Справа № 278/1427/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Житомир

Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою Житомирський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Дубовік О. М., за участю секретаря судового засідання Безпалько В. В., розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій зазначила, що з нею проживає спільний син сторін ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який наразі продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги.

У зв`язку з наведеним, позивачка просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в розмірі 3000 грн щомісячно.

Відповідач подав відзив на позов, в якому зазначив, що не може сплачувати аліменти в розмірі 3000 грн щомісячно, оскільки для нього це становитиме надмірний тягар, у зв`язку з тим що його щомісячна заробітна плата складає 5000 грн. Також останній зауважив, що на його утримання перебуває дружина, яка наразі не працює, та малолітня дитина. У зв`язку з наведеним просить стягувати з нього аліменти в сумі 1000 грн щомісячно (а.с. 52-53).

Позивачка подала відповідь на відзив в якій вказала, що відповідач має значні неофіційні доходи, отже взмозі сплачувати аліменти в сумі 3000 грн щомісячно (а.с. 131-133).

Відповідач подав відповідь на заперечення, в якій зазначив, що позивачка не надала жодних доказів, які б безумовно свідчили про потребу у стягненні з нього аліментів у сумі 3000 грн, а також про можливість відповідача сплачувати аліменти в такому розмірі (а.с. 155-156).

У судове засідання з`явилися позивачка та її представник, які підтримали позов, а також відповідач та її представник, які просили стягувати аліменти в розмірі 1300 грн щомісячно.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5), який наразі проживає з позивачкою (а.с. 7).

ОСОБА_3 є студентом 1 курсу навчання для отримання освітнього ступеня бакалавр факультету бізнесу та сфери обслуговування спеціальності Фінанси, банківська справа та страхування Державного університету Житомирська політехніка денної форми навчання на бюджетній основі та отримує стипендію. Термін навчання: з 01 вересня 2019 року по 30 червня 2023 року (а.с. 6).

З наданих суду доказів вбачається, що у період з 01 вересня 2020 року по 04 вересня 2020 року ОСОБА_3 здійснив витрати на суму 7409 грн на оплату комп`ютерних компонентів (136-137).

Відповідач є засновником ТОВ ТОМІ-ЛТ з розміром статутного капіталу 1000 грн (а.с. 21-22), має право власності на земельну ділянку для будівництва індивідуальних гаражів площею 0,0074 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 частину квартири площею 25,52 кв. м, а саме: АДРЕСА_2 (а.с. 8-10, 14-15), є власником легкового автомобіля Nissan Juke, 2011 року випуску, набутого сторонами за час шлюбу, за 1/2 частину якого він сплатив позивачці грошову компенсацію в сумі 103026,35 (а.с. 16-17).

За відомостями з державного реєстру фізичних осіб - платників податків за період з 1 кварталу 2018 року по 1 квартал 2020 року дохід відповідача склав 301546 грн (а.с. 55).

Відповідач перебуває у шлюбі з гр. ОСОБА_4 , за час якого у них народилася спільна дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 54).

Відповідно до ч. 10 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Згідно з ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання (ч. 2 ст. 199 СК України).

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання (ч. 3 ст. 199 СК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно з ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч. 2 ст. 200 СК України).

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

З огляду на наведене, зважаючи на той факт, що повнолітній син сторін, який навчається у вищому навчальному закладі, проживає разом з матір`ю та перебуває на її забезпеченні, суд дійшов висновку, що стягнення аліментів з батька на його утримання є необхідним, оскільки такий обов`язок покладається на обох батьків, а ОСОБА_3 дійсно потребує фінансового забезпечення у зв`язку із навчанням.

З огляду на наведене, враховуючи матеріальне становище сина сторін та відповідача, наявність у відповідача іншої дитини, наявність у нього на праві власності майна, а також інші обставини справи, суд вважає за потрібне задовольнити позов частково та стягувати з відповідача аліменти на користь позивачки на утримання сина в сумі 1300 грн щомісячно, оскільки саме такий розмір є обґрунтованим, достатнім та таким, що забезпечить потреби сина та не буде порушувати прав відповідача.

Також суд, керуючись ст. 141 ЦПК України, вважає за потрібне стягнути з відповідача на користь держави 840,80 грн судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-83, 89, 141 ЦПК, ст.ст. 182, 199, 200 СК України, суд -

ВИРІШИВ:

Частково задовольнити позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

Стягувати із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина - ОСОБА_3 , який продовжує навчання, у розмірі 1300 грн щомісячно, починаючи з 09 червня 2020 року до досягнення ОСОБА_3 двадцяти трьох років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь держави 840,80 грн судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження в разі пропуску строку з поважних причин. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21 грудня 2020 року.

Суддя О. М. Дубовік