РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Харечка С.П..

при секретарі Левчук Д.О.,

з участю представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Андрєєва А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Рівне Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ІНТЕР БУД» про визнання майнових прав,

ВСТАНОВИВ:

В Рівненський міський суд звернувся ОСОБА_2 із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ІНТЕР БУД» про визнання майнових прав, в якому просить суд визнати його майнове право на квартиру загальною проектною площею 38,50 м. кв., будівельний номер 46, що розташована на 6 поверсі у 1 під`їзді, у багатоповерховому житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення в АДРЕСА_1 та визнати його майнове право на нежитлове приміщення будівельний номер К46 загальною проектною площею 2,98 м кв., що розташоване на 6 поверсі у 1 під`їзді, у багатоповерховому житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення в АДРЕСА_1 .

В судовому засіданні представника позивача позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві. Заперечував щодо позиції сторони відповідача про відсутність предмету спору. Суду пояснив, що умови договору-купівлі продажу майнових прав на обєкт нерухомості не виконанні. В позивача є побоювання, що майнові права на квартиру чи сам об`єкт будівництва може бути переоформлено на третіх осіб, саме тому він звернувся до суду з даним позовом.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги визнала, суду пояснила, що позивач набув майнові права на квартиру, оскільки оплатив вартість квартири.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази по справi, суд прийшов до висновку, що позов пiдлягає до задоволення виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 07 листопада 2017 року між ОСОБА_2 , та Акціонерним товариством «ЗАКРИТИЙ НЕДИВЕРСИФІКОВАНИЙ ВЕНЧУРНИЙ КОРПОРАТИВНИЙ ІНВЕСТИЦІЙНИЙ ФОНД «ФІНРАЙЗ» було укладено Договір № СЕ 4.1.6.46-Д/50 купівлі-продажу деривативу та договір № СЕ 4.1.6.К46-Д/51 купівлі- продажу деривативу від 07 листопада 2017 р. Базовий актив деривативу - майнові права на Об`єкт нерухомості.

За результатами належного виконання зобов`язань за вищеназваними договорами купівлі-продажу деривативу, 07 листопада 2017 року між ОСОБА_2 , та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ІНТЕР БУД» (як Продавцем] було укладено договори купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості, а саме:

Договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № СЕ 4.1.6.46-МП від 07 листопада 2017 року та договір купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № СЕ 4.1.6.К46-МП від 07 листопада 2017 р.

Згідно пункту 1.1 договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № СЕ 4.1.6.46-МП від 07 листопада 2017 року, Продавець зобов`язується передати у власність Покупця, а Покупець зобов`язується прийняти у власність майнові права на одне приміщення (далі «об`єкт- нерухомості») в об`єкті будівництва «в реконструкції будівлі, об`єкта житлової нерухомості під багатоповерховий житловий будинок з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення» по АДРЕСА_1 (надалі-«об`єкт будівництва»).

Згідно п. 2.1 вищевказаного договору ОСОБА_2 придбав майнові права на об`єкт нерухомості з наступними попередніми характеристиками:

- квартира, будівельний номер 46,6 поверх, 1 під`їзд, загальна проектна площа 38,50, проектна житлова площа 13,69, 1 кімната.

За умовами укладеного договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № СЕ 4.1.6.К46-МП від 07 листопада 2017 р. ОСОБА_2 придбав майнові права на об`єкт нерухомості з наступними попередніми характеристиками:

- нежитлове приміщення будівельний номер К46, 6 поверх, 1 під`їзд, проектна загальна площа 2,98.

Відповідно до умов договору купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № СЕ 4.1.6.46-МП від 07 листопада 2017 року та договору купівлі- продажу майнових прав на об`єкт нерухомості № СЕ 4.1.6.К46-МП від 07 листопада 2017 р., майнові права на Об`єкт нерухомості, на час укладення відповідного договору, належать Продавцю відповідно до наступних документів: 1)договір про забудову земельної ділянки №20/12 від 20 грудня 2016 року; 2)декларація про початок виконання будівельних робіт, зареєстрована Управлінням Державної архітектурно-будівельної інспекції у Рівненській області 18 липня 2016 року №РВ 19; 3) договір генерального підряду №20/12 від 20 грудня 2016 року, укладеного між Продавцем та Приватною виробничо-сервісною фірмою «АЛЕКС».

Свої зобов`язання зі сплати ціни Деривативу та майнових прав за вищевказаними договорами, ОСОБА_2 виконав у повному обсязі та належним чином. Факт виконання зобов`язань підтверджується відповідними платіжними дорученнями а.с.40-44.

ОСОБА_2 сплачено відповідачу грошові кошти в розмірі 106 200,00 грн. як належне виконання зобов`язань за договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №СЕ4.1.6.46-МП від 07 листопада 2017 року та 300,00 грн. за договором купівлі-продажу майнових прав на об`єкт нерухомості №СЕ4.1.6.К46-МП від 07 листопада 2017 року.

Судом також встановлено, що станом на день звернення до суду об`єкт не зданий в експлуатацію, будь-яких дій для здачі в експлуатацію будинку, де знаходиться квартира, відповідач не здійснює, чим порушує встановлені статтею 526 ЦК України загальні вимоги виконання зобов`язання: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (стаття 610 ЦК України).

Як встановлено судом, відповідач, всупереч вимогам умов укладеного договору та цивільного законодавства України, не виконав взяті на себе зобов`язання, чим порушив законні права та інтереси позивача, який з незалежних від нього причин не може зареєструвати за собою право власності на належну квартиру, а тому не може володіти, користуватися та розпоряджатися придбаним майном.

Відповідно до ст.190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки.

Майнові права є неспоживною річчю та визнаються речовими правами.

Закон України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» дає визначення поняття «майнові права», які можуть оцінюватися, як будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовими частинами права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права (права на провадження діяльності, використання природних ресурсів тощо) та права вимоги (частина друга стаття 3 Закону).

Майнові права на нерухомість, що є об`єктом будівництва (інвестування), не вважаються речовими правами на чуже майно, тому що об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності.

Отже, майнове право, яке можна визначити як «право очікування», є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна, та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладеного між сторонами договору, суд визнає позивача таким, що набув майнових прав на квартиру.

Також, виходячи з приписів статті 190 ЦК України, частини другої статті 3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» та умов укладеного між сторонами договору, суд визнає позивача таким, що набув майнових прав на нежитлове приміщення оскільки в повному обсязі виконала умови договору пайової участі в будівництві №к5а/8.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання і, відповідно, має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Невизнання цивільного права полягає у пасивному запереченні наявності у особи суб`єктивного цивільного права, зокрема, на майно, на частину в загальному майні, яке безпосередньо не спричиняє шкоду суб`єктивному праву, але створює невпевненість у правовому статусі носія суб`єктивного права.

При цьому суд визнає, що обраний позивачем спосіб захисту порушених та невизнаних цивільних прав та інтересів відповідає положенням статей 15,16 ЦК України та не є зловживанням правом у будь-якому вигляді.

Судова палата у цивільних справах Верховного Суду України у своїй постанові від 21 листопада 2012 року у справі № 6-101цс12 висловила правову позицію про те, що участь фізичної особи в будівництві багатоквартирного будинку з метою набуття права власності на квартиру в ньому не є інвестицією в розумінні Закону України «Про інвестиційну діяльність» і у разі виникнення спору щодо виконання зобов`язань за договором про таку участь у будівництві зазначений Закон не підлягає застосуванню.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ІНТЕР БУД» про визнання майнових прав задовольнити.

Визнати майнове право ОСОБА_2 на квартиру загальною проектною площею 38,50 м. кв., будівельний номер 46, що розташована на 6 поверсі у 1 під`їзді, у багатоповерховому житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення в АДРЕСА_1 .

Визнати майнове право ОСОБА_2 на нежитлове приміщення будівельний номер К46 загальною проектною площею 2,98 м кв., що розташоване на 6 поверсі у 1 під`їзді, у багатоповерховому житловому будинку з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення в АДРЕСА_1 .

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ІНТЕР БУД» на користь ОСОБА_2 понесені ним витрати по оплаті судового збору в розмірі 1830,40 грн.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «ІНТЕР БУД», адреса місця знаходження: 02068, м.Київ, вул.. Ахматової Анни, буд.22, приміщення 6009, , поштова адреса: 33013, м.Рівне, вул.. Небесної сотні, буд.66.

Повний текст рішення виготовлено 29 січня 2020 року.

Суддя С.П. Харечко