Провадження №2-зз/359/35/2020
Справа №359/6937/20
УХВАЛА

Іменем України

16 грудня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді Журавського В.В.

при секретарі Моргушко Л.В.,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні заяву представника відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання, визнання права власності на спільно набуте нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2020 року представник відповідача ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаною заявою, якою просить скасувати заходи забезпечення позову, вжиті на підставі ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2020 року, у вигляді арешту, накладеного на нерухоме майно: садовий будинок з господарчими, побутовими будівлями та спорудами загальною площею 153,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0777 га, які розташовані в АДРЕСА_1 , а також на квартиру загальною площею 53,7 кв.м., яка розташована в АДРЕСА_2 . Представник відповідача вказав на те, що двічі ухвалами Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 липня та від 19 серпня 2020 року було відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_2 про забезпечення позову. В той же час в заяві про забезпечення позову відсутні посилання на існування обставин, які свідчать про реальну можливість відчуження відповідачем спірного нерухомого майна на користь третіх осіб, а також відсутні посилання на те, в чому саме полягає необхідність забезпечення позову у вигляді арешту майна. Додатково представник відповідача вказав на те, що в період часу з 20 грудня 2003 року по 28 січня 2020 року ОСОБА_2 перебувавав у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_4 , що виключає можливість набуття спільного набутого майна між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вказаний період. Заява про забезпечення позову не містить жодних доказів, які б свідчили про намір відповідача відчужити спірну квартиру та садовий будинок, відповідач не вчиняє жодних дій, які могли бути направлені на утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову.

У судовому засіданні представник відповідача ОСОБА_1 підтримав подану заяву та наполягав на її задоволенні.

Представник позивача ОСОБА_5 заперечувала проти задоволення поданої заяви про скасування заходів забезпечення позову.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши подану заяву та матеріали цивільної справи суд прийшов до наступного висновку.

Встановлено, що ухвалою Бориспільського мі ськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2020 року задоволено заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову, зокрема накладено арешт на нерухоме майно: садовий будинок з господарчими, побутовими будівлями та спорудами загальною площею 153,5 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0777 га з кадастровим номером :03:038:0058, які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , а також на квартиру загальною площею 53,7 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.52-56).

Згідно п.1 ч.1 та ч.3 ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ч.1 та ч.2, а також ч.4 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.10 постанови №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Звернувшись до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову, представник відповідача ОСОБА_1 обґрунтовував неналежністю та безпідставністю за його твердженнями застосування судом заходів забезпечення позову у вигляді арешту спірного нерухомого майна.

Проте, такі доводи фактично зводяться до незгоди представника відповідача ОСОБА_1 з ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2020 року про застосування заходів забезпечення позову. В той час, як чинним ЦПК України передбачено, що якщо сторона не погоджується з судовим рішенням, вона має право оскаржити його в установленому законом порядку, для чого передбачена відповідна процедура апеляційного та касаційного оскарження.

Матеріали цивільної справи не містять доказів того, що ухвала Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2020 року, була оскаржена в апеляційному порядку.

Натомість представник відповідача ОСОБА_1 звернувся до суду із клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, в обґрунтування підстав якої заявник має навести зміну обставин, які мали місце після ухвалення судового рішення про забезпечення позову, які б обумовлювали припинення подальшої необхідності у такому забезпеченні.

Всупереч цьому, у поданій заяві про скасування заходів забезпечення позову не зазначено жодного належного доводу з приводу того, яким чином ситуація на час подання заяви змінилась в порівнянні з тією, що існувала на час постановлення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову і яким чином така зміна потребує припинення необхідності у вжитих заходах.

На даний час між сторонами продовжує існувати спір, що вирішується в межах цивільної справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про встановлення факту спільного проживання та про визнання права власності на спільно набуте нерухоме майно.

Вказані обставини свідчать про те, що необхідність у існуванні вжитих заходів забезпечення позову не припинилась.

Тому, суд вважає, що в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, слід відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 та ч.6 ст.81, ч.1 ст.158, ч.4-ч.6 ст.259, ст.260, п.4 ч.1 ст.353 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову, відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня виготовлення повного тексту ухвали.

Дата складення повного тексту ухвали 18 грудня 2020 року.

Суддя В.В. Журавський