Постанова

Іменем України

16 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 730/105/19

провадження № 61-11174св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - Луєнко Юрія Васильовича на постанову Чернігівського апеляційного суду від

07 травня 2019 року у складі судді: Висоцької Н. В., Мамонової О. Є.,

Шитченко Н. В.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення дії, яка порушує закон.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач, обіймаючи посаду сільського голови, 15 січня 2019 організував та провів загальні збори громадян села, на яких він же і головував. Серед розглянутих питань було вирішення переходу церковної громади до Православної Помісної Церкви України (далі - ППЦУ). Таке рішення має бути оформлено окремим протоколом та завізовано підписами усіх присутніх прихожан, проте релігійна громада села Оленівка жодних зборів не проводила, питання переходу до ППЦУ не розглядала та жодних підписів від прихожан не збирала.

У зв`язку з тим, що перехід церковної громади оформлено з порушенням вимог законодавства, просив визнати незаконним та скасувати рішення громадян села Оленівка Борзнянського району Чернігівської області в частині переходу церковної громади до ППЦУ оформлене протоколом від 15 січня 2019 року № 1 підписаного головою сільської ради ОСОБА_2 та завізованого печаткою Оленівської сільської ради.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Борзнянського районного суду від 06 березня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення дії, яка порушує закон - відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу 7 000,00 грн.

Суд першої інстанції керувався тим, що позов пред`явлено до ОСОБА_2 , як фізичної особи - громадянина. Разом з тим, позовні вимоги стосуються посадової особи органу місцевого самоврядування, виконуючого повноваження сільського голови с. Оленівка відповідно до Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні». Будь-яких порушень прав чи законних інтересів ОСОБА_1 особисто ОСОБА_2 , як фізичною особою, не встановлено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Чернігівського апеляційного суду від 07 травня 2019 року рішення Борзнянського районного суду від 06 березня 2019 року залишено без змін. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу 1 000,00 грн.

Апеляційний суд керувався тим, що позивачем визначено коло учасників цивільного процесу, а саме - відповідача як фізичну особу, проте під час розгляду справи в суді першої інстанції позивачем не доведено, що

ОСОБА_2 порушено будь-які права чи законні інтереси позивача.

Стягуючи відшкодування витрат на правничу допомогу суд апеляційної інстанції послався на принцип співмірності оплати послуг адвоката зі складністю справи та обсягом виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом на участь в судових засіданнях, і зменшив заявлену до стягнення суму витрат відповідача в розмірі 13 520,00 грн до 1 000,00 грн.

Аргументи учасників справи

У червні 2019 року представник ОСОБА_2 - Луєнко Ю. В. подав до Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Чернігівського апеляційного суду від

07 травня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просив постанову апеляційного суду змінити в частині витрат на правову допомогу. Стягнути з позивача на його користь 13 520,00 грн в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката.

Касаційну скаргу мотивовано тим, що апеляційний суд підтвердив наявність

у матеріалах справи доказів про понесення відповідачем витрат на професійну правничу допомогу адвоката, але вказав на принцип співмірності і дійшов висновку про стягнення з позивача в рахунок відшкодування витрат на правничу допомогу лише 1 000,00 грн. При цьому, апеляційний суд не встановив невідповідності вимогам законодавства, неналежності чи недопустимості поданих документів на підтвердження понесених відповідачем витрат на професійну допомогу адвоката на стадії перегляду судового рішення

в апеляційному порядку. При цьому для зменшення таких витрат відповідно до частини четвертої статті 137 ЦПК України необхідна сукупність наступних обов?язкових умов: недотримання вимог статті 137 ЦПК України при подачі до суду підтверджуючих документів; наявність клопотання іншої сторони про зменшення розміру цих витрат та доведення цієї стороною їх неспівмірності. Апеляційний суд ці вимоги процесуального закону порушив, оскільки іншою стороною відповідне клопотання не заявлялося, хоча у судовому засідання був присутній адвокат позивача.

