Постанова

Іменем України

23 січня 2020 року

м. Київ

справа № 522/13001/16-ц

провадження № 61-43715св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротуна В. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Департамент міського господарства Одеської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

треті особи: дочірнє підприємство Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів», Дочірнє підприємство «Житлосервіс» Дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України «Одеський комбінат хлібопродуктів», ОСОБА_4 , комунальне підприємство «Міське агенство з приватизації житла», Одеська міська рада,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» та касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Одеської області в складі колегії суддів: Сегеди С. М., Гірняк Л. А., Цюри Т. В. від 17 липня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просила суд визнати недійсним та скасувати розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради від 29 травня 2006 року № 196214 та свідоцтво НОМЕР_2 від 29 травня 2006 року про право власності ОСОБА_2. , ОСОБА_4 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , видне Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради.

Свої вимоги позивач мотивувала тим, що 29 травня 2006 року, в порядку передбаченому Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду», на підставі наданих відповідачем - ОСОБА_2. підроблених документів, Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 196214 про передачу ОСОБА_2 , ОСОБА_4 в рівних частинах однокімнатної квартири площею 50,9 кв.м., зха адресоюм: АДРЕСА_1 . На підставі розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради видане свідоцтво НОМЕР_2 від 29 травня 2006 року про право власності на однокімнатну квартиру пл. 50,9 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Підроблення документів полягало у внесенні до них недостовірної інформації про наявність технічних характеристик фактично неіснуючої на той час квартири площею 50,9 кв.м, за номером АДРЕСА_1 , у вигляді окремої будівлі - лівоповоротнього флігелю. У подальшому, під виглядом реконструкції квартири площею 50,9 кв.м., ОСОБА_2. була побудована нова двоповерхнева будівля площею 79,8 кв.м., з тією ж адресою, що і її квартира, на яку відповідачами отримано свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 26 квітня 2014 року № НОМЕР_1.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним та скасовано розпорядження Управління житлово-комунального господарства Одеської міської ради від 29 травня 2006 року № 196214. Визнано недійсним та скасовано свідоцтво НОМЕР_2 від 29 травня 2006 року про право власності ОСОБА_2. , ОСОБА_4 на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , видане Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що відповідачі ОСОБА_2. і ОСОБА_4 незаконно отримали свідоцтво про право власності на житло НОМЕР_2 від 29 травня 2006 року, чим порушили право власності позивача ОСОБА_1 . Однак про те, що відповідачі стали власниками окремої квартири, житловою площею 19,89 кв.м., загальною площею 50,9 кв.м., у будинку АДРЕСА_1 позивач дізналася лише після звернення до дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» державного підприємства «Житлосервіс» (далі - ДП ДАК «Хліб України» ДП «Житлосервіс») та отримання висновку, яку створило ДАК Хліб України ДП «Житлосервіс» за проханням ОСОБА_1 лише у 2016 році.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2. задоволено. Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 14 лютого 2018 року скасовано у прийнято нову постанову про відмову в позові.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що позивач не надала суду доказів того, що приватизацією квартири ОСОБА_2 порушуються права її як власника іншої квартири, яка знаходиться в цьому ж будинку.

Аргументи учасників справи

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ДП «Житлосервіс» на постанову апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року, у якій заявник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначене судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що апеляційний суд не взяв до уваги та не надав належної оцінки первинним документам, які були надані ОСОБА_2. при приватизації неіснуючої квартири АДРЕСА_1 .

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року, у якій заявник посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати зазначену постанову та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що порушення апеляційним судом норм процесуального права щодо оцінки доказів, як наслідок не вірне встановлення обставин справи, призвело до постановлення незаконного рішення та порушення прав позивача щодо користування належної їй частини квартири АДРЕСА_1 (праве крило будинку).

Узагальнені доводи відзиву на касаційні скарги

До Верховного Суду надійшов відзив від ОСОБА_2. на касаційну скаргу ДП «Житлосервіс», у якому просить зазначену касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову апеляційного суду без змін. Зазначає, що оскаржувана постанова прийнята з дотриманням вимог норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для її скасування, з мотивів викладених в апеляційній скарзі, немає.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 10 вересня 2018 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 522/13001/16-ц з Приморського районного суду м. Одеси.

Фактичні обставини справи, встановлені судом

Суд установив, що квартира АДРЕСА_1 , на час вселення до неї відповідачів ОСОБА_2 , складалася з двох квартир, відповідно до технічного паспорту загальною площею 105,3 кв.м., та площею 50,9 кв.м. житлової і 19,9 кв.м.

ДП «Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України» «Одеського комбінату хлібопродуктів» був управителем даного будинку, та надав відповідачам ОСОБА_2 ордер на вселення у кімнату АДРЕСА_1 , площею 50,9 кв.м.

