СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2/759/3679/20
ун. № 759/6047/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Скоробагатько Валентини Данилівни про визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом в якому просить визнати недійним та скасувати наказ ГУ Держземагенства України в Київській області «Про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою» № КИ/:02:006/00012115 від 11.01.2014р.; визнати недійним та скасувати наказ ГУ Держземагенства України в Київській області «про затвердження документації із землеустрою та передачі в оренду земельної ділянки» № КИ/:02:006/00017373 від 21.03.2014 року; визнати недійним договір оренди землі від 10.04.2014р., укладений між ГУ Держагенства України у Київській області та ОСОБА_2 , зареєстрований в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, щодо об`єкта нерухомого майна на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12340041 від 10.04.2014, приватний нотаріус Скоробагатько В.Д., Рокитнянський районний нотаріальний округ, Київська обл.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 12340041 від 10.04.2014р., приватний нотаріус Скоробагатько В.Д., Рокитнянський районний нотаріальний округ, Київська обл., про державну реєстрацію іншого речового права - права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :02:006:0058 площею 49.343 га; скасувати запис Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 5309293 та № 5310350.

Відповідно до ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України, позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Як роз`яснено в п. 41, 42 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна.

Згідно з положеннями статті 181 ЦК до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

При цьому, необхідно звернути увагу на те, що визначення критерію підсудності зазначеної категорії позовів, а саме: позовів, що виникають з приводу нерухомого майна є значно ширшим, ніж критерій позовів, де предметом спору є нерухоме майно або дії сторін щодо нерухомого майна, а також позови, де нерухоме майно є об`єктом, а не предметом спірних правовідносин, у зв`язку з чим в разі звуження визначеного частиною першою статті 114 ЦПК критерію віднесення позовів до виключної підсудності шляхом обмеження його визначенням лише предмета (об`єкта) позову втрачається сама можливість чіткого застосування зазначеної частини статті 114 ЦПК та виникають умови для порушення встановлених законом правил виключної підсудності за позовами, що виникають з приводу нерухомого майна.

Як вбачається із договору оренди земельної ділянки від 10.04.2014р. земельна ділянка площею - 49,343 га за кадастровим номером :02:006:0058, розташована за адресою: Плосківська сільська рада Таращанського району Київської області.

Враховуючи обставини, на які посилається позивач, та вищевикладені процесуальні та правозастосовні норми, позов необхідно направити до суду за місцем знаходження земельної ділянки, тобто до Таращанського районного суду Київської області (09501, м. Тараща, вул. Сікевича Володимира, 61).

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 31 Цивільного процесуального кодексу України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо: справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ст.32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 27, 30, 31,32, 260, 353, 354 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління держгеокадастру у Київській області, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Скоробагатько Валентини Данилівни про визнання недійсними та скасування наказів, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки направити за підсудністю до Таращанського районного суду Київської області (09501, м. Тараща, вул. Сікевича Володимира, 61).

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинського районний суду міста Києва, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення .

Учасники справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О. Петренко