Справа № 222/158/20
Провадження № 2-о/222/40/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі: головуючого судді Вайновської О.Є., секретаря судового засідання Гранкіної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , Нікольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про встановлення факту народження дитини на тимчасово непідконтрольній території України,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеною заявою, вказуючи, що з 05.08.2016 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 .. В шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 його дружина, перебуваючи в м. Макіївка Донецької області, яке є тимчасово непідконтрольною територією України, народила дитину дівчинку, що підтверджується медичним свідоцтвом про народження №260 від 27.04.2019 року. З метою реєстрації народження дитини він звернувся до Нікольського районного відділу ДРАЦС, але отримав відмову, оскільки ним надано документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024. Посилаючись на неможливість отримати медичний документ, необхідний для реєстрації народження дитини відповідно до ст.13 ЗУ «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», просив встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянкою України ОСОБА_2 , яка з ним перебуває у шлюбі, дитини жіночої статі в м. Макіївка Донецької області Україна, оскільки це необхідно для отримання свідоцтва про народження дитини встановленого законодавством України зразка, підтвердження громадянства України дитини та реалізації в подальшому нею всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Ухвалою судді Володарського районного суду Донецької області від 30.01.2020 року по вищевказаній цивільній справі відкрито провадження та справу призначено до судового розгляду.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, заявив про розгляд справи у його відсутність.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 , представник Нікольського районного відділу ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області в судове засідання не з`явилися, будучи повідомленим про а та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, заінтересована особа ОСОБА_2 надала суду письмову заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність.

За таких обставин, суд провів судовий розгляд у відсутності учасників процесу, без фіксування судового процесу технічними засобами, що відповідає положенням частини 2 статті 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є громадянами України. Також встановлено, що вони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 05.08.2016 року, що підтверджується свідоцтвом про шляю, виданим Володарським РВ ДРАЦС Головного ТУЮ у Донецькій області, актовий запис №44 від 05.08.2016 року.

З медичного свідоцтва про народження №260 від 27.04.2019 року, виданого на тимчасово непідконтрольній території України вбачається, що ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 о 20-20 год. в акушерському відділенні ПЦ Макіївка на 39 тижні вагітності народила другу дитину дівчинку, вагою 3350,0 гр.

Згідно відмови Нікольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у проведені державної реєстрації народження за вих. № 9/20.47-102 від 29.01.2020 року заявнику відмовлено у проведенні державної реєстрації народження дитини жіночої статі, народженої ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 у м. Макіївка Донецької області, оскільки заявником для підтвердження факту народження дитини не пред`явлено медичний документ, форма якого відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024, або рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно ч.1 ст.144 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану.

Також статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що, якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Державна реєстрація народження дитини проводиться не пізніше одного місяця з дня її народження, а у разі народження дитини мертвою - не пізніше трьох днів. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За відсутності закладу документа охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Згідно Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована одразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Відповідно правового змісту ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Як встановлено судом документи, які підтверджують факт народження були видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, а тому дані документи відповідно до ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють будь-яких правових наслідків, в зв`язку з чим заявник позбавлений можливості зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану, що підтверджується вищезазначеною письмовою відмовою Нікольського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області у проведенні державної реєстрації народження дитини.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожній особі гарантовано право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно п.7 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Статтею 317 ЦПК України визначені особливості провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, зокрема ч.1 цієї статті передбачено, що заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Відповідно до ч.4 зазначеної статті, ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суд сприймає надані заявником документи, які підтверджують факт народження його дружиною другої дитини жіночої статті, як носій конкретної інформації, але при цьому не може визнати їх належним та допустимим доказом, оскільки вони видані органами влади, які не визнаються органами влади України.

Таким чином, враховуючи, що заявнику органом державної реєстрації актів цивільного стану відмовлено у реєстрації народження дитини на території України, а в інший спосіб це зробити він не має можливості, оскільки не існує визначеного законом порядку проведення такої реєстрації, суд вважає, що з метою захисту прав батька новонародженої дитини, слід встановити факт народження дитини на тимчасово непідконтрольній території України, що є підставою для такої реєстрації державним органом України та видачі заявнику свідоцтва про народження дитини громадянина України.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат по справі, незважаючи на задоволення вимог заявника, суд не повертає сплачену ним при зверненні до суду суму судового збору, оскільки згідно вимог ч.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 13, 19, 76-82, 247, 293, 294, 315, 317, 319, пп.15.5, п. 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Нікольський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження дитини на тимчасово непідконтрольній території України задовольнити.

Встановити факт народження ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою селища Металіст Амвросієвського району Донецької області, громадянкою України, зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , яка перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_1 , уродженцем села Многопілля Амвросіївського району Донецької області, громадянином України, зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_2 , другої дитини жіночої статі, вагою 3350,0 г в місті Макіївка Донецької області, Україна.

Рішення піддати негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Володарський районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

З дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, яка починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя О. Є. Вайновська