РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(в порядку спрощеного позовного провадження)

28 січня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

в особі головуючого судді Данко В.Й.,

з участю секретаря судових засідань Павлюх Л.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ужгороді, в приміщенні суду, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Мотивуючи свої вимоги вказує на те, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14.04.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку» складає між нею і Банком Договір, про що свідчить підпис Відповідача у заяві. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, Позичальник повинен надавати Банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за Кредитом, яка складається із заборгованості за Кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно Умов. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник помер. Однак, ОСОБА_2 взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має заборгованість в розмірі 10243,04грн., з яких 5788,62грн. заборгованість за кредитом, 4454,42грн. заборгованість за відсотками. 29.08.2016 року позивачем було отримано відповідь Першої Ужгородської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємцем померлого ОСОБА_2 , які звернулися із заявами про прийняття спадщини є ОСОБА_1 . 03.06.2018 року до спадкоємця позичальника ОСОБА_1 було надіслано лист претензію, згідно яких АТ КБ «ПриватБанк» пред`явило свої вимоги, однак, жодних дій з боку ОСОБА_1 спрямованих на погашення заборгованості перед позивачем вчинено не було. У зв`язку з цим, просить суд задовольнити позов та винести рішення, яким стягнути із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 10243,04грн. та сплачений позивачем судовий збір в розмірі 1762грн.

Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження.

Ухвалою судді про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі від 25.01.2019 року було постановлено проводити розгляд справи у спрощено провадженні із повідомлення та участю сторін.

Представник позивача ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася. Однак, надала в позовній заяві представник позивача просить суд провести розгляд даної справи за її відсутності, у разі неявки відповідача, не заперечує проти проведення заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася повторно, будучи належним чином повідомленою про час та місце слухання справи. Відзив у визначений судом строк відповідачка не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача згідно вимог ч.3 ст.223 ЦПК України.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку.

По справі встановлено, що відповідно до укладеного договору №б/н від 14.04.2008 року ОСОБА_2 отримав кредит у розмірі 6000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку із сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору.

З наявної в матеріалах справи Довідки про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,30 днів пільгового періоду» 0521372) від 14.04.2008 року, підписаної ОСОБА_2 вбачається, що сторони погодили, що базова відсоткова ставка в місяць за користування кредитом становить 3%, щомісячні платежі повинні бути внесені до 25 числа місяця, наступного за звітним.

Окрім того, вказаної Довідки вбачається, що із фінансовими умовами надання Кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», розрахунком суми сплати та використанням кредитних коштів ОСОБА_2 ознайомлений.

Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплачувати проценти.

Із ст.1050 ЦК України вбачається, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином до умов договору та вимог ЦК України.

У відповідності до ч.1 ст.527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 08.10.2015 року.

Однак, ОСОБА_2 за життя було порушено вимоги взятого кредитного зобов`язання, а саме не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що підтверджується розміром заборгованості відображеного в наявному в матеріалах справи Розрахунку заборгованості.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» вказує на те, що ОСОБА_2 взятого на себе зобов`язання не виконав, у зв`язку з чим станом на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) має заборгованість в розмірі 10243,04грн., з яких 5788,62грн. заборгованість за кредитом, 4454,42грн. заборгованість за відсотками.

Як вище вказано, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 08.10.2015 року.

29.08.2016 року позивачем було отримано відповідь Першої Ужгородської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що по спадковій справі № 276/2015 рік до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , 1946 року народження, видано свідоцтво про спадщину за законом 14.04.2016 року за р. № 2-59 його дружині ОСОБА_1 , що підтверджується наявною в матеріалах справи копії даної відповіді.

11.05.2018 року АТ КБ «ПриватБанк» направило ОСОБА_1 як спадкоємцю ОСОБА_4 лист претензію № SAMDN7747 від 11.05.2018 року про погашення боргових зобов`язань позичальника на підставі вимог статей 1216, 1218, 1282 ЦК України.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою.

Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Таким чином, спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст. 1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому частиною другою цієї норми.

Так, згідно зі статтею 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно вимог ч.1, ч.2 ст.1281 ЦК У;країни спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч.4 ст.1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Встановлені ст. 1281 ЦК України строки це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право на пред`явлення вимог до спадкоємців.

Оскільки зі смертю боржника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту і строки позовної давності не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.ст. 1281, 1282 ЦК України щодо строків пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців і порядку задоволення цих вимог кредитора.

Недотримання кредитором передбачених ст.1281 ЦК України строків пред`явлення вимог, (які є присічними, преклюзивними) позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємця.

Вищевикладене узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України в постанові від 08.04.2015 у справі № 6-33цс15, яка, в силу вимог ч.4 ст.263 ЦПК України, є обов`язковою для застосування судами.

Позивач дізнався про смерть ОСОБА_2 29.08.2016 року, що підтверджується вхідним штампом АТ КБ «ПриватБанк».

Однак, з вимогою до ОСОБА_1 як спадкоємця банк звернувся тільки 11.05.2018 року, тобто після спливу визначеного законом шестимісячного строку.

Враховуючи вищевикладене, а саме те, що кредитор пред`явив вимоги до спадкоємця через один рік і дев`ять місяців після того, як дізнався про відкриття спадщини, тобто поза межами передбаченого частиною другою статті 1281 ЦК України шестимісячного строку, який є присічним, суд констатує, що АТ КБ «ПриватБанк» втратило право вимоги до ОСОБА_1 , а тому в задоволенні даного позову слід відмовити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 4, 6, 10, 12, 141, 228, 229, 247, 263, 265, 273, 274 279, 354 ЦПК України, ст.ст. 608, 1281, 1282 ЦК України суд,

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовної заяви Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів до Закарпатського апеляційного суду і набере законної сили в разі неподання такої в установлений строк.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду: В.Й. Данко