ЄУН № 336/8030/19
пр. № 2/336/4140/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

11 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Шевченківський районний суд м. Запоріжжя у складі головуючого судді Дацюк О.І., при секретарі Скибі О.Б., за участю позивача ОСОБА_1 , третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_5 , вказавши про те, що їй та третім особам без самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , на праві приватної спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 . Окрім позивача та третіх осіб без самостійних вимог на предмет спору, в зареєстрований, але фактично не мешкає з 2010 року колишній співмешканець ОСОБА_1 ОСОБА_5 . Оскільки відповідач добровільно не знявся з реєстрації місця проживання, просить визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою суду від 14.01.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

31.01.2020 року представник Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради направила до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наданих доказів, не заперечуючи проти позову.

Ухвалою суду від 28.05.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті.

Перед початком судового засідання позивач направила до суду заяву у якій вказала про можливість слухання справи за відсутності її представника адвоката Дерев`янко І.О.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пред`явлений позов підтримала, вказавши про те, що з відповідачем ОСОБА_5 з 2010 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах та, оскільки, відповідач не мав зареєстрованого місця проживання, за згодою співвласників квартири, 27.10.2011 року зареєструвала ОСОБА_5 . Згодом стосунки між нею та відповідачем погіршились, та ОСОБА_5 виїхав з квартири, при цьому з реєстрації місця проживання не знявся. Зважаючи на викладені обставини, просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою. З метою доведення обставин справи, позивачем було заявлено клопотання про допит свідків.

Позивач, після закінчення допиту свідків направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності на підставі наданих доказів, наполягаючи на задоволенні позову та вказала про можливість слухання справи в заочному порядку.

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 підтримали пред`явлений позов підтвердивши наведені позивачем обставини.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся оголошенням на офіційному сайті Шевченківського районного суду м. Запоріжжя, в порядку ст. 128 ч. 11 ЦПК України, через відсутність відомостей про фактичне місце проживання.

Керуючись ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу заочно.

В ході розгляду справи з боку позивача до матеріалів справи було долучено інформаційну довідку про реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 та заявлено клопотання про допит свідків. Будь-яких інших додаткових доказів надано не було.

Відповідач не направив до суду відзив на позовну заяву, а також не заявив будь-яких клопотань, не надав доказів.

При вивченні письмових доказів судом встановлено наступне.

Відповідно до інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно квартира АДРЕСА_1 на праві спільної часткової власності належить ОСОБА_1 -2/5 часток, ОСОБА_3 2/5 часток та ОСОБА_4 1/5 частка.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 повідомила суд про те, що є сусідкою позивача, відповідач дійсно мешкав в квартирі позивача, але приблизно 7 років вже не мешкає та з того часу, як ОСОБА_5 покинув квартиру, свідок його не бачила.

Свідок ОСОБА_7 вказала про те, що є сусідкою позивача ОСОБА_1 , а відповідач ОСОБА_5 мешкав разом з позивачем, проте згодом їх стосунки припинились, та ОСОБА_5 виїхав з квартири і з того часу жодного разу не бачила.

При вирішенні справи суд виходить з такого.

Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності є непорушним.

Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб, що встановлено ч. 1 ст. 316 ЦК України. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном - ч. 1ст. 317 ЦК України.

Майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно) за ч. 1 ст. 355 ЦК України.

Стаття 391 ЦК України надає право власнику майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Стаття 405 ЦК України вказує, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

За ст. 72 ЖК Української РСР, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

З досліджених судом доказів вбачається, що ОСОБА_5 , який наразі не є членом родини позивача, не мешкає у квартирі та не є її власником, що створює для позивача перешкоди у здійсненні повною мірою права власності, яке з урахуванням встановлених обставин та наведених норм закону підлягає захисту.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, повністю підтверджені наданими доказами, тож вбачає підстави для задоволення позовних вимог про визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою.

Позивачем не заявлено вимог про стягнення з відповідача судового збору на свою користь, тому судом не вирішувалось питання про розподіл судових витрат.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 76-81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , треті особи без самостійних вимог на предмет спору: Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання особи такою, що втратила право користування квартирою, задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 265 ч. 5 ЦПК України зазначаються наступні відомості:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , відомості про РНОКПП відсутні.

Треті особи без самостійних вимог на предмет спору

Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради, місцезнаходження: м. Запоріжжя, вул. Жуковського, 36, .

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом двадцяти днів з дня отримання його копії. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. З урахуванням положень п. 15.5 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України апеляційна скарга подається через суд першої інстанції.

Суддя О.І. Дацюк

Повний текст рішення суду складений 21.12.2020 року