Провадження № 2-з/638/464/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року суддя Дзержинського районного суду міста Харкова Цвірюк Д.В., розглянувши матеріали заяви адвоката Чумака Романа Васильовича про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

встановив:

Адвокат Чумак Роман Васильович звернувся до Дзержинського районного суду м.Харкова із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій просить вжити заходи забезпечення позовну шляхом заборони будь-якій особі вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви зазначає, що між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 був укладений договір № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 року про надання кредиту у сумі 42 630 доларів США строком до 03.07.2022 року. В якості забезпечення кредитного договору між ЗАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений договір іпотеки від 03.07.2007 року № PCL CNL-700/606/2007, предметом якого була квартира АДРЕСА_1 . 12.11.2010 року між ПАТ «ОТП Банк» та ТОВ «ОТП Факторинг Україна» укладено договір про відступлення права вимоги № 8893, одним з предметів якого було право вимоги за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 року та договором іпотеки № PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 року. Заочним рішенням Червонозаводського районного суду м. Харкова від 15.04.2014 року по справі №646/1758/14-ц стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 у розмірі 2 192 511,86 грн. Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 10.09.2020 року скасоване заочне рішення та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Станом на даний час справа не розглянута. У грудні 2020 року позивач дізнався, що його квартиру АДРЕСА_1 намагається продати ТОВ «Фінансова компанія «Маніту». Перевіривши інформацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно позивач дізнався, що 04.12.2020 року між ТОВ «ОТП Факторинг Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» було укладено договір про відступлення права вимоги (серія та номер 704) за кредитним договором № CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 та договором іпотеки № PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 року. На підставі вказаного документу новим кредитором та іпотекодержателем є ТОВ «Фінансова компанія «Маніту», яка і вчиняє активні дії, спрямовані на продаж квартири. Позивач не згоден з такими діями відповідача та буде звертатись до суду з позовною заявою про визнання договору відступлення права вимоги від 04.12.2020 № 704 та договору іпотеки № PCL CNL-700/606/2007 від 03.07.2007 року недійсними. Зазначив що відповідач здійснює активні заходи по продажу спірної квартири. Отже шляхом продажу укладення такого договору з третіми особами це значно ускладнить виконання в майбутньому рішення суду, оскільки треті особи будуть вважатися добросовісними набувачами.

Розглянувши заяву про забезпечення позову, суддя дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.2 вказаної статті суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом заборони вчиняти певні дії.

З матеріалів заяви вбачається, що виник спір щодо нерухомого майна. А саме квартири АДРЕСА_1 .

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Також суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду, а також є необхідними і для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів та безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Позивач просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони будь-якій особі вчиняти дії щодо відчуження нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 .

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного суду України від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Представником заявника зазначено у заяві, що ТОВ «Фінансова компанія «Маніту» вчиняє активні заходи щодо продажу квартири АДРЕСА_1 , однак належних підтверджуючих відомостей суду не надано, а лише висловлене припущення про подальшу неможливість виконання рішення суду. При цьому, судом не встановлено, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Аналізуючи вищевикладені обставини, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходами щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 149-150, 153, 260, 261 ЦПК України, суддя,-

ухвалив:

У задоволенні заяви адвоката Чумака Романа Васильовича про забезпечення позову до подання позовної заяви - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Д.В.Цвірюк