КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня року

м. Київ

справа № 359/1245/18

провадження № 22-ц/824/1911/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Писаної Т.О.

суддів - Приходька К.П., Журби С.О.

за участю секретаря судового засідання - Осінчук Н.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2018 року ОСОБА_1 заявила позов до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про поновлення на роботі та виплату заробітної плати за час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначала, що вона працювала в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу.

В листопаді 2017 року проводилось службове розслідування за фактами неодноразового перенесення дат вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost». В результаті проведення службового розслідування була виявлена причетність позивача до таких дій. Наказом президента ПрАТ «Авіакомпанії «МАУ» №33/п від 19 січня 2018 року ОСОБА_1 була звільнена з роботи на підставі пункту 2 статті 41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я.

Однак позивач категорично заперечує свою участь у перенесенні дат вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost». Крім того, ОСОБА_1 не уклала з відповідачем договір про повну матеріальну відповідальність, в її посадовій інструкції навіть відсутній обов`язок щодо збереження матеріальних цінностей. Ці обставини свідчать про те, що вона не є матеріально відповідальною особою та не може бути звільнена у зв`язку з втратою довір`я. Тому ОСОБА_1 просить суд поновити її на роботі в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу, а також стягнути з відповідача середній заробіток за час вимушеного прогулу та моральну шкоду в розмірі 2000 гривень.

Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди відмовлено.

Не погоджуючись із указаним рішенням, ОСОБА_2 звернулась до суду із апеляційною скаргою, в якій просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначала, що рішення суду є необґрунтованим, таким, що ухвалене із порушенням норм матеріального та процесуального права, а отже є таким, що підлягає скасуванню.

Зазначає, безпосередньо винні дії позивача не встановлені. ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» не підписувала з нею договір про повну матеріальну відповідальність.

30 жовтня 2019 року до Київського апеляційного від представника ПрАТ «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України» надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Посилаючись на пункт 2 частини 1 статті 41 КЗпП України, представник МАУ зазначав, що видаючи наказ про звільнення ОСОБА_1 , авіакомпанія МАУ діяла відповідно до вимог чинного трудового законодавства, а тому звільнення позивачки є обґрунтованим та законним.

18 листопада 2019 року до Київського апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із хворобою позивача.

19 листопада 2019 року у судовому засіданні колегія суддів задовольнила клопотання ОСОБА_1 та відклала розгляд справи до 28 січня 2020 року.

28 січня 2020 року у судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримала доводи апеляційної скарги та просила скасувати рішення суду першої інстанції.

Представник ПрАТ «Авіакомпанії «МАУ» проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Частиною 1 статті 367 ЦК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково доданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із частиною 1 статті 376 ЦК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Відмовляючи у задоволені позову суд першої інстанції виходив із відсутності підстав для поновлення на роботі в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» ОСОБА_1 на посаді диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу та відсутності підстав для стягнення із відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Апеляційний суд погоджується із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно зі статтею 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Пунктом 2 статті 41 КЗпП України визначено, що, крім підстав, передбачених статтею 40 цього Кодексу, трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний також у випадку винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу.

Трудовий договір з ініціативи власника або уповноваженого ним органу може бути розірваний у разі винних дій працівника, який безпосередньо обслуговує грошові, товарні або культурні цінності, якщо ці дії дають підстави для втрати довір`я до нього з боку власника або уповноваженого ним органу (пункт 2 статті 41 КЗпП України).

Розірвання трудового договору за пунктом 2 частини першої статті 41 КЗпП Україниможливе за таких умов: 1) безпосереднє обслуговування працівником грошових, товарних або культурних цінностей (прийом, зберігання, транспортування, розподіл тощо); 2) винна дія працівника; 3) втрата довір`я до працівника з боку власника або уповноваженого ним органу.

Правовий аналіз цієї норми матеріального права дає підстави для висновку про те, що вона не передбачає настання для роботодавця негативних наслідків, чи наявності завданої роботодавцю матеріальної шкоди як обов`язкової умови для звільнення працівника; звільнення з підстави втрати довір`я може вважатися обґрунтованим, якщо працівник, який безпосередньо обслуговує грошові або товарні цінності (зайнятий їх прийманням, зберіганням, транспортуванням, розподілом і т. п.), вчинив умисно або необережно такі дії, які дають власнику або уповноваженому ним органу підстави для втрати до нього довір`я (зокрема, порушення правил проведення операцій з матеріальними цінностями).

Вирішуючи під час розгляду справи про поновлення на роботі працівника, звільненого за пунктом 2 статті 41 КЗпП України, питання щодо віднесення позивача до кола працівників, які безпосередньо обслуговують грошові та товарні цінності, суд у кожному конкретному випадку повинен з`ясувати: чи становить виконання операцій, пов`язаних з таким обслуговуванням цінностей, основний зміст трудових обов`язків позивача; чи носить виконання ним указаних дій відповідальний, підзвітний характер з наявністю обліку, контролю за рухом і зберіганням цінностей.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року в справі № 6-100цс16.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 30 червня 2016 року перебувала у трудових відносинах із позивачем на підставі Наказу №472/п від 29 червня 2016 року, відповідно до якого була прийнята на посаду диспетчера з оперативного управління трансфером пасажирів в Приватному акціонерному товаристві «Авіакомпанія «Міжнародні авіалінії України».

01 лютого 2017 року ОСОБА_1 була переведена на посаду диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу.

24 листопада 2017 року на підставі наказу президента ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» №220 було проведено службове розслідування у зв`язку з підозрою диспетчерів групи оперативного управління трансфером та багажу у вчиненні шахрайських дій, пов`язаних з переоформленням квитків, придбаних за наднизькими тарифами «Low cost», що призвело до значних фінансових втрат авіакомпанії.

З копії акта про результати службового розслідування від 19 грудня 2017 року, розрахунку матеріального збитку та роздруківки з деталізованою інформацією щодо квитків та транзакцій по їх оплаті вбачається, що ОСОБА_1 , використовуючи особистий підпис та пароль доступу, входила в систему «Amadeus» та неодноразово безпідставно переносила дати вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost», з вересня-жовтня 2018 року на листопад 2017 року. У такий спосіб вартість 7 авіабілетів була зменшена з 4334 доларів США до 127 доларів США. Внаслідок таких дій ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» зазнала збитки в розмірі 4207 доларів США, що в еквіваленті на грошову одиницю України становить понад 100000 гривень.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показала, що вона працює в ПрАТ «Авіалінії «МАУ» та була безпосереднім керівником ОСОБА_1 . Для того, щоб ОСОБА_1 могла працювати в системі «Amadeus» та здійснювати переоформлення перевізних документів, їй був надісланий особистий підпис. Вона самостійно створила відомий тільки їй пароль доступу. Іншому працівнику авіакомпанії цей пароль не був відомий, оскільки кожний диспетчер групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу має свій особистий підпис та відомий тільки йому пароль доступу. За розголошення цієї інформації він несе персональну відповідальність. В листопаді-грудні 2017 року в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» було проведено службове розслідування, в результаті якого стало відомо про те, що одразу три диспетчери групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу здійснювали безпідставне переоформлення перевізних документів. Одним з таких диспетчерів була ОСОБА_1 . Вона не повідомила про причини зміни нею дат вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost».

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_4 показала, що вона працює в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді менеджера внутрішнього аудиту. Наприкінці 2017 року була виявлена істотна нестача грошових коштів, отриманих від продажу перевізних документів. В результаті проведення аудиту стало відомо про те, що вказана нестача грошових коштів була обумовлена численними перенесеннями дат вильоту за авіабілетами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost». Тому в листопаді-грудні 2017 року було проведено службове розслідування, в результаті якого виявилось, що одразу три диспетчери групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу безпідставно змінювали дати вильоту з вересня-жовтня 2018 року на листопад 2017 року. У такий спосіб вказані диспетчери фактично сприяли пасажирам у незаконному придбанні за наднизькою ціною перевізних документів, які в дійсності коштували повну вартість. Загальний розмір збитків, заподіяних авіакомпанії діями диспетчерів групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу, перевищував 30000 доларів США. Одним з таких диспетчерів виявилась ОСОБА_2 . Вона не змогла пояснити причину неодноразової зміни дат вильоту. Та обставина, що саме позивач, а не інша особа входив в систему «Amadeus» та здійснював переоформлення перевізних документів, підтверджується тим, що вказані дії були вчинені за допомогою паролю доступу, відомого тільки ОСОБА_1 , та надісланого їй особистого підпису.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_5 показала, що вона працює в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді директора дирекції з обліку продажу авіабілетів. В результаті проведення службового розслідування стало відомо про те, що ОСОБА_1 неодноразово змінювала дати вильоту за перевізними документами, придбаними пасажирами за наднизькими тарифами «Low cost», з 2018 року на 2017 рік. Всі авіабілети були оплачені з однієї і тієї ж платіжної картки. Ці обставини свідчили про те, що переоформлення перевізних документів було обумовлено не помилкою позивача, а його недобросовісною поведінкою. Сама ОСОБА_1 не змогла пояснити причини неодноразової зміни дат вильоту. Для того, щоб вона могла ввійти в систему «Amadeus», їй був надісланий особистий підпис. Вона самостійно визначила тільки їй відомий пароль доступу. Ці обставини повністю виключають можливість переоформлення перевізних документів іншою особою від імені позивача. Для того, щоб працювати в системі «Amadeus», не обов`язково навіть перебувати на робочому місці. ОСОБА_1 мала можливість ввійти в цю систему та змінити дату вильоту з будь-якого іншого комп`ютера.

Із змісту посадової інструкції диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу №01.8.3-22.181 від 20 березня 2017 року та обставини про те, що продаж авіабілетів є основним джерелом доходів ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ», вбачається, що перевізні документи відносяться до матеріальних цінностей відповідача. Переоформлення цих документів відноситься до обслуговування матеріальних цінностей. Крім того, зміна дати вильоту пасажира безпосередньо впливає на вартість авіабілета та прибуток відповідача. Тому наказом президента ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» №241 від 23 листопада 2016 року диспетчер з оперативного управління трансфером пасажирів та багажу віднесений до посад, з якими авіакомпанія укладає письмові угоди про повну матеріальну відповідальність.

Перевіривши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов правильного висновку що ОСОБА_1 відносилась до працівників, які безпосередньо обслуговували матеріальні цінності.

Дослідивши результати проведеного на підставі наказу президента ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» №220 від 24 листопада 2017 року службового розслідування, покази свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 була працівником, який безпосередньо обслуговував матеріальні цінності. Неодноразові зміни дат вильоту відбувались за допомогою особистого підпису позивача та визначеного їм пароля доступу. Ці обставини переконливо свідчать про винну поведінку ОСОБА_1 . Внаслідок такої поведінки ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» зазнало збитки в розмірі 4207 доларів США, що в еквіваленті на грошову одиницю України становить понад 100000 гривень. Тому висновки суду першої інстанції про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 з роботи у зв`язку з втратою довір`я до неї повністю відповідають вимогам п.2 ст.41 КЗпП України.

Відповідно до копії листа голови профспілки Авіакомпанії «МАУ» №09-21-10/зв від 10 січня 2018 року вбачається, що на засіданні, проведеному 9 січня 2018 року, профспілковий комітет надав відповідачу згоду на розірвання трудового договору з ОСОБА_1 на підставі п.2 ст.41 КЗпП України у зв`язку з втратою довір`я до неї.

З урахуванням встановлених обставин та досліджених доказів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність підстав для поновлення позивача на роботі в ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» на посаді диспетчера групи оперативного управління трансфером пасажирів та багажу, а відтак і для стягнення з ПрАТ «Авіакомпанія «МАУ» середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Колегія суддів також погоджується із відхиленням судом першої інстанції доводів позивача про відсутність договору про повну матеріальну відповідальність, оскільки ця обставина може бути підставою лише для відмови у стягненні з позивача заподіяних збитків в повному обсязі та жодним чином не перешкоджає звільненню ОСОБА_1 з роботи у зв`язку з втратою довір`я до неї.

Доводи зазначені у апеляційній скарзі є аналогічні доводам, що зазначені у позовній заяві, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Підстав для переоцінення вказаних доводів колегія суддів не вбачає.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 01 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Т.О. Писана

Судді К.П. Приходько

С.О. Журба