Справа № 331/2558/17
Провадження № 2/331/7/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі

головуючого судді: Жуковій О.Є

за участю секретаря : Мироненко О.В.

представника позивача: ОСОБА_1

відповідача- ОСОБА_2

розглянувши в загальному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пянтковська Оксана Григорівна про визнання правочину недійсним і застосування наслідків недійсності ,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_4 в квітні 2017 року звернувся до суду з вказаним позовом , в якому просив визнати недійсним договір дарування квартири АДРЕСА_1 , посвідчений 16 вересня 2015 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом ЗМНО та зареєстрований в реєстрі за № 2585 , застосувати наслідки недійсності правочину, а саме скасувати державну реєстрацію прав власності та їх обтяжень , який було проведено державним реєстратором Пянтковською О.Г., приватним нотаріусом ЗМНО, 16.09.2015 року на квартиру АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_4 вказав, що з 2010 року стан його здоров`я погіршився, в нього гіпертонічна хвороба. В вересні 2013 року він переніс інсульт, що привело до стабільного погіршення стану здоров`я .Стан його тривалої тяжкої хвороби та перебування в ньому заважає йому адекватно оцінювати свої дії, що призвело до укладання договору дарування за межами його дійсної волі, адже в нього двоє синів і він вважав, що після його смерті вони, як спадкоємці за законом, успадкують в рівних частках належне йому майно. Оскільки він дізнався про відчуження квартири 29.01.2017 р. , коли звернувся до адвоката та отримав довідку про дарування спірної квартири, посилаючись на вимоги ст. 225 ЦК України , звернувся до суду з вказаним позовом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26 квітня 2017 року провадження по справі відкрите.

04 травня 2017 року третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пянтковська Оксана Григорівна надала пояснення , в яких в задоволенні позовних вимогт просила відмовити з тих підстав, що ОСОБА_4 було детально роз`яснено правові наслідки та наслідки укладання оспорюваного правочину , але він наполягав на своєму рішенні та неодноразово підтверджував свій намір подарувати квартиру. Також при посвідченні договору дарування було встановлено особи сторін, їх дієздатність, розуміння значення і умов договору, дійсність намірів при укладанні договору дарування.

В судовому засіданні 26.09.2017 року позивач ОСОБА_4 та його представник ОСОБА_1 позов підтримали , наполягали на задоволенні позовних вимог з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 та його представник проти задоволення позовних вимог заперечували з тих підстав, що волевиявлення ОСОБА_4 при укладанні договору було вільним, він розумів значення своїх дій.

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні 26.09.2017 року пояснила, що вона особисто спілкувалася з ОСОБА_4 в травні 2017 року та він їй розповідав, що подарував квартиру сину ОСОБА_7 . Неадекватної поведінки у ОСОБА_4 вона не помітила. ОСОБА_4 мешкає з молодшим сином ОСОБА_7 , який за ним доглядає , іноді проживає у іншого сина в с. Балабіно.

Свідок ОСОБА_8 26.09.2017 року суду пояснила, що ОСОБА_4 неодноразово в її присутності виявляв намір подарувати квартиру сину ОСОБА_2 .. В 2013 році у ОСОБА_4 стався інсульт, після цього вона його не бачила.

Ухвалою суду від 26.09.2017 року призначено у справі судово психіатричну експертизу та провадження по справі було зупинено.

Ухвалою суду від 07 травня 2018 року провадження по справі поновлено , визначено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження зі стадії підготовчого провадження.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пянтковська Оксана Григорівна в наданих 24.05.2018 року поясненнях, зазначила, що на час укладання договору ОСОБА_4 знаходився при повному розумі та ясній пам`яті, та дуже чітко розумів правові наслідки укладання цього договору дарування.

06.08.2018 року ОСОБА_2 надав відзив на позовну заяву, в якому в задоволенні позовних вимог просив відмовити з тих підстав, що позивач не надав жодного належного та аргументованого доказу того, що на час укладання та посвідчення правочину 16 вересня 2015 року він не усвідомлював значення своїх дій.

Ухвалою суду від 31 серпня 2018 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті .

У вступному слові представник позивача ОСОБА_4 ОСОБА_1 позов підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представник відповідача ОСОБА_9 в задоволенні позовних вимог просив відмовити з підстав, викладених у відзиві.

Третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пянтковська Оксана Григорівна надала кллопотання про розгляд справи у її відсутність.