Відзив на касаційну скаргу позивач не подав.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 21 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Апеляційний суд встановив, що правничу допомогу відповідачу ОСОБА_2 надавав адвокат Луєнко Ю. В. на підставі договору № 19/02/3 про надання правової (правничої) допомоги від 19 лютого 2019 року (а. с. 58), ордеру

(а. с. 106). Згідно квитанції до прибуткового касового ордера № 19/02/3/1 від

07 травня 2019 року ОСОБА_2 сплатив 13 520 грн (а. с. 120). Матеріали справи містять додаткову угоду № 2 від 16 квітня 2019 року про погодження розміру гонорару до договору про надання правової (правничої) допомоги

№ 19/02/3 від 19 лютого 2019 року (а. с. 121), акт про надану правову (правничу) допомогу від 07 травня 2019 року № 1 (а. с. 122), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (а. с. 123).

У пункті 3.1. договору про надання правової (правничої) допомоги сторони погодили, що розмір гонорару за договором становить 50% прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на день надання допомоги, за одну годину робочого часу, затраченого адвокатом у зв`язку надання правової (правничої) допомоги.

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини першої, пункту 1 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

У частині четвертій статті 137 ЦПК України визначено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частини п?ята, шоста статті 137 ЦПК України).

При розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань

у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань (частина перша статті 182 ЦПК України).

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі

№ 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зроблено такі висновки: «розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.

Із запровадженням з 15 грудня 2017 року змін до ЦПК України законодавцем принципово по новому визначено роль суду у позовному провадженні, а саме: як арбітра, що надає оцінку тим доказам та доводам, що наводяться сторонами

у справі, та не може діяти на користь будь-якої із сторін, що не відповідатиме основним принципам цивільного судочинства.

… саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони.

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин п`ятої та шостої статті 137 ЦПК України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності».

Згідно детального опису (додаток № 1 до акту від 07 травня 2019 року) сума гонорару за надану правничу допомогу адвокатом Луєнко Ю. В. в розмірі

13 520,00 грн, яка була сплачена відповідачем, складається:

- з правового аналізу апеляційної скарги адвоката Маковія В. В. в інтересах позивача ОСОБА_1 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2019 року у справі № 730/105/19 та надання клієнту правових консультацій і роз`яснень щодо цієї апеляційної скарги (обсяг виграненого часу - 1 год.) - 960,50 грн;

- з підготовки та складання відзиву в інтересах клієнта на апеляційну скаргу адвоката Маковія В. В. в інтересах позивача ОСОБА_1 на рішення Борзнянського районного суду Чернігівської області від 06 березня 2019 року

у справі № 730/105/19 (обсяг витраченого часу - 5 год.) - 4 802,50 грн;

- з представництва клієнта та ведення від його імені в Чернігівському апеляційному суді № 730/105/19 (обсяг витраченого часу - 8 год.) -

7 684,00 грн;

- з витрат на отримання (оплату) витягу з ЄДРПОУ № від

18 квітня 2019 року - 73,00 грн (а. с. 123).

За таких обставин та враховуючи відсутність у справі заперечень сторони позивача щодо неспівмірності заявленого розміру витрат на оплату правничої допомоги адвоката, апеляційний суд помилково зменшив судові витрати відповідача з власної ініціативи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в оскарженій частині ухвалена без додержання норм процесуального права. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, постанову суду апеляційної інстанції

в оскарженій частині змінити.

Керуючись статтями 400, 412, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на

07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити.

Постанову Чернігівського апеляційного суду від 07 травня 2019 року змінити

в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на правничу допомогу,виклавши її мотивувальну частину у редакції цієї постанови та абзац третій резолютивної частини в такій редакції:

«Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на правничу допомогу в розмірі 13 520,00 грн».

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Чернігівського апеляційного суду від 07 травня 2019 року в зміненій частині втрачає законну силута подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов