Єдиний унікальний номер 219/7604/19
Номер провадження 22-ц/804/404/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі:

судді - доповідача Кішкіної І.В.,

суддів Азевича В.Б., Гапонова А.В.,

за участю секретаря секретар Кіпрік Х.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бахмут цивільну справу №219/7604/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод в користуванні грошовими коштами за апеляційною скаргою акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року (суддя Хомченко Л.І., повний текст рішення складено 13 вересня 2019 року),

в с т а н о в и в :

09 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод в користуванні грошовими коштами, посилаючись на те, що вона відкрила у відповідача рахунок i отримувала заробітну плату з картки до березня 2019 року, яку перераховувала їй підприємство. У березні 2019 року вона не змогла отримати з карткового рахунку заробітну плату, перераховану підприємством, у зв`язку з тим, що відповідачем було заблоковано картку. Підставою блокування картки є рішення Ради національної безпеки України від 19 березня 2019 року «Про застосування, скасування та внесення змін до персональних спеціальних економічних та інших обмежувальних заходів ( санкцій)», яке було введено в дію Указом Президента від 19 березня 2019 року №92/2019 та застосовано персональні спеціальні економічні та інші обмежувальні заходи (санкції), в тому числі i до фізичних осіб. Позивач зверталася із заявою до Президента України, в якій вказала зазначені порушення своїх прав відносно того, що їй заблоковано картку i вона не може отримувати заробітну плату у зв`язку з невірним внесенням до списків, так як вона не є ОСОБА_2 , після одруження ІНФОРМАЦІЯ_1 змінила прізвище ОСОБА_2 на Бурлакiну i у 2014-2019 року не могла брати участь в псевдовиборах терористичних організацій як ОСОБА_2 . Але відповідач у справі до теперішнього часу не розблокував картку позивачки i вона позбавлена отримувати кошти у АТ КБ «ПриватБанк», які кожен місяць перераховує підприємство. Просила суд визнати дії відповідача у відмові в обслуговуванні карткового рахунку, відкритого на ім`я ОСОБА_3 , IПН НОМЕР_1 , зобов`язати акціонерне товариства комерційний банк «Приватбанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_4 , IПН НОМЕР_1 , власними грошовими коштами, що перераховуються на картковий рахунок та обслуговуються платіжною карткою № НОМЕР_2 , шляхом негайного розблокування зазначеного вище рахунку, надання можливості знімати грошові кошти з карткового рахунку.

Рішенням Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року позов ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод в користуванні грошовими коштами задоволено.

Визнано неправомірними дії АТ КБ «Приватбанк» у відмові в обслуговуванні карткового рахунку відкритого на ім`я ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 . Зобов`язано АТ КБ «Приватбанк» усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , власними грошовими коштами, що перераховуються на картковий рахунок та обслуговуються платіжною карткою № НОМЕР_2 , шляхом негайного розблокування зазначеного вище рахунку, надання можливості знімати грошові кошти з карткового рахунку. Стягнуто з акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» судовий збір на користь держави в сумі 1921 грн.

З вказаним рішенням не погодився відповідач АТ КБ «Приватбанк» та оскаржив його в апеляційному порядку, в апеляційній скарзі просить скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права, судом не надано належної оцінки доводам і запереченням сторін. Задовольняючи позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача усунути перешкоди у користуванні та розпорядженні коштами, суд виходив з того, що відповідач протиправно позбавив позивача права доступу до власних коштів та вільного розпорядження ними, оскільки його дії з блокування банківського рахунку суперечать ст.ст. 16, 17 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення», тобто, відсутні підстави для блокування рахунку. При цьому, суд першої інстанції зазначив, що посилання відповідача щодо блокування карткового рахунку позивачки на підставі рішення від 19 березня 2019 року Ради національної безпеки і оборони України є безпідставним, оскільки, застосовані економічні заходи відповідно до додатку 1 даного рішення до фізичної особи - ОСОБА_5 , а позивачем у справі є ОСОБА_1 .

Позивачкою відзив на апеляційну скаргу не надано.

