Справа № 450/1728/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Кукса Д.А.
Провадження № 22-ц/811/1303/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Левик Я.А.,Струс Л.Б.

секретаря: Бадівської О.О.

за участю: представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя

ВСТАНОВИЛА:

ОСОБА_4 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання приміщення квартири АДРЕСА_1 ; транспортного засобу марки VОLКSWAGЕN, модель TIGUAN SPORT LIFE 2.0 ТDІ А6 4МСТІОN, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , № дв. 5N2233SL, реєстраційний номер НОМЕР_2 об`єктами права спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 ; визнання за ОСОБА_4 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 грошової компенсації 1/2 ринкової вартості транспортного засобу марки VОLКSWAGЕN, модель TIGUAN SPORT LIFE 2.0 ТDІ А6 4МСТІОN, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , № дв. 5N2233SL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , а саме 311 085,00 гривень.

В обгрунтування позовних вимог покликалася на те, що 13.05.2010 між сторонами зареєстровано шлюб. Майном, яке перебуває у спільній сумісній власності, являється квартира АДРЕСА_1 та транспортний засіб марки VОLКSWAGЕN, модель TIGUAN SPORT LIFE 2.0 ТDІ А6 4МСТІОN, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , № дв. 5N2233SL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , ринкова вартість якого складає 622 170, 00 грн. Вважає вищевказане майно, спільною сумісною власністю подружжя, оскільки таке набуте за час перебування у шлюбі за спільні кошти. Позивач намагалась у позасудовому порядку досягнути з відповідачем згоди щодо поділу майна, однак угоди про добровільний поділ не досягнуто, тому просила таке майно визнати спільною сумісною власністю подружжя та стягнути з відповідача на користь позивача грошову компенсацію ринкової вартості автомобіля.

Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2019 року позовні вимоги ОСОБА_4 задоволено частково.

Визнано спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , транспортний засіб марки VОLКSWAGЕN, модель TIGUAN SPORT LIFE 2.0 ТDІ А6 4МСТІОN, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , № дв. 5N2233SL, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 311 085, 00 (триста одинадцять тисяч вісімдесят п`ять гривень) грн. компенсацію вартості 1/2 частки спільного сумісного майна подружжя транспортного засобу марки VОLКSWAGЕN, модель TIGUAN SPORT LIFE 2.0 ТDІ А6 4МСТІОN, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , № дв. 5N2233SL, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 6245, 60 грн. судових витрат.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 в частині задоволення позову. Зазначає що, транспортний засіб VOLKSWAGEN TIGUAN SPORT LIFE 2.0 ТDІ А6 4МСТІОN, 2014 року випуску незаконно визнано в рішенні спільним майном подружжя, так як, вказаний автомобіль було куплено за його власні особисті кошти. Також звертає увагу на те, що вартість вказаного вище автомобіля явно завищена та не проведена належна оцінка його реальної вартості. А тому, просить рішення скасувати в частині визнання транспортного засобу об`єктами права спільної сумісної власності подружжя та стягнення Ѕ ринкової вартості транспортного засобу марки VOLKSWAGEN TIGUAN SPORT LIFE 2.0 ТDІ А6 4МСТІОN, 2014 року випуску, а саме 3111085,00 грн та судових витрат 6245,60 грн в цій частині відмовити у задоволенні позовних вимог, в іншій частині залишити рішення без змін.

Представник ОСОБА_4 подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить скаргу залишити без задоволенння, рішення суду без змін (а.с.28-29 т.2).

У судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 . апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на доводи, викладені у скарзі. ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, тому розгляд справи проводиться колегією суддів у її відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам відповідає.

Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 , сторони зареєстрували шлюб 13.05.2010.

Рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 23.10.2016, яке набрало законної сили, шлюб між сторонами розірвано.

Судом установлено, що в період шлюбу 14.08.2014 сторони придбали автомобіль VОLКSWAGЕN, модель TIGUAN SPORT LIFE 2.0 ТDІ А6 4МСТІОN, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , № дв. 5N2233SL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_1 .

За загальним правилом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Конструкція зазначених норм свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте в період шлюбу. Разом з тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку.

Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Відповідачем не надано жодного доказу в обгрунтування свого твердження про придбання спірного автомобіля за особисті кошти, зокрема, за кошти отримані ним 14.08.2014 від реалізації автомобіля NISSAN QASHGAI. Як убачається з матеріалів справи і ствердив представник відповідача, автомобіль NISSAN QASHGAI придбано відповідачем 12.12.2012 року, тобто за час перебування у шлюбі з позивачкою. Доказів на підтвердження факту придбання вказаного автомобіля за власні кошти відповідач не надав.

Вирішуючи спір суд першої інстанції правильно взяв до уваги те, що ОСОБА_4 в період з січня 2011 року по травень 2016 року працювала в КЗ ЛОР «Львівський обласний госпіталь ВВР ім. Ю.Липи» та отримувала заробітну плату, яка склала 221802,67 грн.

Враховуючи вищенаведене, суд першої інстанції прийшов до обгрунтованого висновку про те, що спірний автомобіль являється спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбаний за час шлюбу, за рахунок спільних коштів сторін.

Згідно з ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

За правилами ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст.372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди, виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Згідно з висновком експерта № 167 від 05.04.2018, проведеного судовим експертом Шатковським А ОСОБА_5 ., середня ринкова вартість транспортного засобу марки VОLКSWAGЕN, модель TIGUAN SPORT LIFE 2.0 ТDІ А6 4МСТІОN, 2014 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , № дв. 5N2233SL, реєстраційний номер НОМЕР_2 , складає 622170, 00 грн (а.с. 191-195 т. 1), яку суд правильно взяв до уваги при визначенні компенсації вартості Ѕ частки спірного транспортного засобу, яка підлягає стягненню на користь позивачки. На спростування ринкової вартості спірного автомобіля, визначеної відповідно до висновку експертизи, відповідачем не надано жодних доказів. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

За таких обставин, розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, вірно встановив обставини справи та прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Рішення суду відповідає вимогам процесуального та матеріального права, обставинам справи, доводи скарги висновків суду не спростовують, тому колегія суддів підстав для скасування рішення суду не вбачає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 20 лютого 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 30.01.2020

Головуючий

Судді