Справа № 504/3674/16-ц
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року Комінтернівський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Жовтан П.В.,

за участю секретаря судових засідань Сокурцової Т.О.,

представника позивача-адвоката Поночовної Т.Б.,

відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт.Доброслав Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,

ВСТАНОВИВ:

04.11.2016р. ОСОБА_2 звернулася до Комінтернівського районного суду Одеської області із позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 .

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся, ОСОБА_4 , яка проживала за адресою: АДРЕСА_1 . Після її смерті відкрилась спадщина на садовий будинок під АДРЕСА_2 . За життя ОСОБА_4 було складено заповіт, посвідчений 23.10.2007 року державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори, Сальніковою 3.В., відповідно до якого бабуся заповіла належний їй садовий будинок ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та їй, ОСОБА_2 у рівних частках кожному. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 спадщину прийняли шляхом подачі відповідної заяви до Третьої одеської державної нотаріальної контори у встановлений строк. 24.06.2016 року вона звернулася до Третьої одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, але їй було відмовлено у видачі Свідоцтва про право на спадщину за заповітом, так як нею пропущений шестимісячний строк для прийняття спадщини і роз`яснено, що вона має право звернутися до суду. Вважає, що нею був пропущений шестимісячний строк на прийняття спадщини з поважних причин, з огляду на наступне. По-перше, у 2008 році її матері, ОСОБА_5 діагностували онкологічне захворювання, після чого у 2012 році їй була зроблена хірургічна операція і починаючи з цього часу вона постійно проходила комплексне лікування для запобігання погіршення самопочуття. Але, після смерті спадкодавця, ОСОБА_4 , котра була матір`ю ОСОБА_5 , стан здоров`я останньої значно погіршився і в силу тяжкої хвороби вона вже не могла самостійно доглядати за собою. Тому, на час відкриття спадщини, так як її мати перебувала в тяжкому фізичному стані, пов`язаному з тяжким перебігом хвороби, що супроводжувалося сильними болями, виснаженням та унеможливлювало самостійно доглядати за собою, нею надавався їй постійний догляд і опіка. У середині 2013 року ОСОБА_5 двічі знаходилась на стаціонарному лікуванні терапевтичного відділення МКЛ № 10, стан здоров`я був вкрай тяжким, їй була безстроково встановлена II група інвалідності. На той час для неї було найголовніше - це спроби врятувати життя своєї матері, але на жаль, ІНФОРМАЦІЯ_3 , у віці 55 років, ОСОБА_5 померла. По-друге, на той час, вона працювала в ПАО «Одесагаз», де графік був наступним: з 8 год. 00 хв. по 17 год. 00 хв. Після закінчення робочого дня, вона кожен день приходила до своєї матері для проведення гігієнічних процедур, оскільки вона не могла здійснювати це самостійно. Крім того, вона має двох дітей, котрі, на той час, були неповнолітніми - 15 років і 4 роки відповідно, які також потребували уваги. Саме ці обставини, за її внутрішнім переконанням, на той час були для неї об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для подачі заяви про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Також, вважає, що потрібно керуватися тим, що заповіт складений ОСОБА_4 на випадок її смерті, являє собою останню її волю.

Матеріали вказаної справи були розподілені на суддю Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В., згідно протоколу автоматизованого розподілу від 04.11.2016р.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В. від 11.11.2016р. провадження у справі відкрито.

