№ провадження 2/646/468/2020
Справа № 646/2327/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2020 року м. Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді -Шелест І.М.,

за участю секретаря -Волошко К.І.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 ) , треті особа: Департамент служб у справах дітей (місцезнаходження за адресою: 61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 55), Харківська місцева прокуратура №5 (місцезнаходження: м. Харків, м-н Героїв Небесної Сотні, 4) про позбавлення батьківських прав,-

у присутності: позивача - ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 ,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 , який є громадянином Литви, звернувся до Червонозаводського районного суду м.Харкова із позовом до ОСОБА_2 , яка є особою без громадянства, в якому просив суд позбавити ОСОБА_2 батьківських прав стосовно дітей ОСОБА_4 , 2007 року народження та ОСОБА_5 , 2006 року нарождення.

У позові місцем проживання сторін у справі зазначена адреса: АДРЕСА_2 .

04.04.2019 ухвалою судді Червонозаводського районного суду м. Харкова позов залишено без руху і надано строк для усунення недоліків у позовній заяві десять днів.

03.05.2019, після усунення недоліків, ухвалою судді відкрито провадження у справі і призначено підготовче судове засідання.

04.07.2019 надійшло клопотання представника відповідача - адвоката Троценко О.В. про закриття провадження.

У підготовчому судовому засіданні представник відповідача підтримала клопотання, в якому просила закрити провадження у вищевказаній справі; застосувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі трьох прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що дорівнює 6021 грн; стягнути з ОСОБА_1 витрати на правову допомогу у розмірі 5600 грн.

В обгрунтування клопотання зазначила, що позивач є громадянином Литовської Республіки, про що сам зазначає в позовній заяві, а також в прохальній частині просить розглянути цю позовну заяву у найкоротший термін через неможливість довгострокового знаходження в Україні. Відповідачка є особою без громадянства, яка має дозвіл на постійне проживання в Литовській Республіці, проживає та зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 . Дана квартира належить позивачу на праві власності. Зазначила, що діти сторін є громадянами Литовської Республіки, зареєтровані та проживають разом з матір`ю. Тобто позивачу достеменно відомо, що відповідач ОСОБА_2 з 2015 року по сьогоднішній день не мешкає в Україні, що підтверджується його зустрічним позовом до ОСОБА_2 в Паневезський дільничий суд Литовської Республіки. Однак з невідомих підстав, позивач ОСОБА_1 , зловживаючи своїми процесуальними правами, звертається до Червонозаводського районного суду м.Харкова з позовом про позбавлення батьківських прав, в той час, як у Литовській Республіці є цивільна справа про розірвання шлюбу та стягнення з позивача аліментів. В клопотанні також зазначила, що постановою Паневезського дільничого суду від 21.12.2018 визначено місце проживання дітей на час розгляду цієї справи- з матір`ю ОСОБА_2 , яка проживає в АДРЕСА_3 . Тобто, вказана обставина встановлена судом.

Вважає, що з урахуванням положень ст.ст. 76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право» підстави для підсудності даної справи за участі особи без громадянства , постійно проживаючої на території Литовської Республіки ОСОБА_2 , судам України - відсутні.

Позивач, зловживаючи своїми правами, в порушення ст.43 ЦПК України, приховав той факт, що ОСОБА_2 проживає в Литовській Республіці, що діти є громадянами Литовської Республіки, а також зазначає неправдиві факти про нібито злочинну поведінку позивача, в той час як є постанова про відмову починати досудове розслідування у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 злочинної поведінки.

Вважає, що поданням такої позовної заяви із приховуванням доказів щодо місця проживання відповідача, ОСОБА_1 зловживає своїми правами та не виконує обов`язки покладені на нього ст.43 ЦПК України, заплутує суд та учасників судового процесу, замість того щоб сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Такі обставини свідчать про неповагу до суду та до інших учасників процесу. Такі дії призвели до відкриття провадження у справі, яка не підлягає розгляду в України за правилами територіальної підсудності, вимусили відповідача нести витрати на правову допомогу.

Позивач у судовому засіданні проти закриття справи заперечував, зазначив, що звернувся до Червонозаводського районного суду м. Харкова, оскільки діти є громадянами України і зареєстровані разом з ним за адресою: АДРЕСА_2 . Вважає, що звернувся до належного суду за захистом свого порушеного права.

