Постанова

Іменем України

01 квітня 2020 року

м. Київ

справа № 401/3734/16-ц

провадження № 61-43759св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Висоцької В. С.,

суддів: Грушицького А. І., Литвиненко І. В., Сімоненко В. М., Фаловської І. М. (суддя-доповідач),

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

заінтересована особа (боржник) - ОСОБА_2 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Світловодського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 липня 2018 року у складі колегії суддів: Єгорової С. М., Дуковського О. Л., Чельник О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (далі - Закон України № 460-IX).

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі скаргою на дії державного виконавця Світловодського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області (далі - Світловодський МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області), заінтересована особа - ОСОБА_2 .

Скарга мотивована тим, що Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області 30 травня 2012 року видав виконавчий лист

№ 1121/1466/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 грн щомісячно.

У подальшому розмір аліментів було змінено та вирішено стягнути з

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Державним виконавцем відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого листа, проте ОСОБА_2 належним чином не виконував рішення суду щодо сплати аліментів.

Згідно з розрахунком, складеним Світловодським МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, загальна заборгованість зі сплати аліментів станом на 27 березня 2018 року становить 1 096,03 грн, боржником сплачено аліментів на суму 39 649,32 грн. На підтвердження вказаного розрахунку державним виконавцем надано копії квитанцій.

ОСОБА_1 вказувала, що більша частина наданих державним виконавцем копій квитанцій не має відповідних реквізитів та призначення платежу, що є необхідною умовою для зарахування державним виконавцем платежу в рахунок сплачених аліментів.

Перекази зроблені через «Укрпошту» не відповідають нормам чинного законодавства, тому їх не можна зараховувати як аліменти на її користь, у зв`язку з чим квитанції від: 20 червня 2016 року, 18 лютого 2013 року, 21 січня 2013 року, 20 березня 2013 року, 15 квітня 2013 року, 17 грудня 2012 року, 10 серпня 2012 року, 22 жовтня 2012 року, 26 квітня 2016 року, 22 березня 2016 року, 26 січня 2016 року, 25 липня 2016 року, 30 червня 2016 року, 16 травня 2016 року, 25 серпня 2016 року, 28 листопада 2016 року, 30 вересня 2015 року, 28 серпня 2015 року, 17 червня 2013 року підлягають виключенню.

Інші чеки, долучені до матеріалів виконаного провадження, надані на підтвердження переказу готівки через термінали самообслуговування Публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») не містять даних про прізвище, ім`я та по-батькові, а також призначення платежу, а лише кілька цифр банківської карти.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просила: визнати протиправними дії державного виконавця Світловодського МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області щодо обчислення заборгованості зі сплати аліментів та скасувати розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим листом № 401/3734/16-ц у межах виконавчого провадження

№ 56079472; зобов`язати державного виконавця Світловодського МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області здійснити перерахунок розміру заборгованості зі сплати аліментів з виключенням вищевказаних чеків та квитанцій.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 15 травня 2018 року скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано дії державного виконавця Світловодського МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області щодо обчислення розміру заборгованості за аліментами протиправними.

Зобов`язано державного виконавця Світловодського МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області здійснити перерахунок розрахунку за аліментами з виключенням таких чеків та квитанцій від: 10 серпня 2012 року,

16 та 19 вересня 2012 року, 12 та 22 жовтня 2012 року; 21 січня, 18 лютого, 18 березня, 17 червня, 27 липня 2013 року; 20 та 26 травня 2014 року,

01 та 27 липня 2014 року, 02 серпня, 15 вересня, 22 жовтня, 20 листопада,

28 грудня 2014 року; 15 та 30 березня 2015 року, 24 квітня 2015 року,

14 травня 2015 року, 21 червня 2015 року, 06 та 28 серпня 2015 року,

25 грудня 2015 року; 26 січня, 22 березня, 26 квітня, 25 липня 2016 року.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в квитанціях, які підтверджують перекази готівки через термінал самообслуговування ПАТ КБ «ПриватБанк» не зазначене прізвище, ім`я, по батькові та призначення платежу. Такі квитанції не є достатнім доказом оплати аліментів ОСОБА_2 , тому державним виконавцем безпідставно зменшено розмір заборгованості зі сплати аліментів.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 липня 2018 року ухвалу суду першої інстанції скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким у задоволенні скарги відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що між сторонами виконавчого провадження (стягувачем і боржником) виник спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, тому такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

Дії державного виконавця Світловодського МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця і право заявника державним виконавцем не було порушено.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції і залишити в силі ухвалу суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що неправомірні дії вчинені саме державним виконавцем, а не боржником, тому апеляційний суд зробив неправильний висновок щодо наявності спору між заявником та боржником та необхідності вирішення даного спору в порядку позовного провадження.

В рішенні суду апеляційної інстанції неправильно визначено суть та предмет спору, відсутнє законне обґрунтування розгляду скарги на дії державного виконавця про виключення з розрахунку заборгованості зі сплати аліментів квитанцій, які не відповідають вимогам закону, в порядку позовного провадження.

Доводи інших учасників справи

У березні 2019 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на касаційну скаргу, в якому останній вказує, що ОСОБА_1 було обрано неправильний спосіб захисту свого права, оскільки в разі наявності спору щодо розміру аліментів стягувач має право звернутися до суду з позовом до боржника та доводити наявність заборгованості в порядку позовного провадження, а не звертатись із скаргою на дії державного виконавця.

Інший учасник справи не скористався своїми правами на подання до суду своїх заперечень щодо змісту і вимог касаційної скарги, відзиву на касаційну скаргу до касаційного суду не направив.

Рух справи у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 грудня 2018 року відкрито касаційне провадження і витребувано цивільну справу.

13 лютого 2019 року справу передано до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19 березня 2020 року справу призначено до розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області 30 травня 2012 року видав виконавчий лист

№ 1121/1466/12 про стягнення з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 500 грн щомісячно.

Крім того, Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області

30 березня 2017 року видав виконавчий лист № 401/3734/16-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 800 грн щомісячно.

Відповідно до виконавчого листа Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2017 року № 401/1966/17 змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь

ОСОБА_1 згідно з рішенням Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 30 березня 2017 року, та стягнуто з

ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення дочкою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Світловодського МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області

від 11 серпня 2017 року відкрито виконавче провадження № 54496300 на виконання виконавчого листа № 401/3734/16-ц.

Згідно з розрахунком, складеним Світловодським МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області, загальна заборгованість зі сплати аліментів за виконавчим листом № 401/3734/16-ц від 07 квітня 2017 року станом

на 27 березня 2018 року становить 1 096,03 грн, боржником сплачено аліментів на суму 39 649,32 грн. На підтвердження вказаного розрахунку державним виконавцем надано копії квитанцій.

Постановою старшого державного виконавця Світловодського МР ВДВС ГТУЮ у Кіровоградській області від 27 березня 2018 року у зведеному виконавчому провадженні № 56079472 описано та накладено арешт на майно боржника - ОСОБА_2 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (тут і далі - в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 460-IX) підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню частково.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону постанова апеляційного суду не відповідає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Частиною першою та третьою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому СК України.

У статті 195 СК України передбачено порядок визначення заборгованості за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу).

Згідно з частиною третьою статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно з частиною першою статті 195 СК України заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний суд зазначив, що між сторонами виконавчого провадження (стягувачем і боржником) виник спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів, тому такий спір відповідно до закону підлягає вирішенню судом у порядку позовного провадження з дотриманням процедури, визначеної відповідним процесуальним законом.

Проте, вказані висновки апеляційного суду є помилковими та суперечать нормам матеріального та процесуального права.

Так, відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Частиною першою статті 448 ЦПК України передбачено, що скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Разом з тим, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц (провадження № 14-496цс19) викладена правова позиція, що оскільки скаржник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, така скарга має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Крім того, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 12 листопада 2018 року у справі № 465/926/06 дійшов висновку, що спір про визнання незаконними розрахунків державного виконавця щодо заборгованості зі сплати аліментів може розглядатись в порядку оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця.

Вказаний висновок також відповідає правовій позиції, викладеній в ухвалі Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 01 квітня 2019 року у справі № 708/326/18, а також в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 523/8603/16-ц (провадження

№ 61-30753св18).

Отже, апеляційний суд дійшов помилкового висновку, що спір у цій справі підлягає вирішенню судом лише у порядку позовного провадження, тому, відповідно, у межах своїх повноважень не перевірив належним чином ухвалу суду першої інстанції та не вирішив скаргу ОСОБА_1 у межах заявлених у суді першої інстанції вимог та доводів апеляційної скарги.

З огляду на викладене, суд апеляційної інстанції не виконав вимоги процесуального права щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи. При новому розгляді справи апеляційний суд повинен перевірити обставини справи на підставі належних та допустимих доказів відповідно до повноважень апеляційного суду, визначених статтею 367 ЦПК України.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо: суд не дослідив зібрані у справі докази; або суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів, або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; або суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Отже, постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції відповідно до вимог статті 411 ЦПК України.

Керуючись статтями 400, 402, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Апеляційного суду Кіровоградської області від 26 липня

2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді А. І. Грушицький

І. В. Литвиненко

В. М. Сімоненко

І. М. Фаловська