Справа №557/1223/19
Провадження №2/557/85/2020
24 січня 2020 року смт.Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Пацка Д.В.
секретар судових засідань Довгалець Н.М.
за участю позивача ОСОБА_1
представника органу опіки та піклування Гощанської райдержадміністрації Власюк І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Гоща в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійні вимоги: Служба у справах дітей Гощанської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна,-
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Гощанської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав та призначення опікуна.
Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначає, що 26.10.2014 його син ОСОБА_2 зареєстрував шлюб з ОСОБА_3 , від якого у них народилася діти: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 . Позивач вказує, що після укладення шлюбу та народження першої дитини його син та невістка почали зловживати спритними напоями у їх сім`ї почалися сварки та бійки. Зокрема ОСОБА_5 дітей не доглядала, взагалі не цікавилась розвитком дітей, а потім взагалі зникла та її місце знаходження не відоме.
Позивач вказує, що діти проживають з ним та його дружиною, діти є їх онуками. Позивач вважає, що є достатні підстави для позбавлення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 батьківських прав та передати йому під опіку дітей.
У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позові.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Представник відділу опіки та піклування служби у справах дітей Гощанської райдержадміністрації Власюк І.В. в судовому засіданні підтримала висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в частині призначення опікуна заперечувала щодо позову, оскільки позивач не надав необхідний пакет документів до органу опіки та піклування, дане питання не розглядалося.
Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши наявні у матеріалах справи докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково, виходячи з такого.
Судом встановлено, що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 , НОМЕР_2 .
Згідно висновку органу опіки та піклування вбачається, що ОСОБА_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , проте не проживає за місцем реєстрації та фактично самоусунулась від виконання своїх батьківських обов`язків. Місце проживання її не відоме. На засідання комісії з питань захисту прав дитини гр. ОСОБА_3 не з`явилась, хоча була повідомлена про час та місце засідання, що ще раз підтверджує факт свідомого невиконання нею свої обов' язків. ОСОБА_3 як і ОСОБА_2 не цікавляться життям та здоров`ям своїх дітей, не утримують їх матеріально, не забезпечують повноцінний фізичний та духовний розвиток.
Згідно з інформацією Гощанського відділення поліції Острозького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області від 23.09.2019 №4266/203/01-19 гр. ОСОБА_2 не притягувався до будь якої відповідальності. ОСОБА_3 притягувалась до відповідальності за частиною 3 статті 186 КК України (вирок Корецького районного суду від 08 жовтня 2019 року).
Відповідно до інформації КЗ «Тучинська спеціальна школа І-ІІ ступенів» Рівненської обласної ради за час перебування ОСОБА_4 в закладі батьки жодного разу не відвідували дочку, не забирали на вихідні, не цікавились її вихованням. На вихідні та канікулярні дні дівчинку забирав і привозив її дядько ОСОБА_7
Згідно характеристики Липківської сільської ради ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не приділяють належної уваги дітям та не займаються їх вихованням. За час проживання на території сільської ради зарекомендували себе з негативної сторони. До сільської ради надходили скарги від баби, ОСОБА_8 , про те, що вищевказані громадяни неналежним чином не виконують свої батьківські обов`язки. Окрім того відповідно до листа від 02 жовтня 2019 року № 609/02-27 орган опіки та піклування Липківської сільської ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відносно малолітніх дітей.
Комісією з питань захисту прав дитини встановлено також, що ОСОБА_2 власноруч написав нотаріально засвідчену заяву від 10 травня 2019 року про те, що він не заперечує проти позбавлення його батьківських прав.
Враховуючи, що батьки свідомо відмовляються від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме не утримують матеріально, не виховують, не забезпечують житлом та не створюють сприятливі умови для фізичного та духовного розвитку дітей, не надають дітям освіту відповідно до віку, матір була засуджена за вчинення злочину, що становить негативний приклад у формуванні світогляду дітей, ознайомившись з відповідними документами, з метою недопущення порушень прав вищезгаданих дітей, керуючись Законом України «Про охорону дитинства», постановою Кабінету Міністрів України від 24.09.2008 № 866 «Питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», Сімейним кодексом України, орган опіки та піклування Гощанської райдержадміністрації прийшов до висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав.
Статтею 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Відповідно до вимог частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.
За змістом позовної заяви підставою для позбавлення відповідачів батьківських прав є їх ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23 лютого 2006 року №3477-IV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.
