Справа № 308/7209/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 жовтня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого - судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання - Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, який мотивує тим, що 07.10.1999 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб. Внаслідок укладення шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище із « ОСОБА_3 » на ОСОБА_4 ». ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_5 , який вже є повнолітнім. Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася донька - ОСОБА_6 .

Позивач уважає , що спільне проживання сторін разом є не можливим, відповідач не опікується дітьми та не дбає про матеріальне забезпечення сім`ї, постійні суперечки між сторонами та конфліктні відносини шкідливо відображаються на розвитку дітей. Кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, цінності та обов`язки кожного з подружжя. Між подружжям відсутні почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги, тому подальше існування шлюбу не можливе.

Таким чином,позивач вважає продовження шлюбних відноси недоцільним, і шлюб бажає розірвати.

Позивач в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи без її участі.

Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд уважає, що у відповідності до ч.1 ст. 280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних у ній доказів та постановити заочне рішення.

Дослідивши матеріали справи, суд уважає, позов підлягає до задоволення наступних підстав.

Як встановлено по справі, 07.10.1999 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який був зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено актовий запис за № 536 від 07.10.1999 та видано Свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 від 07.10.1999.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_5 , який є повнолітнім.

ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася донька - ОСОБА_6 , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , видане 29.05.2006 Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено актовий запис за № 1465 від 29.12.2004 р.

Як встановлено згідно пояснень позивача в позовній заяві, кожен з подружжя має протилежні погляди на шлюб, сім`ю, цінності та обов`язки кожного з подружжя, між подружжям відсутні почуття взаємної любові, поваги, дружби та взаємодопомоги.

Позивач бажає розірвати шлюб і не має наміру йти на примирення з відповідачем, зазначаючи, що збереження шлюбу є неможливим, про що свідчить зміст позовної заяви.

Стаття 51 Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Аналогічні приписи викладені у ст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Виходячи зі змісту ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно ст. 24 цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу, згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей.

Відповідно до ст. 113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини даного позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому шлюб необхідно розірвати.

Що стосується вимоги позивачки про визначення місця проживання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з мамою, суд приходить до наступного.

Згідно вимог статті 160 Сімейного кодексу України, яка регламентує право батьків на визначення місця проживання дитини , вбачається, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

По справі встановлено, що на час розгляду судом справи, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягла чотирнадцятирічного віку.

Тому, враховуючи вимоги ст. 160 СК України та встановлені обставини, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Керуючись ст. ст. 24, 112 СК України, ст. ст. 10, 12,13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 280-282, 284, 289, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Шлюб, укладений 07.10.1999 між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який зареєстрований Ужгородським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Закарпатській області, про що складено актовий запис за № 536 від 07.10.1999 - розірвати.

В задоволенні позову в частині визначення місця проживання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення справи) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.А. Придачук