Провадження № 2-ві/761/13/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Фролової І.В.,

при секретарі: Бордусенко Б.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву представника Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця» Стоян М.М. про відвід судді у справі за заявою Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-західна залізниця», Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про заміну боржника у виконавчому провадженні по цивільній справі за клопотанням представника Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла заява представника Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця» Стоян М.М. про відвід судді у справі за заявою Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» ОСОБА_1, заінтересовані особи: Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-західна залізниця», Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про заміну боржника у виконавчому провадженні по цивільній справі за клопотанням представника Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості. Вказана заява мотивована тим, що у представника позивача є обґрунтовані сумніви щодо об`єктивного і неупередженого розгляду вказаної цивільної справи, оскільки суддя щодо вказаної юридичної особи є неупередженим. Зокрема, суддя у мотивувальній частині ухвали суду від 17 вересня 2015 року встановив фактичні обставини, а не було необхідності наводити з огляду на предмет спору. Суддя виразив свою внутрішнє переконання, що будівництво мосту не було пов`язано із реалізацією державних потреб. З реєстру судових рішень було отримано ухвалу слідчого судді Осаулова А.А. про тимчасовий доступ до речей і документів, які перебувають у володінні Регіональної філії «Південно-Західна залізниця» ПАТ «Українська залізниця». Вказане рішення було мотивоване розтратою бюджетних коштів. Відтак, суддя демонстративно порушує права залізниці у всіх справах, що перебували у нього на розгляді, прийнявши спершу рішення про стягнення коштів, а потім ухвалу про задоволення клопотання слідчого, де вказав про зловживання службовим становищем посадовими особами РФ «ПЗЗ» шляхом проведення тендерних закупівель. Вказані обставини, на думку представника заявника, є підставами для відводу судді від розгляду цієї справи у відповідності до вимог п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України.

Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року питання про відвід судді Осаулова А.А. від розгляду цивільної справи №761/22804/15-ц передано до відділу організаційного забезпечення розгляду цивільних та адміністративних справ суду для визначення іншого судді в порядку проведення автоматизованого розподілу в системі документообігу суду.

Матеріали заяви про відвід, передано в порядку ч.1 ст.33 ЦПК України відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 30 січня 2020 року для розгляду судді Фроловій І.В.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, заяву про відвід судді Осаулова А.А., приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу. До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя. Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ст. 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої інстанції, не може брати участі в розгляді цієї самої справи в судах апеляційної і касаційної інстанцій, а так само у новому розгляді справи судом першої інстанції після скасування рішення суду або ухвали про закриття провадження у справі. Суддя, який брав участь у врегулюванні спору у справі за участю судді, не може брати участі в розгляді цієї справи по суті або перегляді будь-якого ухваленого в ній судового рішення. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді апеляційної інстанції, не може брати участі у розгляді цієї самої справи в судах касаційної або першої інстанції, а також у новому розгляді справи після скасування ухвали чи рішення суду апеляційної інстанції. Суддя, який брав участь у перегляді справи в суді касаційної інстанції, не може брати участі в розгляді цієї справи в суді першої чи апеляційної інстанції, а також у новому її розгляді після скасування ухвали чи рішення суду касаційної інстанції. Суддя, який брав участь у вирішенні справи, рішення в якій було в подальшому скасовано судом вищої інстанції, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд за ново виявленими обставинами рішення суду у цій справі. Суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанцій, не може брати участі у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Відповідно до ст. 39 ЦПК України, з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід. З підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, судді, секретарю судового засідання, експерту, спеціалісту, перекладачу може бути заявлено відвід учасниками справи. Відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу. Встановлення обставин, вказаних у пунктах 1-4 частини першої статті 36 цього Кодексу, статті 37 цього Кодексу, звільняє заявника від обов`язку надання інших доказів упередженості судді для цілей відводу. Якщо відвід заявляється повторно з підстав, розглянутих раніше, суд, який розглядає справу, залишає таку заяву без розгляду.

Отже, за умовами ч. 3 ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч. 5 ст. 36 ЦПК України).

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Аналіз практики рішень ЄСПЛ з цього питання дає можливість прийти до висновку що критерієм порушення суб`єктивної складової даного поняття, можуть бути висловлювання судді по суті правової проблеми, яка порушена у позові у засобах масової інформації до свого головування у суді при розгляді конкретної справи; не реагування судді на расистські висловлювання; якщо головуючий у справі, у пресі вжив висловлювання, які натякали на негативну оцінку заявника, ще до того, як суд під його головуванням повинен був винести рішення у справі тощо. Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді. Суб`єктивна упередженість полягає, як правило, в умисних чи необережних діях суддів перед початком чи під час судового розгляду справи

Стосовно об`єктивної неупередженості в рішеннях ЄСПЛ зазначено, що вона полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості. Мова йде про ту довіру, яку суди повинні викликати в учасників цивільного процесу.

Об`єктивними обставинами, що можуть свідчити про упередженість суду, у практиці ЄСПЛ визнавались такі: члени суду, що мали розглядати справу, вже брали участь у ній у іншій процесуальній ролі, наприклад, прокурор, адвокат, суддя у суді нижчої інстанції тощо; суддя, що бере участь у справі про оспорювання законодавчих нормативних актів раніше висловлювався з цього приводу як консультант; наявність дискреційних повноважень у одного з суддів, що розглядають справу у колегіальному складі, участь судді у прийнятті законодавчих або підзаконних нормативних актів, на основі яких потім виноситься судове рішення тощо.

Таким чином, можливо зробити висновок про те, що особа, яка подала заяву про відвід судді повинна довести на підставі доказів факт зацікавленості судді у розгляді справи.

При цьому, законодавець визначив, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, які були винесені під час іншої або конкретної справи не може бути підставою для відводу судді.

Підставою для відводу судді заявником визначено обставини його незгоди із діями судді щодо вирішення усіх справ щодо залізниці.

Поряд із тим, жодних підстав для задоволення відводу не вбачається, оскільки незгода сторони із рішенням судді у цій чи інших справах не можуть бути підставами для відводу судді.

У висновку №3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не надано доказів існування критеріїв суб`єктивної чи об`єктивної безсторонності судді, а відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 38-40, 182, 260,261 ЦПК України,

у х в а л и в :

У задоволенні заяви представника Державного територіально-галузевого об`єднання «Південно-західна залізниця» Стоян М.М. про відвід судді у справі за заявою Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» ОСОБА_1, заінтересовані особи: Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-західна залізниця», Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про заміну боржника у виконавчому провадженні по цивільній справі за клопотанням представника Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості - відмовити.

Розгляд справи за заявою Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Державне територіально-галузеве об`єднання «Південно-західна залізниця», Публічне акціонерне товариство «Українська залізниця», Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, про заміну боржника у виконавчому провадженні по цивільній справі за клопотанням представника Акціонерного товариства «Догуш Іншаат ве Тіджарет А.Ш.» ОСОБА_1 про надання дозволу на примусове виконання в Україні остаточного арбітражного рішення Міжнародного арбітражного суду Міжнародної торгової палати від 06 вересня 2013 року про стягнення заборгованості проводити у тому ж складі суду.

Ухвала суду набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.

Суддя