Справа № 152/127/20
У Х В А Л А

31 січня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/127/20

Провадження №2-н/152/15/20

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини,

встановив:

30.01.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини, в якій просить видати судовий наказ про стягнення з боржника ОСОБА_2 аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а саме: на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

В заяві ОСОБА_1 зазначає, що два роки тому уклала цивільний шлюб із боржником ОСОБА_2 , з яким проживала до грудня 2019 року. ОСОБА_2 залишив сім`ю, поїхав на роботу до м. Київ, про сім`ю не дбає.

Про доходи боржника їй нічого не відомо.

Так як добровільно платити аліменти на утримання дитини боржник не бажає, тому вона змушена звертатися до суду із вказаною заявою.

Перевіривши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів суд виходить з такого.

Відповідно до вимог ч.1 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб (ч.2 ст.161 ЦПК України).

Пунктом 5 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення аліментів на дитину у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.163 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду у письмовій формі та підписується заявником або його представником. У заяві повинно бути зазначено: 1) найменування суду, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника; 3) ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) представника заявника, якщо заява подається представником, його місце проживання або місцезнаходження; 4) вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; 5) перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

До заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги. (ч.3 ст.163 ЦПК України).

Проте, в порушення вимог п.2 ч.2 ст.163 ЦПК України, заявником ОСОБА_1 у заяві зазначено її прізвище « ОСОБА_4 », що не відповідає прізвищу в паспорті серії НОМЕР_1 , який заявником додано до заяви і в якому прізвище особи зазначено « ОСОБА_5 єва», що позбавляє суд можливості ідентифікувати особу заявника.

Крім того, у заяві про видачу судового наказу прізвище боржника зазначено як « ОСОБА_6 », у свідоцтві про народження дитини прізвище батька значиться як « ОСОБА_7 єнко», зазначений заявником населений пункт місця проживання боржника не читається, що позбавляє суд можливості здійснити запит про зареєстроване місце проживання останнього, відповідно до норм ч.5 ст.165 ЦПК України.

Також, у заяві про видачу судового наказу заявником не зазначено її та боржника реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності, або номер і серію паспорта боржника (для фізичних осіб громадян України), а також офіційні електронні адреси та інші дані, якщо вони відомі заявнику, які ідентифікують боржника, а також не зазначено про те, що заявнику інші дані, які ідентифікують боржника, невідомі.

При відсутності вказаних вище даних суд позбавлений можливості ідентифікувати особу боржника.

Також, заявником ОСОБА_1 , в порушення вимог п.4 ч.2 ст.163 ЦПК України, не зазначено обставин, на яких ґрунтуються вимоги її заяви про видачу судового наказу, зокрема, обставин, які підтверджують укладення шлюбу з ОСОБА_2 , та обставини, які підтверджують перебування на її утриманні дитини, а також прізвище дитини зазначено як « ОСОБА_8 », тоді як в свідоцтві про народження прізвище дитини зазначено як « ОСОБА_9 ».

За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу (ч.2 ст.167 ЦПК України).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо: заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу .

Про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу (ч.2 ст.165 ЦПК України).

З огляду на вище викладене судом встановлено, що заява ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_2 подана з порушеннями вимог ст.163 ЦПК України.

Таким чином, відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст.163, 165, 260 ЦПК України,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відповідно до вимог ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ ЦПК України, після усунення її недоліків.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала підписана суддею 31.01.2020 року.

Суддя: