Єдиний унікальний номер: 379/840/20
Провадження № 2-о/379/26/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року Таращанський районний суд Київської області в складі:

головуючого: судді Зінкіна В.І.,

при секретарі судового засідання: Гопкало О.Ю.,

за участю присяжних: Бахмат С.В., Григоренко І.А.,

розглянувши у закритому судовому засіданні в м. Тараща в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: орган опіки та піклування Кислівської сільської ради Таращанського району Київської області, ОСОБА_2 про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна,

ВСТАНОВИВ:

Представник заявниці 23.07.2020 звернувся до суду з даною заявою, просить суд визнати недієздатною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та призначити заявницю її опікуном.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ОСОБА_3 є дочкою заявниці, особою з інвалідністю другої групи з дитинства, діагноз: помірна розумова відсталість, ускладнена емоційною нестійкістю, системним недорозвиненням мовлення ІІ рівня. Відсутність шкільних навичок та навичок самообслуговування. В останні роки стан її здоров`я погіршився, вона не в змозі працювати, не усвідомлює наслідків своєї поведінки, не може орієнтуватися в простих життєвих ситуаціях. Потребує постійного нагляду та турботи. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. У зв`язку з чим, виникла необхідність у встановленні опіки над ОСОБА_3 .

Заявниця у судове засідання не з`явилася.

Представник заявниці ОСОБА_4 у судовому засіданні заяву підтримала, прохала її задовольнити.

Представник заінтересованої особи -органу опіки та піклування Кислівської сільської ради Таращанського району Київської області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належно, подав клопотання про розгляд справи без його участі, позов визнає.

Заінтересована особа - ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи в силу ч. 11 ст. 128 ЦПК України повідомлений належно, про причини неявки до суду не повідомив.

Заслухавши учасників справи, розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 , є особою з інвалідністю з дитинства II групи довічно з 12 червня 2020 року, діагноз: помірна розумова відсталість, ускладнена емоційною нестійкістю, системним недорозвиненням мовлення ІІ рівня. Відсутність шкільних навичок та навичок самообслуговування, що підтверджується копією паспорта № НОМЕР_1 , копією виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 1011, довідкою до акта огляду МСЕК від 23.06.2020.

В зв`язку з зазначеними обставинами ОСОБА_3 необхідний постійний сторонній догляд, тобто за станом здоров`я вона не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, оскільки нездатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Заявниця ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , яка здійснює догляд за нею, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 актовий запис за № 2, копією паспорта № НОМЕР_3 .

Відповідно до ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. Обсяг цивільної дієздатності фізичної особи встановлюється цивільним кодексом і може бути обмежений виключно у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з ч. 1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 зазначеного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню дійсність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь-яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч. 1 ст. 7 Закону).

Під час розгляду справи про визнання фізичної особи недієздатною суд, встановивши, що існують достатні дані, які свідчать про психічний розлад, призначив судово-психіатричну експертизу для встановлення психічного стану особи (ч. 1 ст. 239 ЦПК України).

Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 115-ц від 28.10.2020 КНП КОР «Обласне психіатрично-наркологічне медичне об`єднання» відділення амбулаторних судово-психіатричних експертиз, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , страждає на хронічний стійкий психічний розлад - помірну розумову відсталість (олігофренія у ступені неглибокої імбецильності), F-71.1 за МКХ-10. За своїм психічним станом ОСОБА_3 не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. ОСОБА_3 за своїм психічним станом не може особисто дати пояснення по суті справи.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання ОСОБА_3 недієздатною, оскільки належними доказами по справі підтверджено, що в силу свого захворювання вона не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка.

Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України передбачено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Стаття 63 ч. 4 ЦК України визначає, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника.

Відповідно до висновку органу опіки і піклування виконавчого комітету Кислівської сільської ради Таращанського району Київської області від 16.07.2019, виконавчий комітет як орган опіки і піклування вважає за доцільне призначення ОСОБА_1 опікуном над ОСОБА_3 .

Так, у відповідності до ст.ст.58, 63 Цивільного кодексу України, опіка встановлюється над фізичними особами, які визнані недієздатними. Опікуни призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних або родинних відносинах з підопічною.

Судом встановлено, що заявниця є матір`ю ОСОБА_3 , і з урахуванням особистих стосунків між ними, вона може виконувати обов`язки опікуна.

Також суд звертає увагу, що приписами ст.300 ч.ч.5-9 ЦПК України також встановлено, що рішення суду після набрання ним законної сили надсилається судом органу опіки та піклування, органам ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи.

Строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного частиною шостою цієї статті.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Суд зобов`язаний розглянути клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною до закінчення строку його дії в порядку, встановленому статтею 299 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЦК України фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це.

З метою дотримання зазначених положень ЦПК України, суд зобов`язаний визначити строк дії даного рішення, який не може перевищувати двох років.

Керуючись ст.ст. 15, 16, 36, 39, 41, 60, 63, 64 ЦК України, ст.ст. 2, 10, 80, 89, 263, 265, 273, 299-300, 352, 354 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 - недієздатною.

Встановити опіку над недієздатною ОСОБА_3 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстровану за адресою: АДРЕСА_1 , опікуном над недієздатною ОСОБА_3 .

Судові витрати віднести на рахунок держави.

Встановити строк дії даного рішення два роки з моменту набрання ним законної сили.

Роз`яснити заявнику, що клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше п`ятнадцяти днів до закінчення строку дії даного рішення.

Копію рішення після набрання ним законної сили надіслати органу опіки та піклування, органу ведення Державного реєстру виборців за місцем проживання фізичної особи, визнаної судом недієздатною.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду.

Відповідно до п. 3 розділу ХІІ Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в редакції, яка набрала чинності з 15.12.2017, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Таращанський районний суд Київської області.

Головуючий:В. І. Зінкін

Присяжні: ____________________

____________________