Справа № 569/6067/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П.,

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю: представників позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3 Н.

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_4 до Рівненського обласного виробничо комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, зміну формування причин звільнення і видачу належним чином оформленої трудової книжки, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

В С Т А Н О В И В:

26.03.2019 року ОСОБА_4 звернулася з позовною заявою до Рівненського обласного виробничого комунального підприємства водопровідно-каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал», про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення; зміну формулювання причини звільнення і видачу належним чином оформленої трудової книжки; стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

В обґрунтування позову ОСОБА_4 зазначає, що наказом №219-к від 07.09.2017р. вона була звільнена з посади начальника абонентської служби ВОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» у зв`язку із скороченням штату працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України. Рішенням від 18.12.2018р. по справі 569/15473/17 Рівненський міський суд поновив її на посаді начальника служби обліку та реалізації води ВОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» та стягнув на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Наказом № 365-к від 19.12.2018р, РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» «Про поновлення на роботі працівника», ОСОБА_4 було поновлено на посаді начальника служби обліку і реалізації води з 20.12.2018 року. Позивачка також зазначає, що 22 грудня 2018 року вона подала заяву про надання щорічної основної відпустки тривалістю 24 дні за робочий рік з дня незаконного звільнення, обґрунтувавши в заяві законні підстави права на таку відпустку, однак на цю заяву позивач отримала відмову. Також вказує, що 27 грудня 2018 року отримала від відповідача лише частину належних коштів, а не повний розрахунок. 29 грудня 2018 року після закриття лікарняного вона вийшла на роботу. Після виходу з лікарняного, позивачка стверджує, що на робочому місці начальника служби обліку і реалізації води, окрім телефонів, було зафіксовано повну відсутність засобів для роботи: комп`ютера, принтера, будь-якого офісного приладдя, які були там на момент звільнення ОСОБА_4 . Вважає, що такі дії адміністрації відповідача є порушенням п. 3 ст. 29 КЗпП України, яка передбачає, що до початку роботи власник або уповноважений ним орган зобов`язаний визначити працівникові робоче місце, забезпечити його необхідними для роботи засобами. Розцінює усе вищенаведене як неправомірний тиск на працівника і враховуючи порушення трудових прав, гарантованих законодавством про працю (ненадання щорічної відпустки та невиплата середньої заробітної плати), позивач прийняла рішення про звільнення з роботи за власним бажанням за ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 29 грудня 2018 року. Причиною звільнення, позивач вказала порушення працедавцем законодавства про працю: ненадання щорічної основної відпустки та невиплати середньої заробітної плати згідно з рішенням Рівненського міської суду Рівненської області від 18.12.2018р. по справі 569/15473/17. У зв`язку із цим, ОСОБА_4 , просить суд визнати незаконним і скасувати наказ (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) №61-к-ВД-000525 від 26.02.2019р., змінити формулювання причини звільнення із «прогул без поважних причин на підставі п.4 ст.40 КЗпП України» на звільнення «за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України, видати належним чином оформлену трудову книжку; стягнути вихідну допомогу у розмірі трьохмісячного середнього заробітку та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

Представники позивачки, в судовому засіданні підтримали позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві. Просили суд задоволити позовні вимоги ОСОБА_4 в повному обсязі.

