Справа №295/1185/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.01.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

Головуючого судді Стрілецької О.В.

за участі секретаря судового засідання Ярошовець В.Б.

заявниці ОСОБА_1

заінтересованої особи ОСОБА_2

розглянувши y відкритому судовому засіданні в місті Житомирі в порядку окремого провадження заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

І. СУТЬ ЗАЯВИ

29.01.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису на 6 (шість) місяців стосовно ОСОБА_2 , в якій просила визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покладення обов`язків, а саме:

- заборонити перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити наближатися на відстань ближчу ніж 500 (п`ятсот) метрів до місця проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

В обґрунтування заяви вказано, що ОСОБА_2 перебуває в офіційному шлюбі з її донькою ОСОБА_3 та проживає у будинку, що належить заявниці, який знаходиться в АДРЕСА_2 .

В заяві заявник вказує, що під час спільного проживання ОСОБА_2 застосовує до заявниці фізичне та психологічне насильство, через що вона вимушена звертатись до правоохоронних органів.

03.01.2020 року, за заявою заявниці, відносно ОСОБА_2 було винесено терміновий заборонний припис строком на дві доби та складено адміністративний протокол за ч.1 ст. 173 -2 КУпАП.

Вважає, що дії ОСОБА_2 свідчать про вчинення відносно неї домашнього насильства . З метою забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення насильства, просить застосувати обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання і протидію домашньому насильству».

ІІ. ПРОЦЕДУРА та ПОЗИЦІЇ СТОРІН

30.01.2020 року ухвалою Богунського районного суду міста Житомира відкрито провадження у справі №295/1185/20 та призначено до судового розгляду.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заяву підтримала, просила її задоволити. Пояснила, що 03.01.2020 року до будинку, в якому вона проживає, прийшов її зять ОСОБА_2 , внаслідок конфлікту він застосував відносно неї фізичне насильство, а саме вдарив її по обличчю, крім того, висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою. Вона вимушена була викликати поліцію, відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення за домашнє насильство та застосований терміновий заборонний припис строком на 2 доби. Також пояснила, що між її зятем та донькою постійно виникають сварки, в ході яких ОСОБА_2 застосовує силу, її донька ходить в синцях. Донька неодноразово скаржиться, що чоловік її б`є. Заявник вказала, що за місцем їх проживання склалась напружена психологічна ситуація, що негативно впливає на всіх членів родини, в тому числі на її матір ОСОБА_4 , яка є людиною похилого віку, вона постійно хвилюється, коли відбуваються сварки та крики, внаслідок чого в неї підвищується тиск, вимушені викликати швидку допомогу. Також заявник ОСОБА_1 виховує малолітню онуку, яка проживає з нею, доньку ОСОБА_5 , постійні сварки та крики негативно впливають і на розвиток дівчинки. З урахуванням викладеного просила застосувати щодо зятя обмежувальні заходи. Вважає, що своєми діями ОСОБА_2 своїми діями чинить відносно неї психологічне насильство.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував. Пояснив, що дійсно з дружиною Анною проживає за адресою АДРЕСА_2 . Проте разом з тещею вони проживають в різних будинках. Вони з дружиною проживають в літній кухні, яка облаштована під проживання. Теща з матр`ю та онукою проживають в житловому будинку. 03.01.2020 між ним та тещею ОСОБА_1 стався конфлікт, проте вказує, що він тещу не бив, а лише висловлювався нецензурною лайкою у відповідь на її образи, а вона його вдарила. Зі змістом заяви не погодився, зазначає, що не вчиняє ніяких протиправних дій відносно заявниці, натомість вона сама весь час його ображає і втручається в їх з дружиною сімейне життя. Вважає, що не вчиняє домашнє насильство, в задоволенні заяви просив відмовити.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , яка є матір`ю заявниці і проживає разом з нею, пояснила, що 03.01.2020 року вона не була присутня під час конфлікту між донькою та ОСОБА_2 , оскільки знаходилась на роботі. Їй подзвонила онука ОСОБА_6 , яка повідомила, що вдома стався конфлікт між її матір`ю та її чоловіком, була викликана поліція. Свідок вказала, що зі слів доньки їй відомо, що ОСОБА_2 вдарив її, ображав, лаявся нецензурними словами і погрожував. Крім того, пояснила, що за місцем їх проживання створена негативна психологічна обстановка, оскільки ОСОБА_2 систематично застосовує фізичну силу до онуки ОСОБА_5 , вона ходить в синцях, дуже голосно кричить вночі внаслідок побоїв, що унеможливлює нормальне проживання. Вважає такі дії ОСОБА_2 насильством як відносно онуки, так і відносно її доньки. Через постійні хвилювання в неї погіршився стан здоровя, підвищується тиск, що призводить до необхідності викликати швидку допомогу. Вказала, що такі дії відбуваються в присутності малолітньої доньки ОСОБА_5 , яка проживає з бабусею ОСОБА_1 та нею, що негативно відображається на її розвитку. Вважає, що такі дії ОСОБА_2 мають ознаки психологічного насильства, оскільки він своїми діями створює ненормальні умови для спільного проживання.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , яка є донькою заявниці та дружиною ОСОБА_2 , пояснила, що безпосередньо не була очевидцем конфлікту, який стався 03.01.2020 року між її матір`ю та чоловіком. Проте, зі слів чоловіка їй відомо, що її матір вдарила його по обличчю, про що свідчив червоний слід, а також подряпина під оком. Вважає, що її чоловік не застосовував насильство відносно її матері. Натомість вказала, що, на її думку, мати сама провокує конфлікти з її чоловіком, чіпляється до нього, висловлюється нецензурними словами, провокує його. Зазначила, що її стосунки з її чоловіком це їх особиста справа, вважає, що вони мають право сваритися один на одного, підвищувати голос і кричати. Вважає, що такі дії не створюють некомфорнтну обстановку для інших мешканців у будинку, не є психологічним насильством

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ та ДОКАЗИ НА ЇХ ПІДТВЕРДЖЕННЯ

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником житлового будинку що по АДРЕСА_2 , що підтверджується змістом спадкового договору, укладеного 20.03.2010 року, копія якого долучена до заяви.

В судовому засіданні встановлено і не заперечувалось сторонами, що за вказаною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Заінтересована особа ОСОБА_2 , одружений з донькою заявниці ОСОБА_3 , проживає разом з дружиною без реєстрації в літній кухні за адресою по АДРЕСА_2 .

03.01.2020 року спіробітниками Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області стосовно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення за статтею 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що ОСОБА_7 вчинив домашнє насильство відносно своєї тещі ОСОБА_1 , в ході чого висловлювався на її адресу словами брутальної лайки.

В цей же день 03.01.2020 року відносно ОСОБА_2 працівниками Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області винесено терміновий заборонний припис строком на 2 доби у вигляді заборони ОСОБА_2 в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

На даний час в провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває справа про адміністративне правопорушення за №295/429/20 відносно ОСОБА_2 за ст. 173-2 КУпАП, розгляд призначено на 20.02.2020 року).

ІV. НАЦІОНАЛЬНЕ ЗАКОНОДАВСТВО, ЩО ПІДЛЯГАЄ ЗАСТОСУВАННЮ

Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь;

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ст. 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Згідно пункту 7 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Відповідно до частини 2 статті 350-6 Цивільного процесуального кодексу України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців.

V. ОЦІНКА СУДУ

Дослідивши заяву, додані до неї письмові докази, оглянувши в судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення №295/429/20, вислухавши пояснення заявника, доводи заінтересовної особи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що між сторонами у справі виникли правовідносини з приводу вчинення насильства в сім`ї, у зв`язку з чим виникла необхідність у видачі обмежувального припису.

Суд вважає, що дії ОСОБА_2 свідчать про вчинення ним психологічного насильства стосовно ОСОБА_1 , виражені у формі словесних образ, погроз, у тому числі щодо третіх осіб, залякування, які викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе та завдають шкоди психічному здоров`ю не лише заявника, а й третім особам, зокрема, її матері ОСОБА_4 , яка є особою похилого віку, та можуть негативно впливати на формування емоційного стану та розвитку, психологічного становлення малолітньої дитини, яка фактично проживає із заявником.

VI. РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ

Згідно частини 3 статті 350-5 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Керуючись статтями 76-80, 89, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273, 294, 350-5, 350-6, 350-8, 353-355 Цивільного процесуального кодексу України,

У Х В А Л И В :

1. Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задоволити.

2. Видати обмежувальний припис відносно ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_2 ), якому визначити наступні тимчасові обмеження його прав відносно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПД НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ):

- заборонити ОСОБА_2 наближатися на відстань ближчу ніж 500 (п`ятсот) метрів до місця фактичного проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;

- заборонити ОСОБА_2 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1

3. Строк дії обмежувального припису складає 6 (шість) місяців.

4. Копію рішення невідкладно направити до Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області для взяття ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_2 ), стосовно якого видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, та до Богунської районної ради м. Житомира, виконавчого комітету Житомирської міської ради для відома.

5. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Стрілецька