Представник відповідача АТ КБ «Приватбанк» в судове засідання апеляційного суду не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

28 січня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява представника позивачки ОСОБА_6 , який діє на підставі ордеру, про відмову від позову, в якій він просив прийняти відмову від позову ОСОБА_1 до АТ КБ «Приватбанк» про усунення перешкод в користуванні грошовими коштами, рішення суду першої інстанції від 13 вересня 2019 року визнати нечинним, провадження у справі закрити. Зазначив, що АТ КБ «Приватбанк» розблокував картку і позивачка з 27 грудня 2019 року має можливість знімати кошти з карти, тобто користуватися і розпоряджатися власними грошовими коштами. Також в заяві зазначив, що наслідки відмови від позовних вимог відомі та зрозумілі.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, обговоривши заяву про відмову від позову, колегія суддів вважає, що заява підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 19 березня 2019 року, введеного в дію Указом Президента України від 19 березня 2019 року №82/2019, застосовано санкції до фізичної особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 (пункт 336 Додатку №1), блокування активів тимчасове обмеження права особи користуватися та розпоряджатися належним їй майном; запобігання виведенню капіталів за межі України; інші санкції, що відповідають принципам їх застосування, встановленим Законом, строком на три роки.

Рішенням Ради національної безпеки і оборони України від 07 грудня 2019 року, введеного в дію Указом Президента України від 07 грудня 2019 року №924/2019, внесено зміни до додатку 1 в пункті 336 застосовано санкції до фізичної особи ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Відповідно до п. 1 частини 2 статті 49 ЦПК України позивач вправі відмовитися від позову (всіх або частин позовних вимог), відповідач має право визнати позов (всіх або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до частин 1-3 статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п.4 частини 1, 2 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

Відповідно до статті 373 ЦПК України в суді апеляційної інстанції позивач має право відмовитися від позову, а сторони - укласти мирову угоду відповідно до загальних правил про ці процесуальні дії незалежно від того, хто подав апеляційну скаргу. Якщо заява про відмову від позову чи мирова угода сторін відповідають вимогам статей 206, 207 цього Кодексу, суд постановляє ухвалу про прийняття відмови позивача від позову або про затвердження мирової угоди сторін, якою одночасно визнає нечинним судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, та закриває провадження у справі.

Заява представника позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_6 , який дії на підставі ордеру (свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, договору) про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, наслідки відмови від позову та закриття провадження у справі стороні відомі та зрозумілі, про що вказано у заяві про відмову від позову.

Підстав, за яких суд не приймає відмову представника позивачки від позову, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Оскільки заява про відмову від позову відповідає вимогам статті 206 ЦПК України, це є правом позивача, то апеляційний суд вважає можливим прийняти відмову від позову, визнати рішення суду першої інстанції нечинним та закрити провадження у справі.

Відповідно до частини 2 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди, відмови від позову, визнання позову відповідачем на стадії перегляду рішення в апеляційному чи касаційному порядку суд у відповідній ухвалі у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення скаржнику (заявнику) з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні відповідної апеляційної чи касаційної скарги.

Враховуючи, що відповідач АТ КБ «Приватбанк» за подання апеляційної скарги сплатив судовий збір у сумі 2305,20 грн., та враховуючи положення частини 2 статті 142 ЦПК України, поверненню скаржнику з державного бюджету підлягає 1152,60 грн.

Керуючись статтями 206, 255, 256, 273, 374 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву представника позивачки ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , про відмову від позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод в користуванні грошовими коштами задовольнити.

Прийняти відмову ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 , про відмову від позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод в користуванні грошовими коштами.

Визнати нечинним рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 13 вересня 2019 року у цивільній справі №219/7604/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод в користуванні грошовими коштами.

Закрити провадження у цивільній справі №219/7604/19 за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» про усунення перешкод в користуванні грошовими коштами.

Повернути з державного бюджету акціонерному товариству комерційний банк «Приватбанк» витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 1152 грн. 60 коп.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 28 січня 2020 року

Судді І.В. Кішкіна

В.Б. Азевич

А.В. Гапонов