Справа №639/2971/18
Провадження №2/639/141/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позову без розгляду

29 січня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі

головуючого судді - Баркової Н.В.,

за участю секретаря - Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, що є спільною власністю, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 звернулася до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якій просить встановити порядок користування будинком АДРЕСА_1 наступним чином: у користування ОСОБА_4 виділити житлову кімнату площею 15,9 кв.м, що складає 9/100 частки загальної площі вказаного житлового будинку; у користування ОСОБА_2 виділити житлову кімнату площею 14 кв.м та комору 3,9 кв.м, що складає 10/100 частки загальної площі вказаного житлового будинку; площу житлового будинку, яка складає 66,0 кв.м, а саме: житлове приміщення -9,8 кв.м, житлове приміщення 18,4 кв.м, коридор 4 кв.м, коридор 3,2 кв.м, коридор 7,8 кв.м, коридор 3,5 кв.м, кухня 15,1 кв.м, душ 2,6 кв.м, вбиральня 1,6 кв.м, а також надвірні будівлі - залишити у загальному користуванні ОСОБА_5 та ОСОБА_2 ; зобов`язати Комунальне підприємство «Жилкомсервіс» розподілити особові рахунки на оплату житлово-комунальних послуг, що надаються в будинку (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, вивезення побутових відходів та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій) відповідно до встановленого порядку користування будинком. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.02.2019 року позов прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, яка призначена до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.06.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, що є спільною власністю залишено без руху. Повідомлено позивача про необхідність виправити зазначені недоліки протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

20.07.2018 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, що є спільною власністю. Призначено підготовче судове засідання

Відповідно до розпорядження керівника апарату Жовтневого районного суду м. Харкова від 11.02.2019 року у даній справі було призначено повторний автоматизований розподіл справи на підставі п.п. 2.3.3, 2.3.4, 2.3.13, 2.3.17 Положення про автоматизовану систему документообігу суду та п.п.6.2, 8.2, 8.3, 8.4 Засад використання автоматизованої системи документообігу Жовтневого районного суду м. Харкова.

Відтак, для розгляду даної позовної заяви автоматизованою системою документообігу суду визначено суддю Жовтневого районного суду м. Харкова Баркову Н.В. та ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 14.02.2019 року цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, що є спільною власністю - прийнято до провадження судді Жовтневого районного суду м. Харкова Баркової Н.В. Призначено позовну заяву до розгляду у підготовчому засіданні.

13.06.2019 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова підготовче провадження у цивільній справі №639/2971/18 (провадження №2/639/230/19) за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, що є спільною власністю - зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у цивільній справі №639/2622/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки у спільній власності.

Разом з тим, як вбачається з ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 13.09.2019 року (цивільна справа №639/2622/18) позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виділ частки у спільній власності залишено без розгляду. Ухвала набрала законної сили.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04.11.2019 року поновлено підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, що є спільною власністю. Призначено підготовче засідання.

У підготовче засідання (в тому числі після відновлення провадження 11.12.2019 року та 29.01.2020 року) учасники справи не з`явилися, повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання належним чином, про причини неявки суд не повідомили, як і не повідомляли суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) всупереч положенням ст. 131 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до висновку, що вищевказаний позов підлягає залишенню без розгляду, виходячи з наступного.

Частинами 1, 3 ст. 128 ЦПК України встановлено, що суд викликає учасників справи у судове засідання або для участі у вчиненні процесуальної дії, якщо визнає їх явку обов`язковою. Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.

Так, засідання за вказаною вище цивільною справою призначалися судом на 31.07.2018 року о 10-30 год., 28.09.2018 року о 09-30 год., 28.01.2019 року о 11-30 год, 21.03.2019 року о 14-30 год., 13.06.2019 року о 09-00 год., 11.12.2019 року о 11-00 год. та 29.01.2020 року о 09-30 год.

З огляду на той факт, що в позовній заяві місцем проживання позивача ОСОБА_1 зазначено АДРЕСА_2 , суд повідомляв останню про день, час та місце розгляду справи шляхом надання оголошення на офіційному Веб-сайті Жовтневого районного суду м. Харкова, а також надсилаючи поштові відправлення її представнику за довіреністю, що є також належним повідомленням позивача. Однак, в усі з призначених підготовчих засідань позивач не з`явилася, заяв про розгляд справи за її відсутності не надавала.

Відповідно до ч. 1 ст. 43 ЦПК України учасники справи мають право користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 223 ЦПК України суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав:

1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання;

2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи;

4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість з`явлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження;

5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники.

Згідно з ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Частиною 5 ст. 223 ЦПК України встановлено, що у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Вказані положення також зазначені у ч. 1 ст. 257 ЦПК України. Тобто, в законі не вказано про врахування поважності причин повторної неявки позивача, зазначені зміни до законодавства внесені з метою недопущення зловживання особами, які беруть участь у справі, своїми процесуальними правами.

Таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою ст. 210 ЦПК України та ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року.

При цьому законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (незалежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду з правом на компенсацію витрат, пов`язаних з розглядом справи (ч. 5 ст. 142 ЦПК України), а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

Отже, згідно із вимогами ЦПК України суд не повинен з`ясовувати причини повторної неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і це не може бути підставою для скасування постановленої ним ухвали про залишення заяви без розгляду.

Згідно з ч. 4 ст. 10 ЦПК України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі - Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Крім того, слід зазначити, що Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 повідомлялася про час та місце розгляду справи, проте до суду не з`явилася ні позивач ні її представник, заяв про розгляд справи за їх відсутності не надходило. Отже, обставини неявки у судові засідання позивача ОСОБА_1 , якій було відомо про наявність цивільної справи за її позовом в суді, неодноразові виклики її в судові засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення нею своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи, яка тривалий час, вже близько року, не може бути призначена до розгляду по суті і розглянута.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, що є спільною власністю, підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного та керуючись ст. 10, 43, 44, 131, 128, 210, 223, 257 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення порядку користування житловим будинком, що є спільною власністю - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Н.В.Баркова