ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/8299/20 Справа № 173/1205/20 Суддя у 1-й інстанції - Петрюк Т. М. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Пищиди М.М.

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи в письмовому провадженні у м. Дніпрі цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про часткове скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою про часткове скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника до відповідача Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро).

Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) про часткове скасування постанови про накладення арешту на грошові кошти боржника в зв`язку з непідсудністю даної справи суду загальної юрисдикції.

Ухвала суду мотивована тим, що позови до державної виконавчої служби подаються та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Оскільки між сторонами існує не цивільно-правовий спір, а публічно - правовий спір, вирішення якого регулюється нормами Кодексу адміністративного судочинства України. Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви позивач оскаржує дії Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на стадії виконання рішення суду, ухваленого у цивільній справі. Таким чином процесуальним засобом звернення до суду буде не позовна заява, а скарга на рішення, дії, бездіяльність органу державної виконавчої служби, подана в порядку ст. 447 ЦПК України на підставі чого ОСОБА_1 , має право на звернення до суду загальної юрисдикції зі скаргою на рішення дії, бездіяльність органу державної виконавчої служби в порядку ст. 447 ЦПК України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційний скарга мотивована тим, що спір у даній справі не має ознак публічно-правового, оскільки стосується речового права позивача, який є стороною виконавчого провадження.

Перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження розглядаються малозначні справи.

Згідно з ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Отже, враховуючи викладене апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року підлягає розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи та без їх виклику як малозначна.

Відмовляючи у відкритті провадження по справі, районний суд обґрунтовано виходив з того, що позови до державної виконавчої служби подаються та підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства. Оскільки між сторонами існує не цивільно-правовий спір, а публічно - правовий спір, вирішення якого регулюється нормами Кодексу адміністративного судочинства України. Як вбачається зі змісту поданої позовної заяви позивач оскаржує дії Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на стадії виконання рішення суду, ухваленого у цивільній справі. Таким чином процесуальним засобом звернення до суду буде не позовна заява, а скарга на рішення, дії, бездіяльність органу державної виконавчої служби, подана в порядку ст. 447 ЦПК України на підставі чого ОСОБА_1 , має право на звернення до суду загальної юрисдикції зі скаргою на рішення дії, бездіяльність органу державної виконавчої служби в порядку ст. 447 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно з ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності.

Вжитий у цій процесуальній нормі термін «суб`єкт владних повноважень» означає орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадову чи службову особу, інший суб`єкт при здійсненні ними владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень або наданні адміністративних послуг (п.7 ст.4 КАС України).

З аналізу наведених процесуальних норм убачається, що до адміністративної юрисдикції відноситься справа, яка виникає зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції, в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин.

При визначенні предметної юрисдикції справ слід виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Як вбачається із позовної заяви, даний спір виник з приводу оскарження дії Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро) на стадії виконання рішення суду.

Оскільки ОСОБА_1 звернувся до суду саме із позовною заявою, а не з скаргою на дії Верхньодніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Дніпро), суд першої інстанції обґрунтовано відмовив у відкритті провадження у справі.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав вважати, що судом порушено норми процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 24 липня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

М.М. Пищида