Під час розгляду у підготовчому судовому засіданні клопотання встановлено.

Позивачем до позову надано свідоцтва про народження дітей.

Так, зі свідоцтв про народження ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що вони народилися у м.Харкові і їх батьками є сторони: ОСОБА_1 , громадянин ОСОБА_6 та ОСОБА_2 , особа без громадянства.

Сього числа у судовому засіданні надані довідки, видані Управлінням у справах громадянства, іміграції та реєстрації фізичних осіб МВС України у Харківській області від 03.12.2009 в яких зазначено, що згідно з прийнятим ГУМВС України в Харківській області рішенням ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі ч. 3 ст. 8 Закону України «Про громадянство» є громадянами України з 03.12.2009.

Так, відповідно до ч. 3 ст. 8 Закону України «Про громадянство» дитина, яка народилася на території України після 24 серпня 1991 року і не набула за народженням громадянство України та є особою без громадянства або іноземцем, щодо якого подано зобов`язання припинити іноземне громадянство, реєструється громадянином України за клопотанням одного з її законних представників.

Представником відповідача в обгрунтування клопотання надано:

Дозвіл на проживання, виданий 21.10.2015, відповідно до якого ОСОБА_2 має дозвіл на постійне проживання, як член сім`ї, у Литовській Республіці та є особою без громадянства.

Паспорти ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які видані 27.04.2015. У паспортах дітей зазначено, що їх місцем народження є Україна і що вони є громадянами Литовської Республіки.

Довідку про декларування місця проживання особи від 27.05.2019, відповідно до даних якої ОСОБА_2 22.12.2015 декларувала своє місце проживання за адресою: АДРЕСА_3 разом із неповнолітніми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Довідку, видану власнику житлового приміщення від 22.12.2015, відповідно до якої в житловому приміщенні за адресою: АДРЕСА_3 задекларували своє

місце проживання ОСОБА_2 , ОСОБА_9 та неповнолітні ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

Зустрічну позовну заяву до Паневежського Окружного суду від 18.03.2019, відповідно до якої ОСОБА_1 пред`являє зустрічний позов до ОСОБА_2 з приводу розірвання шлюбу і зазначає адреси сторін: АДРЕСА_3 . що із відповідачем ОСОБА_2 та їх малолітніми дітьми вони проживали разом до літа 2018 року у належній йому на праві власності квартирі за вказаною у позові адресою.

Постанову про відмову починати досудове розслідування від 18.02.2019 , де, з пояснень ОСОБА_2 , зазначено, що вона живе в Литві з 2015 року. В Литву переїхала з чоловіком ОСОБА_10 , шлюб з яким укладено в Україні і в Литві. Після того як вони переїхали, чоловік проживав з нею всього декілька місяців, а потім поїхав жити в Україну.

Постанову Паневезського дільничого суду від 21.12.2018, відповідно до якої до вирішення спору по суті ОСОБА_11 присуджено щомісячне тимчасове матеріальне утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_12 та ОСОБА_13 , а також тимчасово встановлено місце проживання неповнолітніх дітей з матір`ю ОСОБА_14 .

Після відкриття провадження у даній справі з інформаційних довідок з Реєстру територіальної громади міста Харкова встановлено, що позивач ОСОБА_1 та діти ОСОБА_15 також зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 , а відповідач ОСОБА_2 знята з реєстрації місця проживання за даною адресою 16.09.2015.

Доказів реєстрації відповідача за адресою, зазначеною у позові: АДРЕСА_2 , або за будь якою іншою адресою на території України суду не надано.

Таким чином, під час підготовчого судового засідання встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є особою без громадянства, зареєстровна і проживає за межами України з 2015 року.

Також судом встановлено, що вказані обставини були відомі позивачу на момент звернення до Червонозаводського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав.

Зазначені обставини підтверджуються даними зустрічної позовної заяви від 18.03.2019.

Відповідно до ст.3 ЦПК України Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Якщо міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, передбачено інші правила, ніж встановлені цим Кодексом, застосовуються правила міжнародного договору України.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 497 ЦПК України підсудність судам України цивільних справ з іноземним елементом визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України.

Правилами Цивільного процесуального кодексу України, зокрема, ч. 1 ст. 27, визначено, що позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Доводи позивача ОСОБА_1 про те, що він та його діти мають реєстрацію на території Червонозаводського району м. Харкова не мають правового значення для визначення підсудності даної справи Червонозаводському районному суду м. Харкова.

Предмет заявленого ОСОБА_1 позову: позбавлення батьківських прав, виключає застосування правил, визначених ст. 28 ЦПК України, а саме визначення підсудності справи за вибором позивача.

З наведених вище доказів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 , є особою без громадянства і не має місця проживання на території України, її місцем проживання є інша держава - ОСОБА_16 Республіка.

Відповідно до ст.12 Конвенції про статус апатридів, яка набрала чинності в України 23.06.2013 особистий статус апатрида визначається законами країни його доміцилія або, якщо в нього такого немає, - законами країни його проживання. Права, раніше набуті апатридом і пов`язані з його особистим статусом, і, зокрема, права, які стосуються шлюбу, поважаються Договірною Державою за умови дотримання, у разі потреби, формальностей, приписаних законами зазначеної Держави, за умови, що зазначене право є таким, що було б визнано законами цієї Держави, якби ця особа не стала апатридом.

У ч.1 ст. 21 Договору між Україною і Литовською Республікою про правову допомогу та правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах, ратифікований постановою Верховної Ради України N 3737-XII від 17.12.1993, зазначено: якщо цей Договір не встановляє іншого, суди кожної з договірних сторін компетентні розглядати цивільні та сімейні справи, коли відповідач має на її території місце проживання.

Відповідно до ч.2 ст.1 Закону України «Про міжнародне приватне право» іноземний елемент - ознака, яка характеризує приватноправові відносини, що регулюються цим Законом, та виявляється в одній або кількох з таких форм: хоча б один учасник правовідносин є громадянином України, який проживає за межами України, іноземцем, особою без громадянства або іноземною юридичною особою.

Підстави визначення підсудності справ за участі іноземного елемента судам України наведені в ст.ст.76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Аналізуючи положення ст.76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право», суд приходить до висновку, що підстави для підсудності даної цивільної справи Червонозаводському районному суду м.Харкова відсутні, оскільки відповідач ОСОБА_2 , особа без громадянства, зареєстрована і має постійне проживання на території Литовської Республіки.

Оскільки вказані обставини встановлені після відкриття провадження у справі, а саме під час підготовчого засідання, суд, вважає можливим застосувати положення п. 1 ч. 1 ст 255 ЦПК України і закрити провадження у даній справі.

Таким чином, суд задовольняє вимоги представника відповідача частково, а саме щодо закриття провадження у справі з зазначених вище підстав.

Виконуючи вимоги ч. 1 ст. 256 ЦПК України, суд роз`яснює позивачу, що закриття провадення у справі не позбавляє його права звернутися з аналогічним позовом до компетентного суду Литовської Республіки.

В клопотанні представник відповідача адвокат Троценко О.В. просила суд застосувати до ОСОБА_1 заходи процесуального примусу у виді штрафу, оскільки він приховав той факт, що діти є громалянами Литовської Республіки, що ОСОБА_1 проживає в Литовській Республіці, а також зазначає про факти нібито злочинної поведінки позивачки, в той час, коли є постанова про відмову починати досудове розслідування у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 злочинної поведінки, що заплутує суд та учасників процесу, замість сприяння всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Такі дії позивача свідчать про неповагу до суду та до інших учасників судового процесу, призвели до відкриття провадження у справі, яка не підлягає розгляду в Україні за правилами територіальної підсудності. Зазначені дії, на переконання представника відповідача, свідчать щодо невиконання покладених на сторін обов`язків, визначених ст. 43 ЦПК України.

Відповідно до ст.143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Суд вважає, що наведені представником відповідача дії позивача не можуть бути визнані зловживанням права у розумінні положень ч. 2 ст 44 ЦПК України і, як наслідок відсутні підстави для застосування положень ст.ст. 143, п. 5 ч. 1 ст. 144 ЦПК України.

Тому клопотання представника відповідача в частині застосування до ОСОБА_1 заходів процесуального примусу відсутні.

В той же час, судом встановлено, що подання позову до Червонозаводського районого суду м. Харкова сталося в результаті необгрунтованих дій позивача.

Так, судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 при зверненні з позовом про позбавлення батьківських прав 03.04.2019 було відомо, що ОСОБА_2 є особою без громадянства, зареєстровна і проживає разом з дітьми за межами України, йому було відомо її місце реєстрації на території Литовської Республіки.

Зазначені обставини підтверджуються даними зустрічної позовної заяви, поданої ОСОБА_1 через свого представника 18.03.2019 до Паневежського Окружного суду, відповідно до якої ОСОБА_1 пред`являє зустрічний позов до ОСОБА_14 , і в якій він зазначає адреси сторін: АДРЕСА_3 ., що із відповідачем ОСОБА_2 та їх малолітніми дітьми вони проживали разом до літа 2018 року у належній йому на праві власності квартирі за вказаною у позові адресою.

Тобто позивачу було відомо, як місце реєстрації відповідача ОСОБА_2 , так і її останнє місце проживання, проте зазначені обставини позивач в порушення вимог п. 2 ч. 3 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві не зазначив, не виконав покладений на нього обов`язок в цій частині надати суду повні і достовірні дані.

Необгрунтовані дії позивача ОСОБА_1 вимусили ОСОБА_2 звертатися за правовою допомогою і нести витрати на її оплату.

Відповідно ч.5.ст. 142 ЦПК України у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

На підтвердження понесених судових витрат на правову допомогу, представник відповідача - адвокат Троценко О.Т. надала договір №05/19 про надання правової допомоги від 25.02.2019, укладений між Адвокатським бюро «Ольги Троценко», в особі директора Троценко Ольги Вікторівни та ОСОБА_2 . Відповідно до вищевказаного договору, за надання послуг, які визначені цим договором, Клієнт сплачує Бюро гонорар в розмірі 700 грн/1 година, оплата гонорару здійснюється на умовах передплати за надання послуг.

Так, відповідно до Акту приймання-передачі послуг за договором №05/19 про надання правововї допомоги від 08.07.2019, який укладено між ОСОБА_14 та Адвокатським бюро «Ольги Троценко» , в особі директора Троценко Ольги Вікторівни, правова допомога у цивільній справі №646/2327/19 надана своєчасно та в повному обсязі, а саме: усні консультації клієнта (1 година); складання та подання заяви про ознайомлення з матеріалами цивільної справи 646/2327/19 в Червонозаводському районному суді м.Харкова; ознайомлення та вивчення матеріалів цивільної справи (2 години);складання клопотання про закриття провадження у справі,, формування доказів (3 години 30 хвилин);подання клопотання до Червонозаводського районного суду м.Харкова (30 хвилин); представництво в підготовчому судовому засіданні (1 година). Вартість послуг наданих бюро Клієнту у період з 01.05.2019 по 08.07.2019 складає 5600 грн.

При визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст.41 Конвенції. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір- обгрунтованим (рішення у справі «East/West Alliance Limited» проти України, заява №19336/04, п.269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002, зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Враховуючи наведені положення, документальне підтвердження понесених витрат, суд вважає, що позивач повинен відшкодувати відповідачу понесені нею судові витрати на правову допомогу.

При цьому, подання до канцелярії суду заяв і клопотань не є правовою допомогою, тому суд зменшує заявлену суму на 700 грн.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається в разі закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст.4,142,255,260 ЦПК України, ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст.76, 77 Закону України «Про міжнародне приватне право»,

УХВАЛИВ:

Клопотання представника позивача адвоката Троценко О.В. задовольнити частково.

Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: Департамент служб у справах дітей, Харківська місцева прокуратура №5 про позбавлення батьківських прав - закрити.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що він не позбавлений можливості повторно звернутися з позовом до компетентного суду Литовської Республіки.

Стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правову допомогу у розмірі 4900,00 (чотири тисячі дев`ятсот) гривень.

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Основ`янському районі м. Харкова Харківської області (, що розташоване за адресою: 61001, м. Харків, вул. Гімназійна набережна, 16) повернути позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_1 , сплачений судовий збір у загальному розмірі у сумі 768 (сімсот шістдесят вісім гривень) 40 коп. (квитанція № 0.0..1) від 03.04 2019.

Оригінали квитанцій видати позивачу на руки.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Червонозаводського районного суду м.Харкова, або безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Позивач: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн. НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн. НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_4 ., картка Приват Банка : НОМЕР_3 .

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 31.01.2020.

.

Судді І.М.Шелест