№ провадження 2/495/1161/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

05 листопада 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді: Мишко В.В.

при секретарі судового засідання: Охримчук А.В.

за участю представників сторін:

від позивача: не з`явився

від відповідача: не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 495/10464/19

за позовом ОСОБА_1

до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області

про встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

20.11.2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області (далі по тексту - відповідач) про встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно(а.с.1-2).

Так, позивач просить суд:

- встановити факт належності земельної ділянки № 6 , масив № 1 , площею 2,2084 га, яка розташована на території бувшої Крутоярівської сільської ради (тепер Старокозацька ОТГ) Білгород-Дністровського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 024006, кадастровий № :01:001:0016 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), право власності на земельну ділянку № 6 , масив № 1 , площею 2,2084 га, яка розташована на території бувшої Крутоярівської сільської ради (тепер Старокозацька ОТГ) Білгород-Дністровського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 024006, кадастровий № :01:001:0016.

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.12.2019 року відкрито загальне позовне провадження по справі № 495/10464/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно. Справу призначено до розгляду (а.с.32-33).

Позивач - ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився, але його представник - ОСОБА_4 подала до суду заяву, згідно якої заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутністю (а.с.83).

Представник відповідача - СтарокозацькоїСР в судове засідання не з`явився, але подав до суду заяву, згідно якої зазначив, що заперечень та окремих зауважень до позовної заяви ОСОБА_1 не має. Просив справу розглянути за його відсутністю (а.с.80-81).

Відповідно до ч.3 ст.211 Цивільного процесуального кодексу України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Враховуючи викладені обставини, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних та достатніх для розгляду матеріалів справи.

У відповідності до ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши позовну заяву, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно із ч.1 ст.4 Цивільного процесуального кодексу України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Так, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Старокозацької СРпро встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_2 до дня смерті мешкала разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис № 1136 (а.с.15).

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки № 6 , масив № 1 , площею 2,2084 га, яка розташована на території бувшої Крутоярівської сільської ради (тепер Старокозацька ОТГ) Білгород-Дністровського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 024006, кадастровий № :01:001:0016.

З метою оформлення спадщини, ОСОБА_1 звернувся із заявою до Білгород-Дністровської нотаріальної контори Одеської області, де була заведена спадкова справа № 62402711, проте ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право власності на спадщину за законом, так як у свідоцтві про смерть його дружини - ОСОБА_2 вказано по батькові « ОСОБА_5 », а в державному акті « ОСОБА_6 ».

За твердженням позивача, до дня смерті спадкодавця вони проживали разом та він надавав її матеріальну та фізичну допомогу, провів її поховання. На теперішній час фактично прийняв спадщину, продовжує отримувати орендну плату за оренду ФГ «Родина-В Б» належної спадкодавці земельної ділянки, що підтверджується витягом з ДЗК НВ-018 від 30.03.2018 року (а.с.11).

Дані обставини і стали підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із позовною заявою про встановлення факту прийняття спадщини та визнання права власності на спадкове майно.

Відповідно до пункту 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб.

Згідно із ст.1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкоємство здійснюється за заповітом і за законом (ст.1217 ЦК України).

Згідно із ст.1258 Цивільного кодексу України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування по черзі. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у випадку відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ст.1261 Цивільного кодексу України, в першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з чоловіка і жінки, що пережив і батьки. Спадкоємцем першої черги за законом являються позивачка.

Згідно із ч.ч. 1, 5 ст.1268 Цивільного кодексу України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

У відповідності до ч.1 ст.328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, а спадкування за законом є однією з підстав набуття права власності.

Як встановлено матеріалами справи та підтверджено в ході судового засідання, єдиною спадкоємицем померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , яка претендує на спадщину за заповітом є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи вищевикладені обставини та норми чинного законодавства, розглянувши справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, суд, за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку прозаконність, обґрунтованість та правомірність позовних вимог ОСОБА_1 до Старокозацької СР про встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно, у зв`язку з чим такий позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 15-16, 328, 1216-1217, 1223, 1233-1235, 1258, 1261, 1268-1269 Цивільного кодексу України, ст.ст. 2, 12-13, 76-81, 247, 258-259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області про встановлення факту належності державного акту та визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Встановити факт належності земельної ділянки № 6 , масив № 1 , площею 2,2084 га, яка розташована на території бувшої Крутоярівської сільської ради (тепер Старокозацька ОТГ) Білгород-Дністровського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 024006, кадастровий № :01:001:0016 - ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), право власності на земельну ділянку № 6 , масив № 1 , площею 2,2084 га, яка розташована на території бувшої Крутоярівської сільської ради (тепер Старокозацька ОТГ) Білгород-Дністровського району Одеської області, яка передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, відповідно до державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ОД № 024006, кадастровий № :01:001:0016.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя В.В. Мишко