Відповідно до статті 9 Конституції України Конвенція є частиною національного законодавства і закріплює мінімальні гарантії в галузі прав людини, які можуть бути розширені в національному законодавстві, яке в свою чергу в силу взятих на себе Україною зобов`язань не може суперечити положенням Конвенції (стаття 19 Закону України "Про міжнародні договори" від 29 червня 2004 року №1906-ІV, стаття 27 Віденської конвенції про право міжнародних договорів).
Статтею 8 Конвенції гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя.
Втручання у право на повагу до сімейного життя не становить порушення статті 8 Конвенції, якщо воно здійснене "згідно із законом", відповідає одній чи кільком законним цілям, про які йдеться в пункті 2, і до того ж є необхідним у демократичному суспільстві для забезпечення цих цілей (пункт 50 рішення Європейського Суду у справі "Хант проти України").
Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8 Конвенції.
Статтею 9 Конвенції встановлено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Як передбачено статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до вимог статті 14 Закону України «Про охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили.
Аналізуючи вимоги та положення згаданого законодавства, суд визнає, що при вирішенні питань, які стосуються дитини, в тому числі і щодо позбавлення батьківських прав її батьків, в першу чергу мають бути враховані інтереси дитини.
Відповідно до роз`яснень, викладених в пункті 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Водночас, суд дійшов висновку, що зазначені обставин, які підпадають під визначення дій особи, як "ухилення від виконання батьківських обов`язків" не вичерпуються наведеним вище переліком і підлягають розширеному тлумаченню залежно від особливостей кожної конкретної ситуації.
Матеріалами справи підтверджується, що батьки, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 протягом тривалого часу не приймають участі у житті дітей, не відвідують її, не цікавляться її здоров`ям, не надають їй матеріального утримання, не приймають участі в навчально-виховному процесі, зловживають спиртними напоями.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Відповідно до ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Встановлені судом факти, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
За вказаних обставин, враховуючи викладене вище, суд дійшов переконливого висновку про ухилення відповідачами від виконання своїх батьківських обов`язків, відносно малолітніх дітей, що є правовою підставою для позбавлення їх батьківських прав.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України батьків може бути позбавлено батьківських прав, якщо він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тому, у відповідності зі ст. 164 Сімейного кодексу України, відповідачі мають бути позбавлені батьківських прав відносно свої дітей. Таке рішення має бути прийнято з метою захисту інтересів малолітніх дітей, які фактично позбавлені батьківського піклування з боку відповідачів.
Судом не здобуто доказів того, що відповідачі не виконують своїх батьківських обов`язків з поважних причин, а тому суд вважає, що вони умисно ухиляються від виконання батьківських обов`язків і їх слід позбавити батьківських прав стосовно ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , що матиме позитивний вплив на подальше життя дітей.
Одночасно, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачам у справі зміст статті 169 СК України, що мати, батько позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Щодо позовних вимог в частині встановлення опіки, то суд виходив з такого.
Згідно ст. 55 ЦК України опіка встановлюється з метою забезпечення особистих немайнових та майнових прав та інтересів, зокрема осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.
Згідно ст. 58 ЦК України опіка встановлюється над малолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, які визнані недієздатними.
Відповідно до ч.3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.
Частинами 3 та 4 ст. 63 ЦК України встановлено, що опікуном може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Опікун призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна.
Згідно з ст. 243 СК України опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених ЦК України.
На підставі викладеного, суд, врахувавши, що позивачем не надано суду доказів щодо подання переліку документів до органу опіки та піклування для вирішення питання про призначення опікуна, дане питання органом опіки та піклування не вирішувалося, відповідно позовні вимоги в частині встановлення опіки не підлягають до задоволення.
Керуючись ст.ст.12,81,89,141,263-265 ЦПК України, ст.ст.164,165 СК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.
Позбавити батьківських прав:
- ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 ,
- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жительку АДРЕСА_1 ,
відносно їх неповнолітніх дітей:
- ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка народилася в с. Дружне Гощанського району Рівненської області, про що в книзі реєстрації народжень 15.12.2014 року зроблено відповідний запис за № 10, свідоцтво про народження НОМЕР_1 від 15.12.2014 року;
- ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який народився в м. Корець Корецького району Рівненської області, про що в книзі реєстрації народжень 07.09.2018 року зроблено відповідний запис за № 71, свідоцтво про народження НОМЕР_2 від 07.09.2018 року.
В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині призначення опікуна, - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , жителя АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , солідарно на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. за вимогу про позбавлення батьківських прав.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення виготовлено 29.01.2020 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_4 , житель АДРЕСА_1 .
Відповідач1: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , житель АДРЕСА_1 .
Відповідач2: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_5 , житель АДРЕСА_1 .
Суддя Д.В. Пацко