Справа № 570/2510/19
Номер провадження 2/570/176/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року

Рівненський районний суд Рівненської області в особі:

судді Красовського О.О.

з участю:

секретаря судових засідань Беднарчук Г.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне (в порядку спрощеного позовного провадження) цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування, -

в с т а н о в и в :

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 30.07.2016 між ПрАТ «СК «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0115654, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль марки "Renault Premium 300", державний номер НОМЕР_1 .

10 лютого 2017 року об 11:20 год на 156 км автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) "Renault АЕ 420", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

2) "Renault Premium 300", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1

Зіткнення відбулося в результаті порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 21.04.2017 року. Внаслідок зазначеного ДТП забезпечений автомобіль «Renault Premium 300», державний номерний знак НОМЕР_1 зазнав механічних пошкоджень.

Власник пошкодженого транспортного засобу ТзОВ «Форвард» звернулось до ПрАТ «СК «УНІКА» з заявою про виплату страхового відшкодування. На підставі складеного страхового акту №00216358 від 13.04.2017 року, наказу №00216358 від 13.04.2017 потерпілому було сплачено суму страхового відшкодування у розмірі 21000,00 грн.

Оскільки дорожньо-транспортна пригода сталася унаслідок технічної несправності транспортного засобу, а страхова компанія виконала свої зобов`язання за полісом №АК/0115654, то з цих підстав просить стягнути із відповідача суму виплаченого страхового відшкодування. Також просить стягнути з відповідача понесені судові витрати.

У строк, встановлений судом, відповідач подав до суду відзив, відповідно до якого заперечує проти задоволення позову. В обґрунтування своїх заперечень, зазначає, що він визнає факт укладення 15.08.2016 договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0115654 між ним та ПрАТ «СК «УНІКА», а також спричинення ним 10.02.2017 року на 156 км. автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне ДТП наїзду забезпеченим транспортним засобом Renault Premium 300, державний номер НОМЕР_1 на автомобіль марки "Renault АЕ 420", державний номер НОМЕР_2 . Крім того, не заперечив, що постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2017 року у справі №570/765/17 його було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Однак, зазначив, що для відшкодування шкоди в порядку регресу за правилами п.п. "г" п.38.1.1 ст.38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", обов`язково необхідно довести в сукупності такі факти, як спричинення страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху України. Оскільки будь-яких технічних несправностей під час оформлення ДТП установлено не було, до позовної заяви не додано будь-яких доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу, яким керував відповідач вимогам п.п. 31.3., 31.4. Правил дорожнього руху або доказів того, що керований ним транспортний засіб не відповідає конкретним технічним вимогам, що передбачені Правилами дорожнього руху або стандартам, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, правилам технічної експлуатації, інструкціям підприємств-виробників та іншій нормативно-технічній документації, і що саме це призвело до настання ДТП, то відсутні підстави для стягнення із нього виплаченого страхового відшкодування у порядку регресу.

Зазначає також, що відносно нього не складалось протоколу за порушення вимог п. 31.4. ПДР (заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам), його не було притягнуто до відповідальності за ст.121 КУпАП, жодної експертизи щодо технічного стану автомобіля чи обладнання не проводилося, автомобіль не оглядався експертом-автотехніком, висновків про неналежний технічний стан автомобіля, чи обладнання немає.

Додатково зазначає, що під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення про притягнення його до адміністративної відповідальності судом не було встановлено порушення п.п.31.3., 31.4. Правил дорожнього руху, натомість згідно постанови суду від 21 квітня 2017 судом зроблений висновок, що під час об`їзду перешкоди він недотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль.

З цих підстав просить відмовити у задоволенні позову.

Представником позивача було подано відповідь на відзив, у якому зазначає, що у постанові суду від 21.04.2017 у справі №570/765/17 судом було встановлено обставини не забезпечення відповідачем технічної справності транспортного засобу «Renault Premium 300300», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Зазначає також, що оскільки відповідач був присутнім під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, надав суду заяву про визнання своєї вини та просив застосувати мінімальне стягнення, то це унеможливлює спростування відповідачем обставин установлених судовим рішенням, а саме - факту технічної несправності забезпеченого транспортного засобу під час ДТП.