Представник відповідача просила відмовити в задоволені позовних вимог, обґрунтовуючи тим що, відповідно до наказу від 19.12.2018 року № 365-к, ОСОБА_4 поновлено на посаді начальника служби обліку і реалізації води з 20.12.2018 року. З даним наказом ОСОБА_4 ознайомлено 20.12.2018 о 9 год. 15 хв. в адміністративному приміщенні ТзОВ «Рівнетеплоенерго», за адресою: Д. Галицького, буд. 27, м. Рівне та повідомлено, про необхідність подачі у відділ кадрів трудової книжки для внесення відповідного запису і реквізитів банківського рахунку для виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми за один місяць, про що складено акт. Натомість, згідно акту від 20.12.2018р., після ознайомлення з наказом про поновлення на роботі о 9 год, 15 хв. ОСОБА_4 вищевказаних документів для забезпечення виконання рішення суду не надала, та впродовж робочого дня до 17.00 год. була відсутня на робочому місці. Після цього в телефонному режимі повідомила що вона відсутня у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю. На підтвердження причин відсутності на роботі, 28 грудня ОСОБА_4 подала до РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал» листок непрацездатності серія АДН № 976358 від 28.12.2018 про те що вона перебувала на амбулаторному лікуванні з 20 по 28 грудня 2018 року, внаслідок отримання травми правого коліна. 29 грудня 2018 року ОСОБА_4 звернулась до РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал» з заявою про звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпІІ України внаслідок порушення роботодавцем трудового законодавства з 29 грудня 2018 року. Листом від 29.12.2018 № 4826/01-11, РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал» надано відповідь ОСОБА_4 , яким їй відмовлено у звільнення на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 29 грудня 2018 року за відсутності фактів порушення підприємством взятих зобов`язань за умовами трудовому договору з ОСОБА_4 . Згідно табеля обліку використання робочого часу за грудень 2018 року , ОСОБА_4 відпрацювала в рудні 2018 року 1 робочий день тривалістю 7 годин (а саме: 29.12.2018). В подальшому, представник позивача зазначає, що РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал» надіслав ОСОБА_4 лист від 02.01.2019 № 5/01-11 з проханням повідомити причини відсутності на робочому місці. 04 січня 2019 року ОСОБА_4 звернулась до РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал» з заявою про виплату розрахункових коштів та видачею трудової книжки на підставі звільнення за ч. 3 ст. 38 КЗпП України внаслідок порушення роботодавцем трудового законодавства з 29 грудня 2018 року. Листом від 09.01.2019 № 77/01-11, РОВКІІ ВКГ "Рівнеоблводоканал» надано відповідь ОСОБА_4 , яким їй детально роз`яснено причини відмови у звільненні на підставі ч. 3 ст. 38 КЗпП України з 29 грудня 2018 року, та запропоновано надати письмові пояснення про причини відсутності на робочому місці 02.01.2019; 03.01.2019; 04.01.2019; 08.01.2019; 09.01.2019. Зазначає, що ОСОБА_4 пояснила, що 29.12.2018 року вважає своїм останнім робочим днем в РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал», а відмову роботодавця в задоволенні її заяви про звільнення з 29.01.2018 за ч. 3 ст. 38 КЗпП України з посади начальника служби обліку і реалізації води РОВКП ВКГ "Рівнеоблводоканал» неправомірною, тому підстав для виходу на роботу вона не вбачає. Відповідач рахує, що ОСОБА_4 свідомо ігнорувала норми чинного законодавства про працю, правила внутрішнього трудового розпорядку, положення про службу обліку і реалізації води РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», вважав, що у нього були підстави звільнити ОСОБА_4 з посади та з підприємства на підставі пункту 4 статті 40 КЗпП України, за прогул без поважних причин.

Крім, того представник відповідача зазначив, що рішення Рівненського міського суду про поновлення ОСОБА_4 на роботі від 18.12.2018р. по справі 569/15473/17, скасовано Рівненським апеляційним судом 26.03.2019р. Згідно зазначеного рішення ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову до РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» про визнання незаконним і скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ОСОБА_4 , виходячи з наступного.

Судом встановлено, що наказом №219-к від 07.09.2017р. РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал», ОСОБА_4 була звільнена з посади начальника абонентської служби у зв`язку із скороченням штату працівників, згідно п.1 ст.40 КЗпП України.

Рішенням від 18.12.2018р. по справі 569/15473/17 Рівненський міський суд поновив ОСОБА_4 на посаді начальника служби обліку та реалізації води РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» та стягнув на її користь середній заробіток за час вимушеного прогулу. Рішення Рівненського міського суду від 18.12.2018, допущено до негайного виконання: в частині поновлення на роботі ОСОБА_4 на посаді начальника служби обліку та реалізації води РОВКІІ ВКГ «Рівнеоблводоканал», та в частині стягнення на користь ОСОБА_4 середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми платежу за один місяць.

Згідно наказу № 365-к від 19.12.2018р, РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» «Про поновлення на роботі працівника», ОСОБА_4 було поновлено на посаді начальника служби обліку і реалізації води з 20.12.2018 року.

