Постанова

Іменем України

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 396/1620/18

провадження № 61-2959св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Хопти С. Ф. (суддя-доповідач), Синельникова Є. В., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - товариство з обмеженою відповідальністю «Авто Просто»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 січня 2019 року у складі колегії суддів: Суровицької Л. В., Авраменко Т. М., Черненка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У серпні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Просто» (далі - ТОВ «Авто Просто») про визнання правочину недійсним та стягнення коштів.

Позовна заява мотивована тим, що 11 вересня 2017 року між ним та

ТОВ «Авто Просто» було укладено договір № 730542 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі, за яким товариство зобов`язалось надавати йому послуги, спрямованні на придбання автомобілю Geely Emgrand вартістю

289 900 грн через систему «АвтоТак», а він прийняв на себе зобов`язання здійснювати оплату послуг у розмірі 0,8333 %, у тому числі періодичні платежі та винагороду у розмірі 13 915, 20 грн. Він виконував умови договору, сплатив винагороду у розмірі 13 915,20 грн та щомісячно сплачував періодичні платежі в розмірі 4 200 грн. Всього до подачі позову перерахував ТОВ «Авто Просто» на підставі договору 128 452,36 грн.

Під час укладення договору спеціаліст з продажу ТОВ «Авто Просто» запевнила його, що протягом одного-двох місяців з часу підписання договору він отримає автомобіль, а потім буде певний час сплачувати решту коштів до повного внесення вартості автомобіля. Проте через два місяці йому повідомили, що для отримання автомобіля він повинен сплатити повну вартість автомобіля і тільки після цього ТОВ «Авто Просто» буде вирішувати питання щодо передачі йому автомобіля. З?ясувалось, що внесена сума

13 915,20 грн не входить у вартість автомобіля. Крім того, під час укладання договору сторони домовились, що загальна сума договору складає

289 900 грн, проте ТОВ «Авто Просто» в односторонньому порядку змінило ціну автомобіля до 319 000 грн, тобто на 30 000 грн дорожче первісної вартості, що суперечить статті 6 вказаного договору.

Посилаючись на те, що угода між ним та ТОВ «Авто Просто» укладена під впливом обману та із застосуванням нечесної підприємницької практики, яка містить ознаки «пірамідальної схеми», порушує його права як споживача послуг, не спрямована на реальне настання правових наслідків, що обумовлені угодою, ОСОБА_1 просив суд визнати вказаний договір про надання фінансової послуги недійсним та стягнути з ТОВ «Авто Просто» на його користь 128 452,36 грн, сплачених на виконання умов договору.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області

від 26 вересня 2018 року у складі судді Шепетька В. І. позов задоволено. Визнано договір від 11 вересня 2017 року № 730542 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) в групі, укладений між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто», недійсним. Стягнуто з ТОВ «Авто Просто» на користь ОСОБА_1 , сплачені за договором кошти в розмірі 128 452 грн 36 коп. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що договір, укладений між сторонами у справі, здійснений з використанням нечесної підприємницької практики та спрямований на утворення, експлуатацію, сприяння розвитку пірамідальних схем, а діяльність відповідача підпадає під ознаки пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, оспорюваний договір порушує права позивача, а діяльність відповідача з реалізації системи «АвтоТак» є такою, що вводить споживача в оману, оскільки позивач сплачував кошти не за сам товар, а за можливість одержання права на купівлю товару.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 22 січня 2019 року апеляційну скаргу ТОВ «Авто Просто» задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено

ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Додатковою постановою Кропивницького апеляційного суду 13 лютого

2019 року вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що укладена угода в рамках системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем у розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі угод з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у лютому 2019 року до Верховного Суду,

ОСОБА_1 ,посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження у цій справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції.

У березні 2019 року справа надійшла до Верховного Суду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що, виходячи з умов зазначеного договору та додатків до нього, фінансові послуги, які надає відповідач, суперечать нормам законодавства України, оскільки передбачають залучення грошових коштів учасників групи, об`єднання цих коштів з метою отримання та розподілу грошей між учасниками групи. Укладений між сторонами договір - це договір про надання послуг з адміністрування фінансових активів для отримання коштів у групах, згідно яких відповідач за винагороду зобов`язується забезпечити отримання автомобіля за рахунок об`єднання періодичних платежів учасників групи, а учасник зобов`язується сплатити загальну кількість періодичних платежів. З наведеного випливає, що діяльність відповідача вводить споживача в оману, оскільки система «АвтоТак» формується виключно на кошти учасників програм без залучення коштів ТОВ «Авто Просто».

Аналізуючи умови укладеної угоди між сторонами та додатків до неї, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що в цих умовах наявне відображення дії пірамідальної схеми під назвою «система придбання в групах АвтоТак». Таким чином, за умовами угоди право отримати товар позивачем залежить від внесення коштів іншими учасниками системи «АвтоТак», а розподіл фонду групи учасників системи проходить по пірамідальній схемі, коли отримання товару одним із учасників групи можливе лише в разі накопичення достатніх фінансових ресурсів шляхом залучення коштів інших учасників групи без інвестування товариством власних коштів. В подальшому учасник системи, який отримав товар, продовжує сплачувати внески, які фактично компенсують кошти іншим учасникам системи, тобто один учасник програми за свої власні кошти оплачує товар іншому учаснику програми.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У березні 2019 року до Верховного Суду надійшов відзив ТОВ «Авто Просто» на касаційну скаргу ОСОБА_1 , у якому воно просило вказану касаційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

11 вересня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Авто Просто» укладено договір № 730542 про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару (автомобіля) у групі.

Предметом договору є надання учаснику фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання автомобіля за рахунок об?єднаних періодичних платежів учасників групи через систему «АвтоТак». Договір укладається шляхом його підписання та підписання додатка № 1, який є невід?ємною частиною договору.

Відповідно до умов додатка № 1 до договору ОСОБА_1 погоджено марку автомобіля та його модель, а також поточну ціну автомобіля, а саме транспортний засіб Geely Emgrand вартістю 289 900 грн (а. с. 12).

Додатком № 1 до договору передбачено, що ОСОБА_1 , як учасник, зобов?язаний платити: винагороду за послуги, пов?язані з включенням договору до системи «АвтоТак» та формування групи у % + ПДВ у розмірі

13 915,20 грн, періодичний платіж у % - 0,8333, щомісячну винагороду -

0,415 + ПДВ; винагороду за послуги, пов?язані з передачею автомобіля учаснику 3,00 + ПДВ (а. с. 12).

Згідно з умовами додатка № 2 до договору учасник, який протягом строку дії договору належним чином та у встановлений договором строк виконував свої зобов?язання зі сплати періодичних платежів разом із щомісячною винагородою товариства, має право на сплату 50 % від розміру щомісячної винагороди у складі кожного сплаченого авансового платежу (а. с. 15).

11 вересня 2017 року відповідно до квитанції АТ «ПриватБанк» на розрахунковий рахунок ТОВ «АТ Сервіс» ОСОБА_1 сплатив 13 915,20 грн (а. с. 16).

Згідно з квитанціями за вересень, жовтень, листопад, грудень 2017 року та за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень 2018 року

ОСОБА_1 сплатив на розрахунковий рахунок ТОВ «Авто Просто»

128 452,36 грн (а. с. 17-19).

ТОВ «Авто Просто» відповідно до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 19 січня 2012 року № 40, було зареєстровано у державному реєстрі фінансових установ згідно з вимогами закону та отримало 05 вересня 2015 року ліцензію на здійснення діяльності з адміністрування фінансових активів для придбання товарів у групах у Національній комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг (а. с. 41).

Пунктом 2.2. статті 2 договору передбачено, що поточна ціна автомобіля є критерієм для розрахунку розміру періодичних платежів, винагороди товариства та інших платежів, передбачених договором, протягом усього строку існування групи та повідомляється «Авто Просто» постачальником.

У пункті 2.2. статті 2 договору передбачено можливість зміни поточної ціни автомобіля та порядок повідомлення про це учасника (а. с. 8).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи. Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.

Відповідно до частини першої та другої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Відповідно до частини першої статті 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Стаття 18 Закону України № 1023-XII від 12 травня 1991 року «Про захист прав споживачів» (далі - Закон № 1023-XII) містить самостійні підстави для визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

За змістом частини п`ятої статті 18 Закону № 1023-XII у разі визнання окремого положення договору несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути визнано недійсним або змінено, а не сам договір.

Частиною шостою статті 18 Закону № 1023-ХІІ визначено, що у разі коли зміна окремих положень або визнання їх недійсними зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача такі положення підлягають зміні або договір може бути визнаний недійсним у цілому.

Визначення поняття «несправедливі умови договору» закріплено у частині другій статті 18 Закону № 1023-ХІІ.

Так, умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживачу.

Несправедливими згідно із частиною третьою статті 18 Закону № 1023-ХІІ є, зокрема, умови договору про: виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця; надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (пункти 2-4); надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі (пункт 11); визначення ціни товару на момент його поставки споживачеві або надання продавцю (виконавцю, виробнику) можливості збільшувати ціну без надання споживачеві права розірвати договір у разі збільшення ціни порівняно з тією, що була погоджена на момент укладення договору (пункт 13).

Суд апеляційної інстанції встановив, що відповідно до статті 19 спірної угоди підписання останньої та додатків до неї є підтвердженням факту ознайомлення, розуміння сторонами та їх згоди з усіма визначеннями, умовами та змістом угоди й додатків до неї. Учасник заявляє, що отримав усі коректно викладені пояснення від представника ТОВ «Авто Просто», уважно прочитав та зрозумів угоду та додатки до неї, що засвідчив своїм підписом. Позивач погодився з умовами угоди, підписавши її та вчиняючи дії на її виконання.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд апеляційної інстанції, врахувавши вказані норми матеріального права, встановивши фактичні обставини справи та недоведення позивачем наявності всіх ознак, які свідчили б про несправедливість умов оспорюваного договору дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Доводи касаційної скарги про те, що у діях відповідача убачається нечесна підприємницька діяльність, безпідставні з огляду на таке.

Аналіз пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» дає підстави для висновку, що поняття «пірамідальна схема» у розумінні цієї норми має такі обов`язкові ознаки: а) здійснення сплати за можливість одержання учасником компенсації; б) компенсація надається за рахунок залучення учасником інших споживачів схеми; в) відсутність продажу або споживання товару.

Таким чином, для кваліфікації «пірамідальної схеми» необхідна наявність усіх зазначених ознак.

Відсутність вказаних ознак виключає можливість визнання схеми як «пірамідальної», тобто такої, що порушує норми чинного законодавства України.

Так, пірамідальній схемі властива сплата за можливість одержання окремим учасником компенсації, яка повинна надаватися за рахунок залучення цим учасником схеми інших споживачів.

Зазначений правовий висновок щодо застосування статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів» висловлений у постановах Верховного Суду України від 11 вересня 2013 року у справі № 6-40цс13 та від 25 червня

2014 року у справі № 6-74цс14 і підстав для відступлення від цієї правової позиції немає.

Укладені між сторонами договори у рамках системи придбання товарів у групах не є утворенням та розвитком пірамідальних схем у розумінні пункту 7 частини третьої статті 19 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ТОВ «Авто Просто» надає споживачам послуги на основі системи, кінцевим результатом якої на підставі договору з учасниками групи є отримання автомобіля всіма учасниками, а споживачі сплачують кошти саме за одержання послуги, яка споживається в процесі її виконання. Крім того, кожний учасник отримує автомобіль відповідно до платежів, здійснених ним самим, та продовжує сплачувати за автомобіль до повної виплати.

Такий правовий висновок висловлено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 380/63/16-ц (провадження

№ 14-230цс18).

Доводи касаційної скарги про зміну вартості предмета спірного договору - автомобіля, відхиляються касаційним судом, оскільки пунктом 2.2. статті 2 договору передбачено можливість зміни поточної ціни автомобіля та порядок повідомлення про це учасника.

З урахуванням викладеного, не заслуговують на увагу доводи касаційної скарги щодо ненадання позивачу повної та достовірної інформації про послугу, яку він отримує, що призвело до введення його в оману, внаслідок чого ним підписано договір всупереч справжнього волевиявлення, такі доводи спростовуються змістом оспорюваного договору та обґрунтованими висновками суду апеляційної інстанції.

Інші доводи касаційної скарги є аналогічними доводам позовної заяви, яким апеляційний суд надав належну оцінку.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 22 січня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: С. Ф. Хопта

Є. В. Синельников

В. В. Шипович