Справа № 182/3516/20
Провадження № 2/0182/1905/2020
22.12.2020 м. Нікополь
Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області Кобеляцька - Шаховал І.О., розглянувши у спрощеному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, -
Позивач звернулась до суду з позовом про зміну розміру аліментів. В обґрунтування своїх вимог посилається на наступні обставини.
Вона з 02 липня 2005 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 . Від даного шлюбу вони мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Подружнє життя з відповідачем не склалося і їхній шлюб було розірвано. На підставі виконавчого листа, виданого 21 вересня 2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2009 року по справі № 2-2809/09, з ОСОБА_2 на її користь було стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 (п`ятсот) гривень на місяць, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, починаючи з 09 лютого 2009 року і до повноліття дитини. Зважаючи на те, що на час ухвалення рішення суду про стягнення з відповідача аліментів, розмір прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років (доньці було 3 роки та 9 місяців) складав 557 грн. на місяць (з 01 жовтня 2008 року по 31 жовтня 2009 року), а прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 01 січня 2020 року і на даний час складає 2 218 грн. на місяць (доньці на даний час 14 років та 6 місяців), є очевидним, що аліменти в розмірі 500 грн. на місяць, у зв`язку з дорослішанням дитини, зростом прожиткового мінімуму, інфляційними процесами в державі не забезпечують, навіть, мінімальних потреб, а тому збільшується фінансове навантаження на неї як матір дитини, що, відповідно, погіршує її матеріальне становище. Тому, на підставі викладеного, просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягнуто на підставі виконавчого листа, виданого 21 вересня 2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2009 року по справі № 2-2809/09 з ОСОБА_2 на її користь на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнувши з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 вересня 2020 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачу було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.20-21).
Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження, судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідач ОСОБА_2 своїм правом на подання відзиву не скористався. Конверт, який був направлений за адресою останнього відомого його місця проживання, повернувся до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.24). Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи судом на офіційному сайті «Судової влади» (а.с.22).
Згідно ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.
Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.
У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.
У відповідності до ч.2 ст.51 Конституції України та статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Приписами ст.141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей і проживання батьків окремо від них не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дітей.
Відповідно до ст.5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (зі змінами, внесеними Протоколом № 11), кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебуванні в шлюбі та у випадку його розірвання.
Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.
Виходячи з вищенаведеного, сторони мають рівні права та обов`язки по утриманню та матеріальному забезпеченню дітей, а, отже, не тільки позивач, але й відповідач зобов`язані утримувати своїх малолітніх (неповнолітніх) дітей.
Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно ч.1 ст.183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При цьому, розмір аліментів визначається судом з урахуванням обставин, що мають істотне значення (ст.182 СК України).
Відповідно до ст.200 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.
Як встановлено судом, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який 16 березня 2010 року було розірвано (а.с.5,7). Від шлюбу мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6). Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2009 року з ОСОБА_5 було стягнуто аліменти на користь ОСОБА_6 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 500 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття (а.с.8). На підставі вищевказаного рішення суду позивачці 21 вересня 2009 року було видано виконавчий лист (а.с.9).
Відповідно до ст.192 СК України, розмір аліментів, встановлений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшений чи збільшений за рішенням суду за позовом платника чи одержувача аліментів в разі зміни матеріального чи сімейного положення, погіршення чи покращення здоров`я когось з них.
Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч.2 ст.182 СК України.
Таким чином, зміна раніше встановленого розміру аліментів можлива за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених СК України.
З урахуванням викладених обставин, виходячи з принципу розумності та справедливості, суд приходить до висновку, що матеріальне становище ОСОБА_1 змінилося, у зв`язку зі збільшенням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому суд вважає, що позовні вимоги щодо зміни розміру аліментів на утримання доньки обґрунтовані та такі, що підлягають задоволенню в повному обсязі.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню й судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
У відповідності до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись ст.180-182, 183 СК України, ст.2-5, 9-10, 12, 28, 131, 223, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів - задовольнити.
Змінити розмір аліментів, які стягнуто на підставі виконавчого листа, виданого 21 вересня 2009 року Нікопольським міськрайонним судом Дніпропетровської області, згідно рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 02 вересня 2009 року по справі № 2-2809/09 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , стягнувши з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ), аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (ІПН НОМЕР_2 ), на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини від його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ІПН НОМЕР_1 ), на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.
Рішення в частині стягнення суми аліментів за місяць підлягає обов`язковому негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: І. О. Кобеляцька-Шаховал