Справа № 383/770/20
Номер провадження 2/383/339/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року Бобринецький районний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді - Замши О.В.

за участю секретаря судового засідання - Машкової О.В.,

представника позивача - адвоката Бондаренко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Бобринець Кіровоградської області в залі судових засідань Бобринецького районного суду Кіровоградської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020 року ОСОБА_1 через представника - адвоката Бондаренко Ірину Анатоліївну звернулася до Бобринецького районного суду Кіровоградської області з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування заявлених позовних вимог вказала, що 09.12.2011 року уклала кредитний договір з ПАТ «Банк Руский Стандарт» на суму 4267 грн. 56 коп., заборгованість за яким сплатила в повному обсязі. Однак у червні 2020 року дізналася, що 15.11.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження на підставі виконавчого напису №2317, виданого від 31.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард», який є правонаступником Приватного акціонерного товариства «Банк Руский Стандарт» грошових коштів в сумі 40591 грн. 83 коп. у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №93761532 від 12.12.2011 року.

Вважає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріуса, а саме: без необхідної перевірки та встановлення безспірності боргу, вчинення виконавчого напису відбулося поза строком, протягом якого його можливо було вчинити, позивачем не було отримано письмове повідомлення про факт вчинення виконавчого напису нотаріусом. Враховуючи, що виконавчий напис нотаріуса про стягнення з неї грошових коштів за кредитним договором вчинено із порушенням вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат», звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати його таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 01.09.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання.(а.с.38-39).

18.09.2020 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівнанадала до суду заперечення на ухвалу. Вказала, що виконавчий напис про стягнення з позивача заборгованості вчинено у відповідності до вимог законодавства України, Закону України «Про нотаріат», згідно п.п.4,5 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій. (а.с.49).

Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 23.09.2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів, а саме витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової Ольги Іванівни належним чином завірені копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис №2317 від 31.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард», який є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт» заборгованість за кредитним договором. (а.с.53-54).

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити. Пояснила, що виконавчий напис нотаріуса вчинено з порушенням вимог законодавства, нотаріус при вчиненні оспорюваного напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, не повідомив позивача про вчинення виконавчого напису. Вказує, що позивач не погоджується з розміром заборгованості, зазначеної у виконавчому написі, оскільки зобов`язання по договору кредиту, укладеного з відповідачем виконала в повному обсязі, однак надати докази (платіжні доручення, чеки) на підтвердження вказаних обставин позивач не має змоги, оскільки чеки на погашення заборгованості не збереглися. Крім цього, представник позивача наголосила на тому, що дата кредитного договору (12.12.2011 року), зазначена у виконавчому написі нотаріуса від 31.08.2019 року не відповідає дійсності, оскільки позивач уклала договір на отримання кредиту 09.12.2011 року.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився про розгляд справи повідомлений належним чином, що підтверджується поштовими повідомленнями від 17.09.2020 року, 20.10.2020 року, 05.11.2020 року (а.с.47, 61, 95). Причину неявки не повідомив, заяви, клопотання про розгляд справи за його відсутності до суду не надходили. Відзив на позовну заяву в порядку ст. 178 ЦПК України відповідачем подано не було.

Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна надала заяву про розгляд справи за її відсутності. (а.с.96).

Дослідивши матеріали справи, зясувавши обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

В судовому засіданні встановлено, що 09.12.2011 року між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством «Банк Руский Стандарт» було укладено кредитний договір № 93761532, згідно якого Банк надав Позичальнику кредит на поточні потреби в сумі 4267 грн. 56 коп. грн., а позичальник зобов`язується повернути кредит згідно з умовами цього договору.

29.08.2019 року представник АТ «Банк Форвард», як правонаступник ПАТ «Банк Руский Стандарт» звернувся до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Разумової О.І. із заявою про вчинення виконавчого напису у зв`язку з простроченням ОСОБА_1 платежів за кредитним договором у період з 03.11.2017 року по 01.02.2018 року (а.с.70).

31.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було вчинено виконавчий напис про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард», який є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт» заборгованість за кредитним договором від 12.12.2011 року за період з 03.11.2017 року по 01.02.2018 року у розмірі 39741 грн. 83 коп. та 850 грн. плата за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 40591 грн. 83 коп. (а.с.63).

15.11.2019 року приватним виконавцем Павелків Тетяною Леонідівною відкрито виконавче провадження № 60604623 з виконання виконавчого напису № 2317, виданого 31.08.2019 року (а.с.20-21).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Павелків Т.Л. від 15.01.2020 року ВП № 60604623 накладено арешт на грошові кошти боржника ОСОБА_1 . (а.с.22).

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

У постанові від 27.03.2019 по справі 133/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що віршуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.

Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника.

При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З досліджених доказів судом встановлено, що кредитний договір було укладено з фізичною особою 09.12.2011 року строком на два роки, таким чином право вимоги у відповідача виникло після закінчення строку дії договору, а саме 09.12.2013 року.

Відповідно до ст. 88 «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відтак виконавчий напис, який був вчинений 31.08.2019 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна був вчинений після закінчення встановленого законодавством строку для його вчинення.

Враховуючи викладене, під час розгляду справи судом встановлено, що під час вчинення нотаріального напису нотаріусом не було дотримано процедуру вчинення нотаріального напису, оскільки він був вчинений після спливу встановленого законодавством трирічного строку. Позивач обґрунтувала свої вимоги належними та допустимими доказами, а тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню, а виконавчий напис №2317, виданий 31.08.2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судові витрати у разі задоволення позову, покладаються на відповідача.

Враховуючи, що позовні вимоги задоволенні в повному обсязі, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 81, 141, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 31 серпня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Разумовою Ольгою Іванівною, зареєстрований в реєстрі за №2317 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард», який є правонаступником ПАТ «Банк Руский Стандарт» заборгованість за кредитним договором №93761532 від 12.12.2011 року за період з 03.11.2017 року по 01.02.2018 року в загальній сумі 40591 грн. 83 коп.

Стягнути з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840 гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Бобринецький районний суд Кіровоградської області).

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Найменування сторін:

- позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

- відповідач: Акціонерне товариство «Банк Форвард», місцезнаходження за адресою: Київська область, м. Київ, вул. Саксаганського, 105, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 34186061;

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Разумова Ольга Іванівна, місцезнаходження за адресою: м.Київ, вул. Ямська, 72, офіс 211.

Повне судове рішення складено 21.12.2020 року.

Суддя О.В. Замша