Справа № 182/4736/19
Провадження № 2/0182/1060/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.01.2020 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Рибакової В.В.

при секретарі Шалівській А.С.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нікополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Нікопольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Нікопольської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, який уточнювала (а.с.1,2,18,19).

В обґрунтування вимог позову посилається на наступні обставини.

Вона за договором купівлі-продажу частки у праві спільної часткової власності на квартиру, посвідченим 22.05.2019 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В., зареєстрованому в реєстрі за № 2-504, придбала у ОСОБА_2 2/5 часток у праві спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на інші 3/5 частки вищезазначеної квартири згідно відомостям КП «НМБТІ» ні за ким не зареєстровані.

На час укладання договору купівлі-продажу в квартирі залишалися зареєстрованими продавець ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 . Відповідач ОСОБА_2 пообіцяла, що питання про зняття її з реєстрації, а також її сина буде вирішено протягом десяти днів після укладення договору купівлі-продажу, що було передбачено п. 1.6 Договору. Однак до цього часу відповідачі не виконали своє зобов`язання та до цього часу залишаються зареєстрованими в квартирі АДРЕСА_2 .

Наявність реєстрації постійного місця проживання відповідачів в належній їй квартирі створює перешкоди у здійсненні нею права користування своїм майном, оскільки вона вимушена сплачувати за них комунальні послуги, що зокрема, позбавляє його можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

На підставі викладеного, просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 .

Ухвалою судді від 24.09.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, відкрито провадження по справі (а.с.43,44).

Позивач надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, на позовних вимогах наполягає (а.с.42).

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, були повідомлені належним чином за адресою вказаною в позові, до суду повернулися конверти як не вручені за закінченням строку зберігання (а.с.40,41). 23.10.2019 року від відповідачів надійшли окремі заяви про розгляд справи без їх участі в яких зазначили, що позовні вимоги визнають в повному обсязі, не заперечують проти зняття їх з реєстрації в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.36,37,38).

Представник виконавчого комітету Нікопольської міської ради Мкртчян О.О. надала до суду заяву про розгляд справи без участі представника виконкому Нікопольської міської ради та просить прийняти рішення згідно діючого законодавства.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання.

Згідно зі ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки у праві спільної часткової власності на квартиру, посвідченого 22.05.2019 року державним нотаріусом Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальковим Є.В., реєстровий № 2-504, належить 2/5 часток у праві спільної часткової власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.6,7).

Згідно Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 167605650 від 22.05.2019 року (а.с.8), Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №182843959 від 30.09.2019 року (а.с.28-30), 2/5 частини квартири АДРЕСА_2 зареєстровано за ОСОБА_1 , підстава виникнення права власності: договір купівлі продажу, частки у праві спільної часткової власності на квартиру, серія та номер: 2-504, виданий 22.05.2019 року, видавник: державний нотаріус Другої Нікопольської державної нотаріальної контори Апальков Є.В.

Право власності на інші 3/5 частини вищезазначеної квартири не зареєстровано, що підтверджується довідкою КП «Нікопольське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 2517 від 19.12.2018 року (а.с.9) та вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №182843959 від 30.09.2019 року (а.с.28-30).

За відомостями адресно-довідкового підрозділу ГУ ДМС України в Дніпропетровській області (а.с.23,24), ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

З Акту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Залога-Н» № 1112 від 25.07.2019 року, затвердженого керуючим ОСББ «Залога-Н» ОСОБА_4 та членами правління ОСОБА_5 та ОСОБА_6 вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зі слів сусідів не проживають за адресою: АДРЕСА_1 з 2012 року (а.с.20).

Згідно п. 1.6 Договору купівлі-продажу частки у праві спільної часткової власності на квартиру від 22.05.2019 року, представник продавця гарантував, зокрема, що зареєстровані особи зобов`язуються знятися з реєстраційного обліку з квартири з якої відчужується частка у праві спільної часткової власності на квартиру, та звільнити квартиру від своїх речей не пізніше десяти днів з моменту підписання даного договору (а.с.6 на звороті).

Однак, всупереч умов Договору, в обумовлений строк, відповідачі не знялися з реєстраційного обліку за адресою: АДРЕСА_1 та до цього часу залишаються зареєстрованими в належній позивачу квартирі, що також підтверджується довідковою ОСББ «Залога-Н» №999 від 31.05.2019 року (а.с.12).

У зв`язку з реєстрацією відповідачів у спірній квартирі порушуються права позивача, як власника, щодо володіння, користування та розпорядження належною їй часткою квартири. Вона позбавлена права на свій розсуд володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй нерухомим майном та вимушена сплачувати за відповідачів житлово-комунальні послуги, що зокрема позбавляє її можливості оформити субсидію на оплату житлово-комунальних послуг.

У добровільному порядку вирішити спір не вдається.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

У відповідності до ч.1 ст.316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ч.1 ст.317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Враховуючи вищевикладене, те, що позивач є власником 2/5 частини квартири АДРЕСА_2 згідно договору купівлі-продажу частки у праві спільної часткової власності на квартиру від 22.05.2019 року, а право власності відповідача ОСОБА_2 на частку спірної квартири було припинено на підставі зазначеного договору купівлі-продажу, що відповідачі всупереч умов договору не знялися з реєстрації за вказаною адресою в обумовлений в договорі строк, беручі до уваги, що інші 3/5 частини квартири ні за ким не зареєстровані, суд приходить висновку, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 12,13,81,89,128,131,141,259,264-265,268 ЦПК України, п.15.5п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст.16,29,319,321,383,386,391 ЦК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; адреса для листування, вказана у позові: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_3 (паспорт серія НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 ; адреса для листування, вказана у позові: АДРЕСА_5 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору виконавчий комітет Нікопольської міської ради (, місце знаходження: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3) задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 такими, що втратили право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова