Єдиний унікальний номер 185/4285/15-ц
Номер провадження 22вк/804/1/20
У Х В А Л А

про повернення справи

22 грудня 2020 року м. Бахмут

Суддя Донецького апеляційного суду Никифоряк Л.П. в приміщенні Донецького апеляційного суду в м. Бахмут розглянувши матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-Трейд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Юристи Донбасу» від 02 квітня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-Трейд», правонаступником якого визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометпостач», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії, в якій ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року повторно вирішено питання про визначення підсудності і передано справу на розгляд до Донецького апеляційного суду (головуючий у суді 1 інстанції Бондаренко В.М.),

В С Т А Н О В И В:

15 квітня 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Трансмет-Трейд» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» відповідно до статті 1 Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» і розпорядження голови Вищого спеціалізованого суду України звернулося до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області із заявою про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Юристи Донбасу» від 02 квітня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-Трейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометпостач», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року вказану заяву прийнято до розгляду та призначено судовий розгляд.

З0 червня 2015 року до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області ОСОБА_2 подано зустрічну заяву про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Юристи Донбасу» від 02 квітня 2014 року.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 року провадження у даній справі зупинено до ухвалення рішення в цивільній справі за заявою ОСОБА_2 про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Юристи Донбасу» від 02 квітня 2014 року у справі № 8/161 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-Трейд» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометпостач», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії в розмірі 15 223 276,00грн.

Ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2015 року залишено без змін ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 14 вересня 2015 року.

Згідно постанови Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 08 липня 2020 року задоволені касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-Трейд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти», скасовані ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 березня 2018 року та постанова Дніпровського апеляційного суду від 16 листопада 2018 року та ухвалено нове рішення про відмову ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в задоволенні заяви про скасування рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Юристи Донбасу» від 02 квітня 2014 року.

10 серпня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області своєю ухвалою поновив провадження у даній справі; однак ухвалою від 09 жовтня 2020 року передав справу до Донецького апеляційного суду. Суд першої інстанції вважав що з огляду на тривале знаходження справи у провадженні змінилося процесуальне законодавство відповідно до якого справи про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місце розгляду справи третейським судом.

Однак такі висновки суду першої інстанції є помилковими, здійснені через невірне тлумачення та застосування норм процесуального права.

Так, на час подання заяви про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Юристи Донбасу» від 02 квітня 2014 року до компетенції суду було віднесено розгляд справ про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів (частина четверта статті 15 ЦПК України в редакції чинній на час прийняття судом заяви до розгляду).

За змістом частини першої статті 107 ЦПК України (в редакції чинній на час прийняття судом заяви до розгляду) заява подається до районного, районного у місті, міського та міськрайонного суду за місцезнаходженням третейського суду.

Отже ухвала Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2015 року обумовлена змістом положень норм процесуального права які були чинними на час вирішення питання про прийняття заяви до розгляду та фактично суд першої інстанції вже вирішив питання про прийняття заяви до розгляду при цьому діяв у відповідності та з дотримання чинного законодавства.

За змістом частини другої статті 23 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції від 03 жовтня 2017 року) справи про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом.

Отже, цивільний процесуальний закон змінився під час провадження у справі та за загальним правилом дії процесуальної норми в часі, провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій та суд першої інстанції мав всі підстави для прийняття заяви про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення третейського суду до свого розгляду.

Та хоч пункт 9 частини першої Перехідних положень Розділу ХІІІ ЦПК України (в чинній редакції) проголошує, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу всі процесуальні дії, здійснені до зміни закону, зберігають свою юридичну силу та не потребується повторного вирішення з мотивів зміни законодавства.

Положення зміненого процесуального закону слід тлумачити так, що саме провадження вчинення окремих процесуальних дій, розгляд і вирішення справи слід здійснювати за правилами чинного процесуального закону.

Апеляційний суд виходить з того, що суд апеляційної інстанції позбавлений процесуальної можливості повторно вирішувати питання про прийняття до свого провадження заяви про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення третейського суду, яке вже вирішено відповідно до норм процесуального права що діяли на час здійснення цієї процесуальної дії, згідно ухвали яка є чинною.

Право на доступ до суду, передбачено пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка передбачає таке: "Кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи ... незалежним і безстороннім судом ..., який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру...".

Вказана норма проголошує, що ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до підсудності якого вона віднесена процесуальним законом.

Однак право на доступ до суду не є абсолютним, воно може підлягати законним обмеженням, внаслідок дії закону, зокрема норм процесуального права.

У розумінні норм процесуального права України, статті 32 ЦПК України (в чинній редакції) спори між судами про підсудність не допускаються і справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 ЦПК України (в чинній редакції), повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

Та вирішальним для розгляду даної справи суд апеляційної інстанції вважає те, що відсутні підстави для передачі справи з одного суду до іншого, які передбачені частиною першою статті 31 ЦПК України (в чинній редакції).

Саме звернення особи до суду із клопотанням про передачу справи до іншого суду, не спричиняє безумовне його задоволення та передачу справи до апеляційного суду, судом першої інстанції яким справа прийнята до свого провадження з додержанням правил підсудності, та повинна бути ним розглянута і в тому випадку, коли в процесі розгляду справи вона стала підсудна іншому суду (частина друга статті 31 ЦПК України в чинній редакції).

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм процесуального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що суд першої інстанції виніс помилкову ухвалу про передачу справи до іншого суду.

Керуючись ст.ст. 23, 31, 32 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Матеріали цивільної справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-Трейд» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішення Постійно діючого третейського суду при асоціації «Юристи Донбасу» від 02 квітня 2014 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Трансмет-Трейд», правонаступником якого визначено Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Спільні інвестиційні проекти» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпрометпостач», ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про надання відкличної відновлювальної кредитної лінії, в якій ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 09 жовтня 2020 року повторно вирішено питання про визначення підсудності і передано справу на розгляд до Донецького апеляційного суду направити до Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області для належного розгляду.

Суддя: