Ухвала

29 січня 2020 року

м. Київ

справа № 761/28605/19

провадження № 61-1657ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Курило В. П. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця, заінтересовані особи: Головне управління Державної фіскальної служби України у місті Києві, державний виконавець Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Савчук Костянтин Петрович,

ВСТАНОВИВ:

22 січня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду

від 23 грудня 2019 року.

Подана касаційна скарга, не може бути прийнята касаційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої

статті 392 ЦПК України до касаційної скарги ОСОБА_1 не додано документи, що підтверджують сплату судового збору за подання касаційної скарги.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що звільнений від сплати судового збору за подання касаційної скарги на підставі статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до положень частини другої статті 416 та частини першої статті 417 ЦПК України висновок Великої Палати Верховного Суду про те, як саме повинна застосовуватися норма матеріального права, є обов`язковими для застосування судами.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року, прийнятій у справі № 660/612/16-ц роз`яснено, що у розділі VII ЦПК України та Законі України «Про судовий збір» (далі - Закон № 3674- VI) не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем.

Разом з тим частина друга статті 3 та стаття 5 Закону № 3674-VI не передбачають звільнення від сплати судового збору чи пільги зі справляння судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

З урахуванням визначення стадії виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження, суд при розгляді скарги постановляє ухвалу. У підпункті 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону

№ 3674-VI визначено ставки судового збору за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 травня 2018 року у справі № 12-66гс18 дійшла висновку, що підпунктом 7 пункту 2 частини другої

статті 4 Закону № 3674-VI визначено ставку судового збору з апеляційної і касаційної скарг на всі без винятку ухвали суду, які підлягають оскарженню, незалежно від того, чи передбачено вказаним Законом справляння судового збору за подання тих заяв, за результатами розгляду яких виносяться відповідні ухвали.

Отже, за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до такої скарги особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем прямо встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен сплатити судовий збір за подання касаційної скарги на судове рішення, що ухвалене за результатами розгляду скарги на дії (бездіяльність) державного виконавця, у розмірі 420,40 грн

(2 102,00 грн х 0,2).

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду

у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК

у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі,

якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення її недоліку.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 23 липня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 грудня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 19 лютого

2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Курило