Ухвала

30 січня 2020 року

м. Київ

справа № 520/17342/18

провадження № 61-1559ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Павлишин Юрій Миколайович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним позовом, в якому просила стягнути з відповідача за період з 01 листопада 2011 року по 01 жовтня 2018 року: компенсацію втрати доходів у розмірі 129 310,35 грн, з причин затримання щомісячних виплат на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків їх виплати»; 3 % річних від простроченої суми затримання щомісячних страхових виплат, що складає 17 543 грн відповідно до частини другої статті 625 ЦК України; моральну шкоду в розмірі 15 000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який за життя захворів на професійне захворювання «пневмоконіоз», у зв`язку з чим вона звернулась до відповідача із заявою про призначення їй страхових виплат, у задоволенні якої їй було відмовлено. За захистом своїх прав вона звернулась до Суворовського районного суду м. Одеси, який своїм рішенням від 18 грудня 2014 року (справа № 523/2830/14) встановив причинний зв`язок смерті її чоловіка з його професійним захворюванням. Крім того, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 19 лютого 2018 року (справа № 520/8530/17) визнано протиправною бездіяльність Фонду та зобов`язано Фонд призначити їй страхові виплати у зв`язку зі смертю чоловіка ОСОБА_2 , починаючи з 01 листопада 2011 року, в розмірі 2 096,78 грн, щомісячно, довічно. Посилаючись на те, що відповідач з 07 травня 2015 року ухилявся від призначення страхових виплат, переклав свої обов`язки на неї, не витребував документи, що знаходилися на непідконтрольної Україні території, які вона не змогла надати Фонду, позивач просила позов задовольнити.

Приморський районний суд м. Одеси рішенням від 01 липня 2019 року в задоволенні позову відмовив.

Одеський апеляційний суд постановою від 17 грудня 2019 року рішення Приморського районного суд м. Одеси від 01 липня 2019 року змінив в його мотивувальній частині та залишив без змін в його резолютивній частині.

19 січня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Павлишин Ю. М., подала засобами поштового зв`язку касаційну скаргу на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року (повний текст якої складено 26 грудня 2019 року), тобто у передбачений законом тридцятиденний строк з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Предметом позову у цій справі є стягнення інфляційних втрат у розмірі 129 310,35 грн, 3 % річних у розмірі 17 543 грн та моральної шкоди в розмірі 15 000 грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною в силу вимог закону.

Разом з тим у касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує про те, що не отримувала страхові виплати в період з 01 листопада 2011 року по 01 жовтня 2018 року, є інвалідом ІІІ групи та для підтримки здоров`я їй не вистачало коштів на харчування та ліки, весь час незаконної затримки страхових виплат вона позбавлена державної підтримки, на яку мала повне право розраховувати, що погіршило її рівень життя та спричинило значні негативні зміни у житті, затримка страхових виплат їх знецінення накладає на неї додатковий фінансовий тягар.

Зазначені заявником доводи свідчать про те, що справа має виняткове значення для учасника справи, який подав касаційну скаргу, є істотними та підлягають перевірці за матеріалами справи, а тому, не дивлячись на те, що справа є малозначною, оскаржувані судові рішення у цій справі підлягають перегляду в касаційному порядку з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Павлишин Ю. М., в касаційній скарзі зазначено клопотанням про звільнення її від сплати судового збору за подання касаційної скарги з посиланням на те, що вона є непрацездатною людиною похилого віку, пенсіонеркою, інвалідом ІІІ групи, в її будинку була пожежа, яка знищила значну частину будівлі та її майно, сплата судового збору є для неї великим тягарем.

На підтвердження доводів заявником надано відповідні докази, а саме: копія паспорта; копія пенсійного посвідчення від грудня 1995 року № 15612, з якого вбачається, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІІ групи; копія акта про пожежу від 01 липня 2014 року.

Клопотання підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Доводи клопотання та додані до касаційної скарги матеріали дають підстави для його задоволення та звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги у зв`язку із скрутним майновим станом заявника.

Касаційна скарга подана в передбачений законом строк, за формою та змістом відповідає вимогам статті 392 ЦПК України.

Згідно з частиною сьомою статті 394 ЦПК України за відсутності підстав для залишення касаційної скарги без руху, повернення касаційної скарги чи відмови у відкритті касаційного провадження суддя-доповідач постановляє ухвалу про відкриття касаційного провадження у справі, в якій вирішує питання про витребування матеріалів справи.

Оскільки викладені у касаційній скарзі доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Павлишин Юрій Миколайович, про звільнення її від слати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.

Відкрити касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Павлишин Юрій Миколайович, на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 01 липня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 17 грудня 2019 року.

Витребувати з Приморського районного суду м. Одеси цивільну справу № 520/17342/18 за позовом ОСОБА_1 до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Одеській області про стягнення інфляційних втрат, 3 % річних та відшкодування моральної шкоди.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев