Дата документу 11.12.2020
Справа № 937/5459/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Редько О.В.,
за участі секретаря - Колеснікової Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Мелітопольської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_2 про зняття заборони відчуження з житлового будинку та проведення реєстраційних дій щодо припинення вказаного обтяження,
Позивач звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з позовом до Мелітопольської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про зняття заборони відчуження з житлового будинку та проведення реєстраційних дій щодо припинення вказаного обтяження.
В обґрунтування позову зазначено, що 30 липня 1998 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 був укладений договір довічного утримання, згідно умов якого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 належний йому житловий будинок в АДРЕСА_1 . В свою чергу ОСОБА_4 зобов`язався повністю та довічно утримувати ОСОБА_3 та його дружину ОСОБА_5 , забезпечувати їх одягом, їжею, поміччю, зберігати в їх довічному користуванні цей житловий будинок. 30 липня 1998 року державним нотаріусом Мелітопольської нотаріальної контори у зв`язку з посвідченням договору довічного утримання накладена заборона відчуження вказаного в договорі житлового будинку, що належить ОСОБА_4 .. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , помер ІНФОРМАЦІЯ_6 . ОСОБА_4 є її рідним батьком. Після його смерті вона у встановлений законодавством строк звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Однак, нотаріус їй повідомила, що вищевказаний житловий будинок перебуває під обтяженням внаслідок укладання договору довічного утримання. В подальшому вона звернулася до відповідача із проханням зняття заборони та реєстрації припинення обтяження з житлового будинку АДРЕСА_1 . Але їй було відмовлено, оскільки власник будинку ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_7 , а тому виконати вказану вимогу неможливо. Існування заборони на відчуження вказаного спадкового нерухомого майна перешкоджає їй в отриманні спадщини після смерті батька, у зв`язку з чим вона змушена звернутися до суду.
Позивач у судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про судовий розгляд справи за її відсутності.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.
Представник третьої особи у судове засідання не з`явилась з невідомої суду причини, про час, дату та місце проведення судового засідання повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомляла.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Судом встановлено наступне.
Як вбачається з копії договору довічного утримання від 30.07.1998 року ААО № 996412, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_4 зобов`язався повністю та довічно утримувати ОСОБА_3 та ОСОБА_5 , на підставі чого ОСОБА_3 передав у власність ОСОБА_4 належний йому житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 /а.с.9/.
Право власності ОСОБА_4 на вищезазначений житловий будинок підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності /а.с.10/.
Як вбачається з копій свідоцтв про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , померла ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_12 , помер ІНФОРМАЦІЯ_7 /а.с.11,12,13/. Згідно копії про народження серії НОМЕР_1 , ОСОБА_4 є батьком ОСОБА_6 /а.с.14/.
Зміна прізвища ОСОБА_6 на ОСОБА_1 підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 10.06.2011 року /а.с.15/.
Відповідно до відомостей про склад спадкоємців № 112/02-14 від 21.07.2020 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_13 , є спадкоємицею ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 /а.с.17/.
Згідно письмового роз`яснення державного нотаріуса - 30.07.1998 року на підставі договору довічного утримання, посвідченого Мелітопольською державною нотаріальною конторою Запорізької області за реєстровим №1-2979 дійсно було накладено заборону відчуження на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_4 , та зареєстровано в Державному реєстрі Речових прав за № 36652390.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України).
Згідно з ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Відповідно ч. 2 ст. 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованого Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.
Статтею 41 Конституції України передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності; право приватної власності є непорушним.
Статтею 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Згідно статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна, тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.
Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.
У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.
Згідно до ст. 74 Закону України № 980-ІУ від 19.06.2003, із змінами, внесеними згідно із Законами № 3201-IV від 15.12.2005, № 4314-УІ від 12.01.2012, одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.
Згідно п.5 глави 15 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.
Оцінюючи досліджені судом письмові докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, оскільки у інший спосіб позивач позбавлений можливості захистити своє порушене право на вільне володіння та розпоряджання належним їй майном.
Керуючись ст. 263-265, 273 ЦПК України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Мелітопольської державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), третя особа: приватний нотаріус Мелітопольського міського нотаріального округу Запорізької Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ОСОБА_2 про зняття заборони відчуження з житлового будинку та проведення реєстраційних дій щодо припинення вказаного обтяження - задовольнити.
Зняти заборону відчуження на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованому в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за № 36652360, яке було накладено на підставі Договору довічного утримання від 30.07.1998 року (зареєстровано в реєстрі за № 1-2979), та провести реєстраційні дії щодо припинення вказаного обтяження.
На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду

Запорізької області: О.В. Редько