Відповідачем було подано заперечення, відповідно до яких він надав свої пояснення, зокрема, що розгляд справи про притягнення його до адміністративної відповідальності відбувався без його участі, а тому суд не міг детально установити обставини ДТП, причинний зв`язок між настанням ДТП та експлуатацією «крана-маніпулятора». Водночас, він визнав факт вчинення з його вини ДТП, факт подання заяви до суду про визнання своєї вини у спричиненні ДТП із клопотанням про накладення мінімального стягнення. Разом з тим, зазначив, що у поданій ним заяві відсутні будь-які відомості про визнання обставин незабезпечення технічної справності керованого ним транспортного засобу та визнання такої несправності причиною ДТП.

Відповідач додатково зазначив, що згідно постанови суду від 21.04.2017 про притягнення його до адміністративної відповідальності, причиною ДТП стало недотримання безпечного інтервалу між транспортними засобами, що підтверджується доданими до позовної заяви матеріалами оформлення ДТП. Крім того, у постанові суду від 21.04.2017 відсутні посилання на пункт Правил дорожнього руху, у якому визначено конкретну технічну несправність транспортного засобу. Згідно ж Довідки №6704722 про дорожньо-транспортну пригоду будь-які відомості про технічні несправності транспортного засобу відсутні. Зазначає, що згідно із ч.6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої увалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Оскільки позивачем не надано належних доказів на підтвердження незабезпечення ним технічної справності транспортного засобу і що саме це призвело до настання ДТП, то і підстави для задоволення позовних вимог відсутні.

Представник позивача не з`явився в судове засідання. Згідно до поданої заяви позов підтримує та просить справу розглядати без його участі.

Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно поданої заяви позовні вимоги не визнає та просить розгляд справи проводити без його участі.

Представник відповідача позовні вимоги не визнав, додатково пояснив, що причиною ДТП було недотримання інтервалу, а не несправність транспортного засобу чи невідповідність технічного стану чи обладнання. А тому немає підстав для задоволення позову. В подальшому просив розгляд справи проводити без його участі.

Судом приймається до уваги, що за положеннями частини 3 статті 27 ЦПК України особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. Тому суд вважає за можливе застосувати положення ЦПК України щодо можливості розгляду справи без участі сторін.

Дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, та, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні обставин справи суд вважає, що позов не підлягає до задоволення.

Як встановлено в судовому засіданні, 15.08.2016 між ПрАТ «СК «УНІКА» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/0115654, зі строком дії до 14.08.2017, включно, відповідно до якого забезпеченим транспортним засобом є автомобіль "Renault Premium 300", державний номер НОМЕР_1 (а.с. 6).

10 лютого 2017 року об 11:20 год на 156 км автодороги Н-22 Устилуг-Луцьк-Рівне сталася дорожньо-транспортна пригода (надалі ДТП) за участю двох транспортних засобів: 1) "Renault АЕ 420", державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

2) "Renault Premium 300", державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою ГУНП а Рівненській області №704722 (а.с. 4).

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 21 квітня 2017 року у справі №570/765/17, яка набрала законної сили 04.05.2017, було встановлено, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п.п. 2.3. «а», «б», і 13.1 Правил дорожнього руху України та визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КупАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. На ОСОБА_1 судом накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить суму 340 грн. (а.с. 5).

17.02.2017 ОСОБА_3 повідомив ПрАТ «СК «УНІКА» про вище зазначену ДТП з участю відповідача ОСОБА_1 та отримані, внаслідок події, пошкодження транспортним засобом, власником якого є ТзОВ «Форвард», про що свідчить повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 7).

06.04.2017 представник ТзОВ «Форвард» звернувся до ПрАТ «СК «УНІКА» із заявою про виплату матеріального збитку отриманого у зв`язку з ДТП, що сталась 10 лютого 2017 року за участю транспортного засобу "Renault АЕ 420", державний номер НОМЕР_2 . (а.с.9)

Відповідно до Страхового Акту №00216358 від 06.04.2017 подію, яка мала місце 10.02.2017 за участю забезпеченого транспортного засобу марки "Renault Premium 300", державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 та транспортного засобу марки "Renault АЕ 420", державний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_3 , та власником якого є ТзОВ «Форвард», визнано страховим випадком та визначено розрахунок страхового відшкодування у розмірі 21000,00 грн. (а.с. 13).

Відповідно до наказу ПрАТ «СК «УНІКА» №00216358 від 13.04.2017 (а.с.14), 21.04.2017 ПрАТ «СК «УНІКА» виплатило власнику пошкодженого транспортного засобу ТзОВ «Форвард» страхове відшкодування у розмірі 21000,00 грн, що підтверджується платіжним дорученням №016635 від 21.04.2017 (а.с. 24).

Отже, між сторонами виникли правовідносини щодо відшкодування шкоди в порядку регресу, які регулюються Цивільним кодексом України та Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Статтею 993 ЦК України встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно із ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до підпункту "г" пункту 38.1.1. ст.38 Закону страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо ДТП визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху.

Тобто, для відшкодування шкоди в порядку регресу за правилами п.п. "г" п.38.1.1 ст.38 Закону, обов`язково необхідно довести в сукупності такі факти, як спричинення страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху України.

Пунктом 31 Правил дорожнього руху встановлено ряд вимог до технічного стану транспортних засобів та їх обладнання.

Так, згідно Довідки №6704722 про дорожньо-транспортну пригоду дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення п.2.3. б, п. 13.1 Правил дорожнього руху.

Пунктом п. 2.3.б п. 13.1 Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 13.1. Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Таким чином, Довідка про дорожньо-транспортну пригоду не містить жодних відомостей про порушення водієм Пункту 31 Правил дорожнього руху.

Більше того, у графі «технічні несправності транспортного засобу» Довідки будь-які відомості щодо несправностей транспортного засобу відсутні.

Постановою Рівненського районного суду Рівненської області від 21 вересня 2017 року у справі №570/765/17 ОСОБА_1 було визнано судом винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та встановлено порушення ним п.п. 2.3. «а», «б», і п.13.1 Правил дорожнього руху.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2.3. Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.

Разом з тим у постанові суду не зазначено у чому ж саме полягала несправність транспортного засобу чи порушення його комплектності, відсутні будь-які посилання на порушення відповідачем порядку перевезення вантажу, не було встановлено порушення відповідачем п.п.31.3., 31.4. Правил дорожнього руху.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 перед виїздом не забезпечив технічну несправність транспортного засобу (не склав маніпулятор) і під час об`їзду перешкоди недотримався безпечного інтервалу та здійснив наїзд на автомобіль марки Renault AE 420, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який стояв з правого боку на проїзній частині в нерухомому стані.

Таким чином, судом встановлено, що причиною ДТП стало недотримання відповідачем безпечного інтервалу, внаслідок чого і було здійснено наїзд на потерпілий транспортний засіб.

Що стосується зазначення у постанові такої технічної несправність транспортного засобу як «не складення маніпулятора», то суд не бере даної обставини до уваги, адже такої несправності у п.п.31.3., 31.4. Правил дорожнього руху не зазначено. Крім того, згідно Довідки №6704722 про дорожньо-транспортну пригоду будь-яких несправностей транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , під час оформлення ДТП встановлено не було.

Суд також враховує ту обставину, що розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відбувався без його участі та надання пояснень у судовому засіданні.

Згідно із ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи не є обов`язковою для суду (ч. 7 ст. 82 ЦПК України).

Тому усі інші обставини, що входять до предмета доказування, підлягають доказуванню сторонами у загальному порядку.

Визначення причинного зв`язку дорожньо-транспортної пригоди невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху України повинно бути встановлено у визначеному Законом порядку.

Позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що дорожньо-транспортна пригода є безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу, яким керував відповідач вимогам п.п. 31.3., 31.4. Правил дорожнього руху або докази того, що керований відповідачем транспортний засіб не відповідає конкретним технічним вимогам, що передбачені Правилами дорожнього руху або стандартам, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, правилам технічної експлуатації, інструкціям підприємств-виробників та іншій нормативно-технічній документації, і що саме це призвело до настання ДТП.

Щодо ОСОБА_1 не складалось протоколу за порушення вимог п. 31.4. ПДР заборона експлуатації транспортних засобів згідно із законодавством за наявності технічних несправностей і невідповідності вимогам. Відповідач не притягався до відповідальності за ст.121 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Частиною 2. ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Жодної експертизи щодо технічного стану автомобіля чи обладнання не проводилося. Автомобіль не оглядався експертом-автотехніком. Висновків про неналежний технічний стан автомобіля, чи обладнання немає.

За вказаних обставин суд вважає, що позивачем не доведено в сукупності такі факти, як спричинення страхувальником або водієм забезпеченого транспортного засобу дорожньо-транспортної пригоди та визначення в установленому порядку, що дорожньо-транспортна пригода була безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху України, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

Розподіл судових витрат між сторонами відбувається за правилами статті 141 ЦПК України, і покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

У задоволенні позову Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"до ОСОБА_1 про стягнення суми страхового відшкодування - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом 30 днів з дня проголошення, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "УНІКА" (вул. Саксаганського, 70А, 3)

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , мешканець АДРЕСА_1 )

Суддя Красовський О.О.

Повний текст судового рішення складено 01.02.2020 року