Провадження № 4-с/522/177/20
УХВАЛА

21 грудня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали цивільної справи за скаргою ОСОБА_1 (боржник) на рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м. Одеси в порядку норм Розділу VII ЦПК України, 17 грудня 2020 року надійшла скарга ОСОБА_1 (боржник) на рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича.

Предметом оскарження є дії приватного виконавця в частині прийняття постанови про стягнення з боржника основної винагороди в рамках виконавчого провадження №62131006, та пов`язані з цим діями.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно до ч.1 ст. 448 ЦПК України, скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Крім такого загального порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби, визначеного наведеними нормами цивільного процесуального законодавства, відповідні спеціальні норми встановлені Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VІІІ «Про виконавче провадження», згідно із частиною першою статті 74 якого рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Водночас частиною другою статті 74 зазначеного Закону передбачено, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

З наведених норм права вбачається, що Законом України «Про виконавче провадження» встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця щодо стягнення виконавчого збору та/або витрат на проведення виконавчих дій, згідно з яким відповідні спори відносяться до юрисдикції адміністративних судів та підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Тобто, законодавець визначив адміністративний порядок оскарження рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, які мають форму окремих похідних дій чи рішень державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання основного виконавчого документу, не зважаючи на те, в якому порядку був прийнятий основний виконавчий документ.

В даному випадку, сторона виконавчого провадження (боржник) звернулась до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, які вчинені під час виконання ним рішень суду, прийнятих за правилами цивільного судочинства. Однак, боржником оскаржуються дії приватного виконавця щодо стягнення з боржника основної винагороди.

Порядок стягнення з боржника основної винагороди регламентовано ст. 45 Закону України «Про виконавче провадження». Аналіз даної норми дозволяє встановити, що дії приватного виконавця, пов`язані зі стягненням з боржника основної винагороди є окремими похідними діями виконавця, які вчинені ним при виконанні основного виконавчого документа, а тому порядок їх оскарження за аналогією є спеціальним та має відбуватися відповідно до встановленої ч.2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження» процедури у відповідному адміністративному суді в порядку, передбаченому законом, яким відповідно до ст. 20 КАС України є Одеський окружний адміністративний суд.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Таким чином, суддя встановивши, що розгляд даної скарги відноситься до юрисдикції адміністративного суду, робить висновок, що у відкритті провадження у даній справі має бути відмовлено.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 186, 447, 448 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 (боржник) на рішення приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитра Миколайовича.

Роз`яснити заявникові, що розгляд даних вимог має відбуватися в порядку адміністративного судочинства.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд міста Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Суддя Л.М. Чернявська