28.01.2020 Суддя Шевченко С. В..
Справа № 644/9895/19
Провадження № 4-с/644/8/20
У Х В А Л А

20 січня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова в складі: головуючого судді Шевченка С.В., за участю секретаря Голік О.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду скаргу ОСОБА_1 на рішення державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Айдінова Ельвіна Шамістановича,

учасники справи: заявниця, державний виконавець Айдінов Е.Ш.,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 просила суд скасувати постанови державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Айдінова Е.Ш. від 30.07.2019 року ВП № 59620555 про відкриття виконавчого провадження та від 20.11.2019 року ВП № 59620555 про арешт її коштів.

В обґрунтування скарги заявниця посилалась на те, що в супереч судовому наказу, яким наказано стягнути в солідарному порядку заборгованість перед КП «ХТМ» з неї, її матері - ОСОБА_2 та сестри - ОСОБА_3 , державним виконавцем відкрите виконавче провадження лише стосовно неї. Крім того, постановою від 20.11.2019 року накладено арешт на картковий рахунок, призначений для виплати заробітної плати, відтак вже на протязі двох місяців вона не може отримувати кошти, нараховані на картку, як заробітна плата.

В судовому засіданні заявниця скаргу підтримала, державний виконавець посилався на те, що діяв у відповідності до вимог Закону України «Про виконавче провадження».

З`ясувавши обставини справи, судом встановлено, що судовим наказом від 09.10.2017 року з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , в солідарному порядку, стягнута на користь КП «ХТМ» грошова заборгованість.

Постановою державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Айдінова Е.Ш. від 30.07.2019 року ВП № 59620555 відкрите виконавче провадження на виконання вказаного вище наказу. Боржником у даній постанові визначено ОСОБА_1 .

Зважаючи на те, що ОСОБА_1 входить до числа боржників за виданим 09.10.2017 року судом наказу, то відкриття виконавчого провадження щодо неї є правомірним.

Поряд з цим, судом встановлено, що на підставі постанови від 20.11.2019 року ВП № 59620555 було накладено арешт на рахунок ОСОБА_1 на який їй перераховується заробітна плату. Дана обставина сторонами не заперечувалась. Також з довідки від 22.11.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 працює в ТОВ «Астрата». Як пояснила остання, фактично два місяці через арешт виконавця їй заблоковано доступ до грошових коштів, які їй перераховуються на банківську карту у якості заробітної плати.

Надаючи оцінку правомірності дій державного виконавця у цій частині, суд приймає до уваги, що приписами частини першої статті 2, частини другої статті 10 Конвенції про захист заробітної плати від 01.07.1949 № 95, ратифікованої Україною 04.08.1961, визначено, що дана Конвенція застосовується до всіх осіб, яким виплачується або повинна виплачуватися заробітна плата. Заробітна плата повинна охоронятися від арештів і передачі в такій мірі, в якій це вважається потрібним для утримання працівника і його сім`ї. Заробітна плата в розумінні поняття «власності» є майном, на захист якого в тому числі стає стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження в положеннях статей 97 Кодексу законів про працю, статтях 15, 22, 24 Закону України «Про працю».

Зазначені норми в сукупності свідчать про те, що держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю.

Частиною 2 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Поряд з цим, частиною 1 ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Частина 3 цієї ж статті встановлює, що про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Аналізуючи наведене, суд приходить до висновку, що накладення арешту на рахунок боржника, який призначений для отримання заробітної плати, унеможливлює своєчасне отримання таких виплат, що призводить до порушення конституційних прав громадян на оплату праці, та порушує порядок звернення стягнення на заробітну плату, який встановлений Законом України «Про виконавче провадження».

Також суд приходить до висновку, що виконавець, перш ніж приймати рішення про накладення арешту на рахунки боржника, має встановити їх цільове призначення, а вже потім приймати рішення про той чи інший порядок звернення стягнення на кошти боржника, який передбачений Законом України «Про виконавче провадження».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 383, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харкова Айдінова Е.Ш. від 20.11.2019 року ВП № 59620555 про арешт коштів ОСОБА_1 .

В іншій частині скаргу залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повний текст судового рішення буде складений та підписаний 28.01.2020 року.

Суддя С.В. Шевченко