Як вбачається із доданого до матеріалів справи копії акту про ознайомлення ОСОБА_4 з наказом про поновлення на роботі від 20.12.2018р., ОСОБА_4 ознайомлено 20.12.2018 року о 9 год. 15 хв. в адміністративному приміщенні ТзОВ «Рівнетеплоенерго», за адресою: Д. Галицького, буд. 27, м. Рівне та повідомлено, про необхідність подачі у відділ кадрів трудової книжки для внесення відповідного запису і реквізитів банківського рахунку для виплати середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми за один місяць.

До матеріалів справи додано також копії актів, від 26.12.2018р. про відсутність на робочому місці ОСОБА_4 , від 28.12.2018р. про надання для оформлення трудової книжки ОСОБА_4 , згідно якого слідує, що ОСОБА_4 , повідомила що згубила трудову книжку, та надала відповідачу дублікат (чистий бланк).

Також у матеріалах справи наявний лист директора ТзОВ «Рівнетепленерго» Корчинського О.С. №03-04/3264/3267 від 29.12.2018р., згідно якого слідує, що ОСОБА_4 перебуває у трудових відносинах з ТОВ «Рівнетеплоенерго» та станом на 29.12.2018р. перебуває у відпустці без збереження заробітної плати з 20.12.2018р. по 29.12.2018р.

29.12.2018р., РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» видало наказ №61-к-ВД -000525 про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_4 за прогул без поважних причин згідно п.4.ст.40 КЗпП України. Зазначений наказ позивачка отримала поштою 11.03.2019р. та ознайомилася із цим наказом 04.04.2019р.

Із наведенного, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 , на момент поновлення її відповідачем на роботі, перебувала у трудових відносинах із іншим підприємством про що скрила.

Як вбачається із доданого до матеріалів справи табелю обліку використання робочого часу, ОСОБА_4 у грудні 2018р. з моменту поновлення її наказом на роботі, пропрацювала у відповідача лише один день - 7 годин 29.12.2018р. у день звільнення.

Також, як вбачається із штампу суду, поставленого на позовній заяві поданій позивачкою при прийомі документів, позовна заява про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення; зміну формулювання причини звільнення і видачу належним чином оформленої трудової книжки; стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, позивачкою була подана до суду 26.03.2019р.

В цей же день, а саме 26.03.2019 року Рівненським апеляційним судом було винесено постанову про скасування рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 18.12.2018р. та відмовлено ОСОБА_4 відмовлено в задоволенні позову до РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» про визнання незаконним і скасування наказу про припинення трудового договору, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Керуючись ст.18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Згідно п.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом

Оскільки, рішення про поновлення позивачки на роботі скасовано 26.03.2019р. Рівненським апеляційним судом, то вважається, що позивачка була правомірно звільнена ще з 07.09.2017р. на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, а тому всі подальші дії відповідача по звільненню позивачки після 07.09.2017р. не можуть братися судом до уваги, а отже й відсутні правові підстави для скасування наказу №61-к-ВД -000525 про припинення трудового договору (контракту) з ОСОБА_4 , відсутні підстави для зміни формулювання причини звільнення та стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

РОВКП ВКГ «Рівнеоблводоканал» виплатило частину коштів ОСОБА_4 за вимушений прогул в сумі 12 641,47 грн. по рішенню Рівненського міського суду Рівненської області від 18.12.2018р. по справі 569/15473/17, про що сама ж позивачка зазначає у своєму позові, однак після скасування зазначеного рішення, такі кошти не повертаються відповідачу, так як скасоване рішення не ґрунтувалося на неправдивих відомостях, або поданих підроблених документах, позивачкою.

Відповідно до ст.239 КЗпП України, у разi скасування виконаних судових рiшень про стягнення заробiтної плати чи iнших виплат, що випливають з трудових правовiдносин, поворот виконання допускається лише тодi, коли скасоване рiшення грунтувалося на повiдомлених позивачем неправдивих вiдомостях або поданих ним пiдроблених документах.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_4 до Рівненського обласного виробничо комунального підприємства водопровідно - каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал» про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, зміну формування причин звільнення і видачу належним чином оформленої трудової книжки, стягнення вихідної допомоги та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні - відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою : АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач - Рівненське обласне виробничо комунальне підприємство водопровідно - каналізаційного господарства «Рівнеоблводоканал», місце знаходження: 33028, м.Рівне, вул. Ст.Бандери, 2, .

Повний текст рішення виготовлено 31.01.2020 року.

Суддя С.П. Харечко