Свідок ОСОБА_6 надала показання аналогічні наданим в судовому засіданні 26.09.2017 року .

Свідок ОСОБА_10 суду пояснив, що в вересні 2015 року до нього звернувся ОСОБА_2 та попросив відвезти батька до нотаріуса. Це було за два тижні до події. Він погодився та відвіз ОСОБА_4 та ОСОБА_2 до нотаріуса. В машині ОСОБА_4 сказав ОСОБА_7 , що відтепер він став власником квартири, при цьому він розмовляв, сумнівів в його адекватності не було.

Ухвалою суду від 27 грудня 2018 року по справі призначено повторну судово психіатричну експертизу та провадження по справі було зупинено.

Ухвалою суду від 03 травня 2019 року поновлено провадження у справі та у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 провадження по справі було зупинено до вступу у справі правонаступника позивача.

Ухвалою суду від 04 жовтня 2019 року поновлено провадження у справі та залучено до участі у справі в якості правонаступника позивача ОСОБА_4 ОСОБА_3 .

Ухвалою суду від 22 січня 2020 року по справі призначено посмертну судово психіатричну експертизу та провадження по справі було зупинено.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року провадження по справі поновлено.

У вступному слові представник позивача ОСОБА_3 адвокат Буділка П.В. позовні вимоги підтримав, на задоволенні позову наполягав, пославшись на висновок посмертної судово психіатричної експертизи.

Відповідач ОСОБА_2 у вступному слові в задоволенні позовних вимог просив відмовити.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , показання свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , роз`яснення експерта Новічкової Ю.В., дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Так судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 є рідним батьком ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Після його смерті із заявою про прийняття спадщини до приватного нотаріуса ЗМНО Самчук Т.В. звернувся ОСОБА_3 .

З медичної документації ОСОБА_4 , дослідженої судом вбачається, що ОСОБА_4 тривалий час страждав гіпертонічною хворобою, знаходився на диспансерному обліку з діагнозом: «Гіпертонічна хвороба 2 ст. дуже високий ризик з 2012. З 05.09.2013 по 23.09.2013 знаходився на стаціонарному лікуванні в КУ «ЗОКЛ`ЗОР з діагнозом: «Інсульт-гематома лівої таламічної області (05.09.2013), правосторонній геміпарез, більше виражений у руці, афатичні розлади. Ішемічна хвороба серця. Дифузний кардіосклероз. Постійна форма фібрііляції передсердь, тахісистолія. Блокада передньої гілки лівої ніжки пучка Гісса. СН П. Атеросклероз, стеноз ВСА з 2-х сторін».

23.10.2013 року оглядався психіатром на дому (амб.карта КУ «ЗОКЛ» ЗОР, Запорізький район, смт.Балабіно, вул.Вишнева,16) , встановлено діагноз: «Судинна деменція, елементи органічного галюцінозу».

05.11.2013 року з метою суїциду ОСОБА_4 випив 20 таблеток клофеліну, виявлений сином без свідомості, в той же день госпіталізований в токсикологічне відділення 5- ї міської лікарні, а після стабілізації стану для подальшого лікування переведений у КУ «ОКПЛ» ЗОР, де перебував з 06.11.2013 по 06.12.2013 з діагнозом: «Депресивний розлад органічної природи. Суїцидальна спроба» (історія хвороби - № 3494 КУ «ОКПЛ» ЗОР).

Надалі з 2013 року по вересень 2015 року ОСОБА_4 оглядався лікарями терапевтом та психіатром на дому.

06 квітня 2015 року ОСОБА_4 довіреністю, яка посвідчена ОСОБА_5 приватним нотаріусом ЗМНО, уповноважив ОСОБА_11 від його імені вести справи по оформленню його спадкових справ за законом на все спадкове майно, що залишилося після померлої дружини ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), яка мешкала за адресою: АДРЕСА_2 , а також підготувати всі необхідні документи для відчуження та дарування належної йому квартири, що знаходиться в б. АДРЕСА_3 ОСОБА_2 ..

16.09.2015 року ОСОБА_4 та ОСОБА_2 уклали договір дарування, за яким ОСОБА_4 подарував, а ОСОБА_2 прийняв в дар квартиру АДРЕСА_1 . Вказаний договір посвідчений 16.09.2015 ОСОБА_5 приватним нотаріусом ЗМНО та зареєстрований в реєстрі за № 2585.

