Номер провадження № 2/708/17/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 р.

Чигиринський районний суд Черкаської області в складі :

головуючої судді Івахненко О.Г.

при секретарі - Тендітній Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду м. Чигирина цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Кредитна спілка "Істок" в особі відділення № 6 Кредитної спілки "Істок", про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, зазначивши, що між позикодавцем та відповідачем 28 вересня 2018 року було укладено кредитний договір № ДКЖ-1176, за яким Кредитна спілка "Істок" надала останньому кредит в сумі 40001,00 грн. строком до 30 березня 2020 року.

В той же день між Кредитною спілкою "Істок" та позивачем було укладено договір поруки, відповідно до якого він поручився перед кредитною спілкою за виконання відповідачем даного кредитного зобов'язання.

Внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору в нього виникла заборгованість в сумі 26818,00 грн.

На підставі п. 1.4 договору поруки Кредитна спілка "Істок" 25.03.2019 року звернулася до позивача з листом про погашення заборгованості в зазначеній сумі.

Позивачем на виконання умов договору поурки було повністю погашено заборгованість відповідача перед кредитною спілкою.

11 жовтня 2029 року він отримав повідомлення з Кредитної спілки "Істок" про те, що кредитний договір та договір поруки припинили свою чинність у зв'язку з повною сплатою боргу.

Незважаючи на неодноразові повідомлення відповідачу про необхідність повернення сплачених позивачем коштів за кредитом, останній вказані кошти не повернув.

А тому позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь вище вказану суму боргу та понесені судові витрати в сумі 5768,40 грн., які складаються з витрат на професійну правовову допомогу в сумі 5000 грн. та сплаченого судового збору в сумі 768,40 грн.

В судове засідання сторони не викликалися.

Відзиву на позов від відповідача до суду не надійшло.

Вивчивши в порядку спрощеного позовного провадження матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України.

Як встановлено судом, між Кредитною спілкою "Істок" та відповідачем 28 вересня 2018 року було укладено договір про споживчий кредит № ДКЖ-1176, за яким Кредитна спілка "Істок" надала останньому кредит в сумі 40001,00 грн. строком до 30 березня 2020 року.

В той же день, 28 вересня 2018 року, між Кредитною спілкою "Істок" та позивачем було укладено договір поруки № ДКЖ-1176 ДП1, відповідно до якого позивач поручився перед кредитною спілкою за виконання відповідачем даного кредитного зобов'язання.

Відповідач, згідно п. 4. 1 умов договору про споживчий кредит, зобов`язався погашати щомісячно кредит у вигляді нарахованої плати, частини кредиту та нараховані проценти у розмірах, передбачених в графіку повернення кредиту, але дане зобов`язанння відповідач не виконав, що призвело до наявності простроченої заборгованості в розмірі 26818,00 грн.

25 березня 2019 року на адресу позивача Кредитною спілкою "Істок" направлено вимогу № 58 про погашення заборгованості за договором про споживчий кредит № ДКЖ-1176 від 28 вересня 2018 року.

Як встановлено судом та вбачається з повідомлення Кредитної спілки "Істок"№ 286 від 11.10.2019 року позивачем в повному обсязі погашено заборгованість за договором про споживчий кредит № ДКЖ-1176 від 28 вересня 2018 року, укладеного з ОСОБА_2 , в сумі 26818,00 грн., у зв'язку з чим кредитний договір та договір поруки припинили свою чинність.

Факт погашення позивачем заборгованості за договором споживчого кредиту підтверджується і наявними в матеріалах позову квитанціями до прибуткового касового ордеру № 258 від 24.09.2019 року на суму 3000 грн. та № 271 від 11.10.2019 року на суму 4096,00 грн., а також довідкою № 2703 від 16.10.2019 року, виданою Військовою частиною НОМЕР_1 , щодо щомісячного погашення ОСОБА_1 заборгованості перед КС "Істок" на загальну суму 19722,00 грн.

А як передбачено ч. 1 та ч. 2 ст. 556 ЦК України після виконання поручителем зобов`язання, забезпеченого порукою, кредитор повинен вручити йому документи, які підтверджують цей обов`язок боржника.

До поручителя, який виконав зобов`язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов`язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

Таким чином, оскільки відповідач порушив умови кредитного договору, а до позивача після повного погашення заборгованості перейшло право вимоги за зобов`язанням, суд вважає за необхідне позов задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором споживчого кредиту у сумі 26818,00 грн.

Що стосується стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу в сумі 5000 грн., то згідно з п. 1 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Судові витрати на правничу допомогу - це фактично понесені стороною і документально підтверджені витрати, пов`язані з наданням цій стороні правової допомоги адвокатом або іншим спеціалістом в галузі права при вирішенні цивільної справи в розумному розмірі з урахуванням витраченого адвокатом часу.

Відповідно до пунктів 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Так, із наданого представником позивача попереднього розрахунку судових витрат слідує, що позивачу надано правнича (правова) допомогу вартістю 5000 грн.

Виходячи з положень ст.ст. 137, 141 ЦПК України, ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», суд має вирішити питання про відшкодування стороні, на користь якої відбулося рішення, витрат на послуги адвоката, керуючись принципами справедливості, співмірності та верховенства права.
Належними доказами, які підтверджують та обґрунтовують реальний розмір витрат на правничу допомогу, крім тих, які подані заявником, є докази, які доводять відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, у Книзі обліку доходів та витрат, затвердженої наказом Міндоходів від 16 вересня 2013 року № 481 «Про затвердження форми Книги обліку доходів і витрат, яку ведуть фізичні особи-підприємці, крім осіб, що обрали спрощену систему оподаткування, і фізичні особи, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 01 жовтня 2013 року за № 1686/24218.
Вказана правова позиція зазначена і в Постанові Верховного Суду від 31.10.2018 року у справі № 335/9780/15-ц та є обов`язковою для виконання.
Разом з тим ні позивачем, ні його представником не надано жодного документального підтвердження того, що позивач здійснював оплату послуг адвокату, оскільки будь-яких належних та допустимих доказів цього /як-то квитанції до прибуткового касового ордера чи чеків про оплату правової допомоги/ останніми суду предоставлено не було, що не узгоджується з положеннями ст.ст. 137, 141 ЦПК України та ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», як і не надано витягів про оплату таких послуг з Книги обліку доходів та витрат адвоката ОСОБА_3 , а тому суд не вбачає підстав для стягнення даних витрат на користь позивача, так як вони не доведені належним чином.

Окрім того, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.,ст. 509, 514, 525, 526 ЦК України, ст.,ст. 10, 81, 82, 89, 141, 263-265 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Кредитна спілка "Істок" в особі відділення № 6 Кредитної спілки "Істок", про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) заборгованість за договором споживчого кредиту № ДКЖ-1176 від 28 вересня 2018 року в сумі 26818 (двадцять шість тисяч вісімсот вісімнадцять) гривень 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя О.Г. Івахненко