Провадження № 2/201/799/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

17 січня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

у складі: головуючого - судді Наумової О.С.,

за участю секретаря судового засідання - Кисельової В.В.,

за участю представника позивача адвоката Кондрашина К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська у м. Дніпрі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2019р. ОСОБА_1 звернулася до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку. Третя особа у справі Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (а.с. 1-4).

Ухвалою судді Наумової О.С. від 04.11.2019р. відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 274, ч. 5 ст. 279 ЦПК України відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи у спрощеному провадженні з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 15 - 16).

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилався на те, що їй на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 . У квартирі з 23.11.2004р. прописаний ОСОБА_2 , який є її онуком. Фактично відповідач у квартиру ніколи не вселявся, не проживав. Проживає зі своєю матір за адресою: АДРЕСА_2 . Добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає. Реєстрація відповідача у належній їй квартирі чинить для неї перешкоди у здійсненні користування та розпорядження житлом. Просила позовні вимоги задовольнити.

Представник позивачки адвокат Кондрашин К.В. (діє на підставі договору № 4751-И від 03.10.2019р.) в судовому засіданні позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечував, надав заяву, в якій зазначив, що сторона позивача не наполягає на відшкодуванні судових витрат за рахунок відповідача.

Відповідач в судові засідання по справі, призначені на 03.12.2019р. і на 17.01.2020р. неодноразово не з`явився, про дати судових засідань був повідомлений належним чином, за адресою, наданою ВОМІ ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, а також за адресою фактичного мешкання, вказаною позивакою у позові (а.с. 2 5, 9, 14), між тим суду повернулися конверти з позначкою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 35 36, 37 38, 39 40, 41 - 42).

З огляду на приписи ч. 9 ст. 130 ЦПК України, відповідач вважається таким, що повідомлений про розгляд справи належним чином.

Окрім того, судом на офіційному сайті «Судова влада України» було розміщене оголошення про виклик відповідача в судове засідання на 17.01.2018р. об 11 год. 30 хв., на яке відповідач також не відреагував (а.с. 21).

Враховуючи, що відповідач, виходячи з положень та п. 4 ч. 8, ч. 11 ст.128 ЦПК України вважається належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання неодноразово не з`явився, відповідно до положень ст. 280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України, вважає за можливе задовольнити позовні вимоги з наступних підстав.

Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч. 1. ст.4 ЦПК України).

Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч. 1 ст.13 ЦПК України).

Як свідчать матеріали справи, відповідно до витягу КП «Дніпропетровське МБТІ» про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 07.04.2004р., квартира АДРЕСА_1 ) належить ОСОБА_1 на праві приватної власності на підставі договору купівлі - продажу квартири № 3178 від 15.08.2003р. (а.с. 7 - 8).

У вищезазначеній квартирі зареєстрованими значаться ОСОБА_1 та її онук ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї № 8920 від 25.09.2019р. (а.с. 9).

Як зазначає позивачка у своїй позовній заяві, відповідач фактично у квартиру не вселявся, ніколи не проживав, а проживає зі своєю матір за адресою: АДРЕСА_2 .

На підтвердженні факту не проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_3 , представник позивачки надав суду адвокатські запити та відповіді на них (а.с. 24 26).

Відповідно до відповіді ГУНП в Дніпропетровській області від 18.10.2019р., за наявними обліками звернення ОСОБА_2 , 1986р.н., до територіальних підрозділів поліції області, з приводу чинення йому перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 з боку власника квартири ОСОБА_1 не надходило (а.с. 27).

У відповіді Дніпропетровської дирекції АТ «Укрпошта» від 17.10.2019р. зазначено, що на адресу: АДРЕСА_4 на ім`я ОСОБА_2 за період з 17.04.2019р. по 17.10.2019р. в надходженні та врученні поштової кореспонденції не значиться (а.с. 28).

Відповідно до відповіді ТОВ «Аварійна сервісна служба» від 09.10.2019р., у період з 27.03.2019р. по 27.09.2019р. до ТОВ «Аварійна сервісна служба» мешканець квартири АДРЕСА_1 ОСОБА_2 зі скаргами, претензіями чи пропозиціями не звертався (а.с. 29).

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 підтвердила, що ОСОБА_2 ніколи не мешкав у квартирі АДРЕСА_1 (а.с. 43 48, 52 55).

Позивачка вказує, що добровільно знятись з реєстрації відповідач не бажає.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, яким відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Аналіз вищевказаних статей дає можливим зробити висновок, що член сім`ї втрачає право користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає за можливе задовольнити вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку.

Представник позивачки не наполягав на компенсації судових витрат, про що надав відповідну заяву (а.с. 50).

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 16, 317, 319, 391, 405 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст. ст. 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 89, 128-131, 141, ч.1 ст. 223, ч.2 ст. 247, ст.ст. 259, 263-265, ч.1 ст. 274, ч.5 ст. 279, ч.4 ст. 280, 284, 289 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом зняття з реєстраційного обліку - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_3 , шляхом зняття його з реєстраційного обліку.

Рішення суду відповідно до положень ст. 289 ЦПК України набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня проголошення заочного рішення.

Заочне рішення суду може бути оскаржено позивачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Суддя О.С. Наумова