16.03.2017р. до Комінтернівського районного суду Одеської області надійшло письмове заперечення відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проти позову. Свою позицію відповідачі обґрунтували тим, що, на їх думку, відсутні будь-які докази про те, що позивач протягом шестимісячного строку після смерті ОСОБА_4 була позбавлена можливості звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (хвороба, лікування, виїзд закордон та інше). Об`єктивних, непереборних, істотних труднощів у позивача для подання до будь-якої нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 не було. Докази, що позивач знаходилася за межами України або перебувала у довготривалому відрядженні або лікуванні відсутні. Таким чином, об`єктивною, непереборною обставиною пропуску строку для прийняття спадщини є хвороба саме спадкоємця. В свою чергу, позивач посилається як на підставу пропуску строку хворобу її матері та необхідність догляду за нею. Крім того, посилання позивача на графік своєї роботи в ПАО «Одесагаз» та наявність двох дітей, не є поважними для пропуску строку, оскільки вони не є об`єктивними непереборними труднощами, які заважають витратити одну годину часу та звернутись із відповідною заявою до нотаріуса. При цьому доводи позивача є суперечливими. З одного боку вона посилається на роботу, з іншого на необхідність догляду за матір`ю та дітьми, таким чином, виходить, що вона на протязі півроку могла залишати хвору мати, а неповнолітніх дітей без догляду кожен день працюючи з 08:00 по 17:00 год. Отже, на думку відповідачів, нічого не заважало позивачу звернутися до нотаріуса або відпроситись на роботі. Також, звернули увагу суду, що померла ОСОБА_5 проживала разом в одній квартирі зі своїм чоловіком та молодшою донькою за адресою: АДРЕСА_3 . Саме вони й доглядали за нею. В свою чергу позивач проживала з дітьми за іншою адресою, яка зазначена у позові: АДРЕСА_4 . Таким чином, вважають, що позивач перебільшує свої дії щодо догляду за хворою матір`ю, оскільки не проживала разом з нею. По-друге, викликає здивування тривалий час, який пройшов зі смерті матері позивача до подання цього позову. За смислом позову, звернутись із заявою про прийняття спадщини позивачу заважала необхідність догляду за матір`ю. Але, ОСОБА_5 померла у листопаді 2013 року. А позов в поданий через 3 роки у листопаді 2016 року. За цей тривалий час, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 після отримання спадку, з метою благоустрою садового будинку провели перебудову та ремонтні роботи, на що витратили значні кошти, сплачували земельні та кооперативні виплати садового товариства, взявши на себе всі обов`язки та витрати по утриманню в належному стані садового будинку. Завдяки проведеним роботам, старий будинок з ветхим ремонтом та не облагородженою територією перетворився на гарний будинок з добрим ремонтом, та облагородженою асфальтованою територією. Відповідачі впевнені, що позивач зацікавилась неприйнятою спадщиною саме з цієї причини, оскільки вартість будинку значно збільшилась за рахунок проведених ремонтних робіт. На підставі викладеного у задоволенні позову просили відмовити в повному обсязі.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області ОСОБА_6 від 20.09.2017р. вказаний позов залишено без розгляду.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 10.05.2018р., ухвалу Комінтернівського районного суду Одеської області від 20.09.2017р. скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Доброва П.В. від 28.11.2018р. заяву представника позивача ОСОБА_7 про відвід судді Доброва П.В. задоволено, справу передано до канцелярії суду для визначення судді в порядку, встановленому ст.33 ЦПК України.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.07.2019р. справу розподілено судді Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В.

Ухвалою судді Комінтернівського районного суду Одеської області Жовтан П.В. від 18.07.2019р. вказану цивільну справу прийнято до провадження і вирішено здійснювати розгляд в загальному порядку спочатку зі стадії розгляду справи по суті.

В судових засіданнях представник позивача-адвокат Поночовна Т.Б. позов підтримала повністю, при цьому пояснила, що ОСОБА_2 знала про існування заповіту, однак не змогла у встановлений законом строк звернутися до нотаріальної контори, оскільки була шокована смертю своєї матері, останні місяці життя якої припали на строк звернення із заявою про прийняття спадщини. ОСОБА_2 не очікувала, що відповідачі будуть заперечувати проти встановлення їй додаткового строку для прийняття спадщини, оскільки вони є родичами, однак вийшло навпаки. Крім того, пояснила, що приймаючи спадщину, відповідачі не повідомили нотаріуса про ОСОБА_2 , як про спадкоємицю. Те, що відповідачі провели ремонтні роботи у дачному будинку, не має відношення до розгляду справи про встановлення додаткового строку на прийняття спадщини.

В судових засіданнях відповідач ОСОБА_1 позов не визнала, підтримавши раніше надані заперечення.

В судові засідання відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомленим, не з`явився, однак від представника відповідача адвоката Гареєва Є.Ш. надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, вважає повністю обґрунтованими доводи та міркування, викладені у відзиві.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 30.04.2013р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, складено відповідний актовий запис №4412, копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.56).

За життя, а саме 23.10.2007р. ОСОБА_4 склала заповіт, посвідчений державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Сальніковою З.В., згідно якого належний їй садовий будинок під АДРЕСА_2 заповіла ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рівних частках кожному (а.с.4).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач ОСОБА_2 була обізнана про зміст вищевказаного заповіту.

09.10.2013р. відповідач ОСОБА_1 подала заяву про прийняття спадщини, що залишилася після смерті її матері ОСОБА_4 (а.с.55).

Разом із тим, позивач ОСОБА_2 звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини 25.03.2016р. (а.с.81).

Інформаційним листом №3082/02-14 від 01.07.2016р. державний нотаріус Пінігіна Т.М. повідомила, що ОСОБА_2 не подала заяву про прийняття спадщину у встановлений законом строк (а.с.90).

Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно статті 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Відповідно до ст.ст.1221, 1222, 1223 ЦК України, місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У ч.1 ст.1269, ч.1 ст.1270 ЦК України, установлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України, у разі, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України (шість місяців з часу відкриття спадщини), не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Постанова Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» містить роз`яснення, відповідно до якого суд при вирішенні питання про визначення особі додаткового строку досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Позивач по даній справі на підтвердження своїх доводів наявності у неї поважних причин пропуску встановленого законодавством строку для звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини померлої бабусі надала наступні докази:

-копію епікризу, виданого Одеським обласним онкологічним диспансером на ім`я ОСОБА_5 , про те, що остання перебувала на обстеженні, лікуванні в мамологічному відділенні з 13.01.2012р. по 03.02.2012р. (а.с.6);

-копію довідки, виданої ОСОБА_5 , про те, що остання перебувала на обстеженні, лікуванні з 12.03.2013р. по 15.03.2013р. (проведено операцію) (а.с.7);

-копію результатів дослідження комп`ютерної томографії шийного відділу хребта на ім`я ОСОБА_5 №2471 від 17.05.2013р. (а.с.8);

-копію виписки з історії хвороби, виданої КУ «МКЛ №10», виданої ОСОБА_5 , надійшла 17.06.2013р., виписана 10.07.2013р. (а.с.9);

-копію довідки до акта огляду МСЕК №565214 від 26.03.2013р., згідно якої ОСОБА_5 встановлено 2 групу інвалідності безстроково (а.с.10);

-копію свідоцтва про смерть та лікарського свідоцтва про смерть ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.11);

-копію трудової книжки ОСОБА_2 , з якої вбачається, що остання з 15.05.2013р. по 27.04.2015р. працювала в ПАТ «Одесагаз» на посаді оператора (а.с.15-17);

-копії свідоцтва про народження дітей ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.18, 19).

Статтями 77, 78, 79, 80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Враховуючи зазначені вимоги законодавства, аналізуючи надані позивачем докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Наведені ОСОБА_2 причини (хвороба матері, яка в подальшому померла, наявність двох неповнолітніх дітей та зайнятість на роботі) не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які відповідно до положень ч.3 ст.1272 ЦК України, можуть бути визнані поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини, тим більш, що ОСОБА_2 достеменно було відомо про смерть ОСОБА_4 та існування відповідного заповіту.

З наданих медичних документів на ім`я ОСОБА_5 не вбачається підтвердження того, що позивач протягом шести місяців з 29.04.2013р. (дата смерті ОСОБА_4 ) не мала жодної можливості з`явитися до нотаріальної контори з заявою по прийняття спадщини. Частина медичних документів, виданих на ім`я ОСОБА_5 , (копія епікризу про те, що остання перебувала на обстеженні, лікуванні в мамологічному відділенні з 13.01.2012р. по 03.02.2012р., копія довідки, про те, що остання перебувала на обстеженні, лікуванні з 12.03.2013р. по 15.03.2013р.) датовані навіть раніше, ніж настала смерть спадкодавця ОСОБА_4 .

На переконання суду, наявність у позивача на той момент двох неповнолітніх дітей та щільний робочий графік також не можуть бути визнані поважними та непереборними причинами пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини.

Одночасно суд враховує і те, що ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , а позивач ОСОБА_2 , достовірно знаючи, що вона не прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , звернулася до суду із вказаним позовом 04.11.2016р., тобто майже через три роки.

Доводи відповідачів про те, що ОСОБА_2 зацікавилася спадщиною з причини того, що вони зробили у дачному будинку ремонт, внаслідок чого вартість будинку значно збільшилась, суд не приймає до уваги, оскільки предметом розгляду є встановлення поважності причини пропуску строку на прийняття спадщини, а не вирішення питання про право на майно.

Також, суд надає критичну оцінку доводам представника позивача адвоката Поночовної Т.Б. про те, що відповідачі не повідомили нотаріуса про наявність спадкоємця ОСОБА_2 , оскільки, як встановлено в судовому засіданні ОСОБА_2 достеменно знала про смерть спадкодавця ОСОБА_4 та про існування заповіту, крім того, обов`язок спадкоємців повідомляти нотаріуса про наявність інших спадкоємців за заповітом законодавчо не передбачений.

Твердження представника позивача адвоката Поночовної Т.Б. про те, що сторони по справі є родичами між собою і позивач не очікувала від відповідачів такої реакції на її позов, не мають доказового значення для вирішення спору по суті.

Згідно ст.24 Конституції України, громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

Враховуючи обставини справи, відсутність об`єктивних, непереборних, істотних труднощів у ОСОБА_2 у встановлений законом строк звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12, 13, 18, 76-81, 263-265 ЦПК України, ст.1222, 1270, 1272 ЦК України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть ознайомитись з судовим рішенням на офіційному веб-порталі Єдиного державного реєстру судових рішень. Веб-адреса сторінки: http://reyestr.court.gov.ua.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Суддя: П.В. Жовтан