Справа № 215/513/20
У Х В А Л А

31 січня 2020 року Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області

в складі: головуючого, судді - Демиденка Ю.Ю.

розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,-

ВСТАНОВИВ:

30.01.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з даною заявою.

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 вказує, що 06.01.2020 між ним та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей, згідно якого він надав останньому у позику 190000 доларів США, що в еквіваленті на дату укладення договору становить 4465000 грн. строком до 06.02.2020. Також, ОСОБА_2 було надано йому витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, на підтвердження того, що у разі неможливості сплати ним заборгованості, у нього є майно, яке він може реалізувати для повернення мені грошових коштів.

25.01.2020 при зустрічі з ОСОБА_2 , він повідомив заявника, що не віддасть позичені грошові кошти ані у встановлений договором строк, ані пізніше, оскільки у нього на теперішній час багато боргів і ці кошти пішли на часткове їх погашення, а іншу частину боргів він збирається погасити за допомогою продажу належного йому майна і лише після цього він при наявності коштів буде повертати борг заявнику.

Зазначену інформацію, заявник ОСОБА_1 сприйняв, як реальну загрозу порушення його прав та законних інтересів, а тому вважає, що у зв`язку із можливим продажем належного ОСОБА_2 майна та у разі відсутності іншого майна, яке може бути звернуто в порядку примусового виконання рішення суду, це унеможливить в подальшому виконання рішення про стягнення заборгованості у такому значному розмірі, а саме 4465000 грн., оскільки боржник не працює та заявнику не відомо про наявність у нього іншого майна.

У зв`язку з чим, ОСОБА_1 має намір звернутись до Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом про дострокове розірвання договору позики грошей від 06.01.2020 та стягнення з ОСОБА_2 огли позичених грошових коштів.

Таким чином, враховуючи значний розмір суми боргу, а також те, що ОСОБА_2 має намір найближчим часом продати належне йому майно, що в подальшому значно може ускладнити виконання рішення суду про стягнення з нього грошових коштів або взагалі унеможливити виконання рішення через відсутність майна, яке може бути реалізоване в порядку примусового виконання рішення, заявник ОСОБА_1 огли просить накласти заборону на відчуження нежитлової будівлі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_2 огли. Заходи забезпечення позову просить застосувати саме на нежитлову будівлю яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_2 було повідомлено про наявність у його власності саме цього майна та на підтвердження надано копію витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно. Про наявність іншого майна на яке можуть бути застосовані заходи забезпечення позову заявнику невідомо.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 06.01.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений договір позики грошей, згідно якого ОСОБА_1 огли надав ОСОБА_2 у позику 190000 доларів США, що в еквіваленті на дату укладення договору становить 4465000 грн. строком до 06.02.2020 (а.с.4). Згодом, ОСОБА_2 , повідомив заявника ОСОБА_1 , що не має можливості віддати позичені грошові кошти ані у встановлений договором строк, ані пізніше. Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №26416646 від 15.10.2010, ОСОБА_2 огли на праві власності належить нежитлова будівля, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.5).

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується забороною вчиняти певні дії.

Таким чином, враховуючи значний розмір суми боргу, а також те, що ОСОБА_2 має намір найближчим часом продати належне йому майно, що в подальшому значно може ускладнити виконання рішення суду про стягнення з нього грошових коштів або взагалі унеможливити виконання рішення через відсутність майна, яке може бути реалізоване в порядку примусового виконання рішення, суд вважає необхідним заяву про забезпечення позову задовольнити.

Керуючись ст.ст.149-153 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти заборону на відчуження нежитлової будівлі, загальною площею 1379,4 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на підставі свідоцтва про право власності від 11.06.2010 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду складена та підписана без проголошення 31 січня 2020 року.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справ, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СУДДЯ: