РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

27.01.2020 року м.Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого- судді Кузя ВЯ.

за участі секретаря судового засідання Янковської С.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові справу за позовом ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернулася в суд з позовною заявою про визнання осіб такими, що втратили право на користування житлом .

Обґрунтовуючи свої вимоги покликається на те, що власником квартири АДРЕСА_1 є ОСОБА_6 - мати позивача, яка вибула із вказаної квартири в 2016 році.

Окрім неї, позивача та членів її сім`ї, у квартирі зареєстровані відповідачі: ОСОБА_4 та її син ОСОБА_7 , що в 2000 році вибули на постійне місце проживання до Швеції. У Львів не приїзжають, зв`язок із ними втрачено, комунальних послуг не сплачують. У зв`язку із вищенаведеним звертається до суду із вказаним позовом.

В судове засідання позивач та її представник не з`явилися, подали до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, в якій вказали, що позовні вимоги підтримують, просять такі задовольнити. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечують.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин, не подавши відзив на позов, хоча належним чином викликалися у порядку ст.ст. 128-130 Цивільного процесуального кодексу України.

Треті особи в судове засідання не прибули, подали заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Судом встановлено, що власником квартири АДРЕСА_2 є ОСОБА_6 .

Згідно довідки про склад сім"ї виданої ЛКП "Південне" №2214 від 26.12.2018 року в квартирі зареєстровані, вона, позивач, її діти - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_9 та відповідачі - ОСОБА_4 та її син ОСОБА_7 , що зареєстровані у вказаній квартирі та проживали у ній до 2000 року.

Відповідно до ч.1 ст. 163 ЖК України, у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Згідно з ч.1 ст. 71 ЖК України, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Частиною 3 зазначеної статті передбачені випадки збереження житлового приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членами його сім`ї понад шість місяців.

Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Факт не проживання відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у вказаній квартирі підтверджується актами № 3 від 02.12.2019 року, № 385 від 21.10.2019 року, № 458 від 26.12.2018 року, та № 384 від 22.11.2018 року , що складені працівниками ЛКП «Південне".

Згідно зі ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, та протоколів № 2, № 4, № 7, № 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності, передбачені нормами статей 16, 386, 391 ЦК України.

Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад один рік, поважних причин не проживання чи перешкод їм у користуванні такою, судом не встановлено. Отже, позовні вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням є підставними та обґрунтованими, а тому позов в цій частині підлягає до задоволення.

Приймаючи дане рішення, суд враховує, що позивач хоч і не є особою, що володіє квартирою на праві власності, оформленому у спосіб визначений законом, проте наявність реєстрації у квартирі відповідачів створює для неї невиправдані матеріальні витрати.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати слід залишити за позивачем.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 71, 72, 150 Житлового кодексу України, ст.ст. 2, 10, 12,19, 128-130, 141, 247,258-259, 263-265,268, 280-282,284,289,351-356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 , за участі третіх осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 такою, що втратила право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Визнати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 таким, що втратив право на користування жилим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст. ст. 284-285 ЦПК України.

Якщо відповідачу, повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, він має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: ОСОБА_5 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ;

Третя особа: ОСОБА_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя В. Кузь