Справа № 275/945/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
21 грудня 2020 року Брусилівський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді О. С. Данилюк,
за участю секретаря судового засідання Н.А. Марієвської,
представника позивача адвоката Києнка Д.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Брусилів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, -
Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, в обгрунутвання якого зазначила наступне. Так, позивачу на праві власності належить житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 . у вказаному будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . При цьому ОСОБА_2 не проживає в будинку з липня 2002 року, його особисті речі в будинку відсутні. На неодноразові вимоги позивачки знятися з реєстрації у вказаному будинку відповідач не реагує. Вказала, що відповідач сам вибрав собі інше місце проживання та жилим приміщенням не користується більше 18 років. Зазначила, що про непроживання відповідача в будинку за адресою АДРЕСА_1 , свідчить акт обстеження матеріально - побутових умов, а також це можуть підтвердити свідки. Просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Представник позивачки ОСОБА_1 адвокат Києнко Д.О. в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 підтримав в повному обсязі, надав пояснення, аналогічні викладеним в позовній заяві, просив їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, будучі належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується відповідними поштовими повідомленнями та оголошеннями на офіційній інтернет сторінці Брусилівського районного суду Житомирської області, про причини своєї неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим зі згоди позивача суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, вислухавши представника позивача та свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , суд вважає, що вимоги позивача законні й обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 316 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.
Так, судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується копією витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 6).
Згідно довідки Брусилівської селищної ради Житомирської області № 171 від 29.09.2020 року ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , але за даною адресою не проживає (а.с. 4).
Також факт не проживання відповідача ОСОБА_2 за місцем його реєстрації в будинку АДРЕСА_1 підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 29.09.2020 року № 3 (а.с. 5), а також підтвердили допитані судом свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Таким чином, судом достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не є власником домоволодіння по АДРЕСА_1 , в ньому не проживає більше року, витрати, пов`язані з утриманням вказаного майна, не несе.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.
Згідно ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що відповідач без поважної причини не проживає за місцем своєї реєстрації понад рік, а тому він має бути визнаний таким, що втратив право користування житловим приміщенням житловим будинком АДРЕСА_1 .
Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 суд вважає за необхідне стягнути судовий збір у розмірі 840,80 гривень.
На підставі викладеного, ст.ст. 317, 405 ЦК України та керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268, 280-282 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої по АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Фастівським МРВ ГУМВС України в Київській області 21.12.1995 року, ІПН: НОМЕР_2 ), судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок .
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення постановлено у нарадчій кімнаті.

Суддя О. С. Данилюк