У п. 4 вказаного договору сторони вказали, що однаково розуміють значення та умови договору та його правові наслідки, підтвердили дійсність своїх намірів при його укладанні, а також те, шо він не носить намірів мнимого та удаваного договору, і не є договором зловмисним, дарування здійснюється без будь-яких погроз, примусу чи насильства, як морального так і фізичного.

Висновком судово-психіатричної експертизи № 144 від 13.12.2017 року, встановлено, що відповісти на питання : «Чи міг ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час укладання договору дарування квартири 16 вересня 2015 року , посвідченого 16 вересня 2015 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом ЗМНО та зареєстрований в реєстрі за № 2585, за своїм психічним станом у зазначений час усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?», та « Чи не знаходився ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на час укладання договору дарування квартири 16 вересня 2015 року , посвідченого 16 вересня 2015 року ОСОБА_5 , приватним нотаріусом ЗМНО та зареєстрований в реєстрі за № 2585, в будь-якому тимчасовому хворобливому стані , який би позбавляв його можливості усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними?» та винести експертне рішення не можливо через відсутність спостереження лікарями у цей період та суперечливість опису психічного стану в медичній документації ОСОБА_4 .

Зазначений висновок було роз`яснено в судовому засіданні експертом ОСОБА_12 , яка повідомила, що через ненадання експерту медичної документації щодо обстеження ОСОБА_4 у період 2013-2015 роки винести експертне рішення не виявилося можливим.

Висновком посмертної судово психіатричної експертизи від 30.06.2020 року № 249 встановлено, що ОСОБА_4 1943 р.н. на час укладання договору дарування квартири 16.09.2015, посвідченого 16.09.2015 Пянтковською О.Г. приватним нотаріусом ЗМНО та зареєстрований в реєстрі за №2585 (з урахуванням даних медичної картки ОСОБА_4 , КУ «ЗОКЛ» з по 11.09.2015) - виявляв ознаки психічного розладу у вигляді психоорганічного синдрому, внаслідок органічного ураження головного мозку (церебральний атеросклероз, дисциркуляторна енцефалопатія, гіпертонічна хвороба, інсульт). Ступінь психічних розладів на час укладання договору дарування квартири посвідченого 16.09.2015 ОСОБА_5 приватним нотаріусом ЗМНО та зареєстрований в реєстрі за №2585 (з урахуваннямданих медичної картки ОСОБА_4 , КУ «ЗОКЛ» з 23.10.2013 по 11.09.2015) була така, що істотно впливала (обмежувала) на його здатність усвідомлювати свої дії та керувати ними.

Також , у вказаному висновку експертизи від 30.06.2020 року № 249 встановлено, що вказівки у амбулаторній картці КУ «ЗОКЛ» ЗОР про наявність у ОСОБА_4 проявів деменції у період з 21.10.2013 по липень 2016 не підтверджуються оглядами лікарів психіатрів КУ «ОКПЛ» та терапевтом за адресою АДРЕСА_2 .

Згідно з частиною першою статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені, зокрема, частиною першою статті 203 ЦК України, за якою зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства.

Відповідно до частини першої статті 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

У пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд призначає судово-психіатричну експертизу.

Розгляд вимог про визнання правочину недійсним з цих підстав здійснюється з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так й інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент його укладення особа не розуміла значення своїх дій і не могла керувати ними.

Підставою для визнання правочину недійсним згідно зі статтею 225 ЦК України може бути лише абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, висловленим у постановах Верховного Суду України: від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-1531цс16.

Аналіз вказаних норм чинного законодавства у сукупності з встановленими судом обставинами справи , дають суду підстави дійти висновку, що досліджені в судовому засіданні докази , не доводять абсолютну неспроможність ОСОБА_4 в момент вчинення 16.09.2015 оспорюваного договору дарування розуміти значення своїх дій, що підтверджено висновком посмертної судово психіатричної експертизи від 30.06.2020 року № 249, який узгоджується з показаннями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_8 , ОСОБА_10 , а також наявною в матеріалах справи довіреністю від 06 квітня 2015 року, якою ОСОБА_4 уповноважив ОСОБА_11 від його імені підготувати всі необхідні документи для відчуження та дарування належної йому квартири, що знаходиться в б. АДРЕСА_3 ОСОБА_2 ..

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку , що позовні вимоги не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні , а тому позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Пянтковська Оксана Григорівна про визнання правочину недійсним і застосування наслідків недійсності відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 21 грудня 2020 року.

Суддя:

16.12.2020