Справа №263/628/20
Провадження № 2/263/1082/2020
УХВАЛА
21 січня 2020 року м. Маріуполь
Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Соловйов О.Л., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Хара Наталі Станіславівни, Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа, приватний виконавець виконавчого округу міста Києв Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,
До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Хара Н. С., Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа, приватний виконавець виконавчого округу міста Києв Вольф Т. Л. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.
Відповідно до частини другої ст.27 ЦПК України позови до юридичних осіб пред`являються в суд за їх місцезнаходженням згідно з Єдиним державним реєстром юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.
Стаття 28 ЦПК України регламентує підсудність справ за вибором позивача. Зокрема, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання (ч. 12 ст.28 ЦПК України).
Згідно роз`яснень, викладених у п.37 постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» № 3 від 01.03.2013, право вибору між судами, яким згідно із правилом загальної підсудності і правилом альтернативної підсудності підсудна справа, належить виключно позивачеві.
За змістом наведеного можна дійти висновку, що, не виключаючи можливість звернення позивача до суду за правилами загальної підсудності (за місцезнаходженням відповідача), альтернативна підсудність встановлює можливість звертатися до іншого суду з відповідним позовом, тобто встановлює альтернативу - можливість для позивача обрати один із двох чи більше судів.
Місце виконання рішення визначене статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження».
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.
Відповідно до ч. 2 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії у виконавчих провадженнях, відкритих приватним виконавцем у виконавчому окрузі, можуть вчинятися ним на всій території України.
Тобто, законом встановлено, що місцем виконання рішення є проведення виконавчих дій за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна.
З матеріалів справи вбачається, що саме приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Хара Н.С. здійснено примусове виконання виконавчого напису нотаріуса шляхом звернення стягнення на доходи боржника за місцем роботи останнього.
Із наданих позивачем письмових доказів, судом встановлено, що виконавчі дії проводяться за місцем роботи позивача у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Компанія «Стюард», адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , що знаходиться за межами територіальної юрисдикції (підсудності) Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Європейський суд з прав людини у справах «Верітас проти України» та «Сокуренко та Стригун проти України», роз`яснив, що суд не може вважатися «судом, встановленим законом» у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції у разі перевищення ним своїх повноважень, визначених процесуальним законодавством. Зокрема, повноваження суду на розгляд конкретної справи, заяви або скарги визначається правилами підвідомчості та підсудності.
Водночас, згідно п.п. 22-29 рішення ЄСПЛ у справі від 28.03.2006 року «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим. Тим не менше право доступу до суду не може бути обмеженим таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями. При цьому правила регулювання строків мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані. У той же час такі правила в цілому або їх застосування не повинні перешкоджати сторонам використовувати доступні засоби захисту.
Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.
Відповідно до ч. 3 ст. 31 ЦПК України передача справи на розгляд іншого суду за встановленою цим Кодексом підсудністю з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої цієї статті, здійснюється на підставі ухвали суду не пізніше п`яти днів після закінчення строку на її оскарження, а в разі подання скарги - не пізніше п`яти днів після залишення її без задоволення.
Згідно ч. 1 ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.
Керуючись ст. ст. 27, 31, 258-260 ЦПК України,
Передати за підсудністю цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного нотаріуса Хара Наталі Станіславівни, Публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», третя особа, приватний виконавець виконавчого округу міста Києв Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню на розгляд до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області.
На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня її складення.
Суддя О.Л.Соловйов