У свою чергу, позивач ОСОБА_1 стала співвласником окремого (приміщення) квартири АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу № 168 від 23 червня 1998 року, реєстраційний номер нерухомості 01, спільна часткова, розмір частки 460/1000.

Іншою співвласницею квартири позивача є ОСОБА_5 , якій належить 383/1000 частки квартири - на підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 03 липня 2007 року.

Частка вказаної квартири розміром 157/1000 неприватизована.

ОСОБА_2. і ОСОБА_4 у 2003 році вселилися в окрему квартиру АДРЕСА_1 , на підставі ордеру на вселення у неприватизовану частину окремої кімнати АДРЕСА_1 (у дворі будинку) на підставі договору оренди житла та зареєстрували своє місце проживання.

29 травня 2006 року ОСОБА_2 приватизували дану квартиру, після чого стали співвласниками квартири (приміщення) в рівних частинах, а саме - по 1/2 частки квартири у будинку АДРЕСА_1, дана квартира мала площу у розмірі 50,9 кв.м., та відповідно до технічного плану станом на 2006 рік, мала кімнату в розмірі 19,9 кв.м., кухню, вбиральню та коридор. Реєстраційний номер нерухомості 01, на цей час загальна площа квартири становить 79,8 кв.м.

11 травня 2006 року ОСОБА_2. звернувся до Малиновського районного агенства з приватизації житла із заявою від 26 січня 2006 року, зареєстрованою за № 214, про передачу в приватну власність квартири. Разом із заявою ОСОБА_2. були додані: технічний паспорт КП «ОМБТІ та РОН» від 20 квітня 2006 року; ордер № НОМЕР_3, довідка про склад сім`ї наймача ізольованої квартири (одноквартирного будинку). На підставі наведених документів, 29 травня 2006 року Управлінням житлово-комунального господарства Одеської міської ради було прийнято розпорядження № 196214, згідно з яким було видане свідоцтво НОМЕР_2 від 29 травня 2006 року про право власності ОСОБА_2. , ОСОБА_4 на однокімнатну квартиру площею 50,9 кв.м., за адресою: кімната АДРЕСА_1

В свою чергу, районне агенство з приватизації житла при проведенні приватизації виготовило технічний паспорт.

При реконструкції окремої квартири АДРЕСА_1 площею 50,9 кв.м. у будинку в 2011 році ДП «Житлосервіс» ДП ДАК «Хліб України», були передані всі необхідні документи, та введено приміщення в експлуатацію. Саме в результаті ркеконструкції цієї квартири і збільшилась площа квартри АДРЕСА_1 , яка належить відповідачам ОСОБА_2 Збільшення площі відбулося з надбудовою та реконструкцією криши квартири.

Дозвіл на реконструкцію частини квартири відповідача ОСОБА_2 підписаний позивачем ОСОБА_1 у 2011 році.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційні скарги не підлягають задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» (далі - Закон), приватизація державного житлового фону - це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два більше наймачів, які використовуються громадянами на умовах найму.

Відповідно до частини третьої статті 9 ЖК РСР, громадяни мають право на приватизацію квартир державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках тощо чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом.

На момент спірних правовідносин, для приватизації квартир необхідно було надати КП «Міське агенство з приватизації житла» наступні документи:

заяву на приватизацію;

довідку про склад сім`ї наймача квартири та займані ним приміщення;

договір найму житлового приміщення.

Зазначені документи були надані відповідачами ОСОБА_2 при приватизації спірної квартири. Усі документи, а також довідки (технічні паспорти) були досліджені при приватизації. Жодного встановленого факту підробки, або невідповідності до фактів при приватизації не було.

В силу положень частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановленому законом.

Оскільки відповідачі у встановленому законом порядку стали власниками спірного житлового приміщення в порядку приватизації, апеляційний суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Права та інтереси позивачів приватизацією не порушені, подальша реконструкція приміщення не є підставою для визнання передачі у власність житла недійсною, а може бути підставою для інших вимог.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги на судові рішення судів попередніх інстанцій

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення постановлене без додержання норм матеріального і процесуального права, не спростовують правильного висновку апеляційного суду по суті спору та зводяться до переоцінки доказів, що згідно з положеннями 400 ЦПК України не відноситься до повноважень суду касаційної інстанції.

Частиною першою статті 410 ЦПК України визначено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визначає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційні скарги залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення апеляційного суду без змін.

Оскільки оскаржуване судове рішення залишено без змін, а скарги без задоволення, то судовий збір за подання касаційних скарг покладається на осіб, які їх подали.

Керуючись статтями 17, 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу дочірнього підприємства Державної акціонерної компанії «Хліб України» «Одеський комбінат хлібопродуктів» та касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Постанову апеляційного суду Одеської області від 17 липня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: М. Є. Червинська

С. Ю. Бурлаков

В. М. Коротун