п. 13 статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

У зв`язку з тим, що в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк» відмовлено, то понесені ОСОБА_1 судові витрати за розгляд справи в суді апеляційної інстанції слід стягнути з позивача на її користь.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 25 жовтня 2019 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позову Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до ОСОБА_1 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Департаменту адміністративних послуг Вінницької міської ради в особі відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Курбатової Світлани Пантелеймонівни, ОСОБА_4 про визнання іпотекодержателем нерухомого майна, вчинення дій.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на користь ОСОБА_1 2881,50 грн. судового збору сплаченого останньою за подачу апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 31 січня 2020 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: Л.О. Голота

Т.О. Денишенко