РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року , м.Сватове

Сватівський районний суд Луганської області у складі:

головуючого судді - Осіпенко Л.М.,

за участю секретаря судового засідання - Чмихало М.О.,

заявника - ОСОБА_1 ,

представника заявника - адвоката Пономаренко Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сватове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні,-

ВСТАНОВИВ:

16 листопада 2020 року до Сватівського районного суду Луганської області звернулась ОСОБА_1 з заявою, про встановлення факту, сумісного проживання та перебування на утриманні свого чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області, до моменту його смерті.

В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 24 квітня 1999 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час смерті вона отримувала пенсію у розмірі 2 104,00 грн., а основним джерелом доходу сім`ї була пенсія чоловіка, розмір якої складав 13 464,34 грн. Фактично заявник перебувала на утриманні чоловіка, пенсії якого вистачало на оплату комунальних послуг, придбання одягу, продуктів харчування, засобів повсякденного вжитку та особистої гігієни. З 1999 року, ОСОБА_1 , по день смерті її чоловіка ОСОБА_2 , проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки заявниця втратила годувальника, вона звернулась до Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області із заявою про перехід на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, але їй було відмовлено на підставі того, що нею не надано документа на підтвердження факту перебування на утриманні померлого ОСОБА_2 .

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 17.11.2020 року прийнято заяву до розгляду та відкрито окреме провадження у цивільній справі.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про встановлення факту перебування на утриманні підтримала в повному обсязі та просила суд її задовольнити з підстав що в ній викладені. Додатково пояснила, що прожила з чоловіком однією сім`єю з 1999 року по день його смерті та перебувала на його утриманні, оскільки його пенсія значно перевищувала її, у зв`язку з чим просить задовольнити її заяву та встановити факт сумісного проживання та перебування на утриманні чоловіка.

Представник заявника адвокат Пономаренко Н.М., в судовому засіданні також підтримала заяву ОСОБА_1 та просила її задовольнити в повному обсязі.

Представник Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, у відзиві на позовну заяву просить проводити розгляд справи без участі представника та відмовити у задоволенні заяви за її необґрунтованістю.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно ч.1 ст.256 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.256 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Судом встановлено, що 24 квітня 1999 року ОСОБА_2 та ОСОБА_1 уклали шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , даний факт підтверджується копією свідоцтва по смерть серії НОМЕР_2 (а.с. 9).

Заявник ОСОБА_3 є пенсіонеркою за віком, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 (а.с. 8).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_4 від 05.10.2000 року ОСОБА_1 є пенсіонеркою за віком (а.с. 15).

Згідно посвідчення серії НОМЕР_5 від 23.09.1999 року ОСОБА_2 був пенсіонером за віком (а.с. 16).

Згідно довідки Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 70 від 25.11.2020 року, заявник ОСОБА_1 , з червня 2015 року по травень 2020 року отримувала пенсію за віком, яка збільшувалась за вказаний період з 1081,79 грн. до 2104.39 грн. (а.с 41).

Згідно довідки Білокуракинського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Луганської області № 71 від 25.11.2020 року, ОСОБА_2 , з червня 2015 року по серпень 2015 року отримував пенсію за віком, у розмірі 3466,99 грн., з вересня 2015 року по квітень 2016 року у розмірі 3503,24 грн., з травня 2016 року по листопад 2016 року у розмірі 3519,48 грн., з грудня 2016 року по квітень 2017 року у розмірі 3741 грн., з травня 2017 року по вересень 2017 року у розмірі 3936 грн., з жовтня 2017 року по лютий 2019 року у розмірі 10367,55 грн., з березня 2019 року по квітень 2020 року у розмірі 12130,04 грн. і в травні 2020 року у розмірі 13464,34 грн. (а.с 42-44).

Таким чином, суд приходить до висновку, що пенсія чоловіка заявника була основним джерелом засобів для існування та проживання подружжя так як вона в шість разів перевищує розмір пенсії заявниці.

З 1999 року та по день смерті її чоловіка ОСОБА_2 вони проживали за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою про проживання з померлим та актом про фактичне проживання з померлою особою на день її смерті № 4 від 03.09.2020 року (а.с. 13-14).

22 травня 2017 року ОСОБА_2 був взятий на облік, як внутрішньо переміщена особа з зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 та фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.05.2017 року № (а.с.11).

22 вересня 2017 року ОСОБА_1 була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа з зареєстрованим місцем проживання: АДРЕСА_1 та фактичним місцем проживання: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 22.09.2017 року № 1949 (а.с.10).

Крім того, під час судового засідання свідок ОСОБА_4 підтвердила той факт, що заявник ОСОБА_1 та її померлий чоловік ОСОБА_2 проживали разом однією сім`єю та вели спільне господарство за адресою: АДРЕСА_1 . Розмір пенсії заявниці складав близько 2000 грн., а в її чоловіка ОСОБА_2 пенсія була близько 12000 грн. Також свідок ОСОБА_4 повідомила, що заявниця разом зі своїм чоловіком постійно проживали за адресою: АДРЕСА_1 . Так як пенсія ОСОБА_1 маленька і її практично не вистачає для задоволення необхідних потреб, то основним джерелом їх доходу була пенсія ОСОБА_2 , вважає, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні у свого чоловіка ОСОБА_2 .

Зазначені обставини підтверджують факт перебування заявниці на утриманні свого чоловіка, а також факт їх сумісного проживання.

Відповідно до п. 1 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 36 Закону непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є інвалідами або досягли пенсійного віку, передбаченого ст. 26 цього Закону.

Згідно роз`яснень викладених в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5, встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

За змістом наведених норм, факт визнання членів сім`ї померлого такими, що перебували на його утриманні залежить від факту отримання ними допомоги, яка була для них постійним і основним джерелом засобів до існування.

Постійний характер допомоги означає, що вона була не одноразовою, а надавалася систематично, протягом певного періоду часу, і що померлий взяв на себе обов`язок щодо утримання цього члена сім`ї.

В розумінні закону, ні отримання непрацездатною особою пенсії, ні її окреме проживання не можуть бути перешкодою для визнання факту перебування на утриманні.

В даному випадку, матеріалами справи доводиться, що заявниця ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_2 проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя чоловік заявниці отримував пенсію, яка значно перевищувала розмір отримуваної пенсії його дружини ОСОБА_1 .

Зазначені обставини свідчать про те, що саме пенсія чоловіка була основним та постійним засобом існування сім`ї, а відтак слугувала його дружині основоположним і систематичним джерелом грошової допомоги зі сторони чоловіка, який за життя взяв на себе обов`язок по її утриманню.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Надані заявником докази суд визнає належними та допустимими, оскільки вони містять у собі інформацію щодо предмета розгляду, та логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують факт знаходження заявниці на утриманні ОСОБА_2 , а також факт їх сумісного проживання. Даних, які б спростовували факт знаходження заявниці на повному утриманні померлого чоловіка, а також факт їх сумісного проживання за конкретних обставин суду не надано.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, так як від цього залежить виникнення, зміна або припинення його майнових прав стосовно оформлення пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника.

На підставі викладеного, суд вважає, що факт перебування заявниці на утриманні покійного чоловіка ОСОБА_2 та факт їх сумісного проживання достовірно підтвердженим, а тому заявлені вимоги слід задовольнити.

Виходячи з вищевикладеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 258, 293, 294, 315, 316, 317, 318, 319 України, суд,-

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: Білокуракинське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, про встановлення факту спільного проживання та перебування на утриманні - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з чоловіком ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні чоловіка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у смт. Слов`яносербськ Слов`яносербського району Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Сватівський районний суд Луганської області. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення суду складено 21 грудня 2020 року.

Суддя Л.М. Осіпенко