Провадження № 2/235/302/20
Справа № 235/8402/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 січня 2020 року Красноармійський міськрайонний суд Донецької області

в складі: головуючого судді Величко О.В.

при секретарі - Лебеденко В.В.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Покровську адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області Коршенко Леоніда Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області Коршенко Леоніда Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення. В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що 04.12.2019 року, керуючи транспортним засобом MAN TEX 21440, реєстраційний номер НОМЕР_1 він був зупинений поліцейськимДобропільського ВП Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області Коршенко Л.В. та ним було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП у зв`язку з порушенням вимог п. 8.4 в ПДР в частині заїзду ним в зону дію знаку п. 3.3 ПДР. Вважає, що діяв внаслідок наявності непереробної сили та у зв`язку з тим, що обслуговував підприємство, що розташоване в зоні дії знаку. Відповідачем не прийняті до уваги зазначені ним в поясненнях, в постанові не зазначені докази, які є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, при розгляді справи порушена процедура, що передбачена ст. ст. 276,277,277-2,278,279, 280 ,281 КУпАП. Просить скасувати постанову , провадження по справі закрити.

В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні.

Відповідач в судове засідання не заявився, просив справу слухати у його відсутність.

Відповідно до ст. 205 КАС України суд розглядає справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній доказів.

Суд, вислухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови серії БАА № 666480 04.12.2019 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом в м. Добропілля, вул. Першотравнева, водій здійснив рух транспортного засобу в зону дії знаку 3.3 ПДР « рух вантажних т/з більше 10 тон заборонено», маса транспортного засобу без навантаження 10050 кг з причепом масою 6400кг., чим порушив п. 8.4 в ПДР та його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна(умисна або необережна)дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України, та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємства, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до п. 1.9 ПДР України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно п. 8.4 в ПДР України заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Відповідно до п. 3.3 ПДР забороняється рух вантажних автомобілів і составів транспортних засобів з дозволеною максимальною масою понад 3,5 т (якщо на знакові не зазначена маса) або з такою, що перевищує зазначену на знакові, а також тракторів, самохідних машин і механізмів.

Не поширюється дія знаку:

-на транспортні засоби, що обслуговують громадян чи належать громадянам, які проживають або працюють у цій зоні, а також на транспортні засоби, що обслуговують підприємства, які розташовані у позначеній зоні. У таких випадках транспортні засоби повинні в`їжджати до позначеної зони і виїжджати з неї на найближчому перехресті до місця призначення;

-на вантажні автомобілі, які мають скісну білу смугу на зовнішній бічній поверхні або перевозять групи людей.

Зона дії знаку від місця встановлення до найближчого перехрестя за ним, а в населених пунктах, де немає перехресть, до кінця населеного пункту. Дія знака не переривається в місцях виїзду з прилеглих до дороги територій і в місцях перехрещення (прилягання) з польовими, лісовими та іншими дорогами без покриття, перед якими не встановлено знаки пріоритету. ( розділ 33 ПДР України)

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками тягне за собою адміністративну відповідальність у вигляді щтрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або 50 штрафних балів.

Звертаючись до суду з вказаним позовом, позивач вважає свої дії щодо заїзду в зону дії знаку п. 3.3 ПДР такими, що відповідають нормам законодавства, зокрема п. 2.14 ПДР, оскільки обслуговував підприємство, що знаходиться в зоні дії знаку п. 3.3 ПДР та внаслідок непереробної сили.

До обставин непереборної сили смерть власника ТЗ; стихійне лихо (пожежа, повінь, інше стихійне лихо чи сезонне природне явище, зокрема замерзання моря, проток, портів тощо, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів); військові дії чи надзвичайний стан у регіоні, через який переміщується ТЗ; страйк; злочинні дії третіх осіб, спрямовані проти власника ТЗ; дорожня пригода за участю ТЗ, яка спричинила повне або часткове його пошкодження; неможливість подальшого руху ТЗ, якщо зсув або ожеледиця створює небезпеку чи загрозу дорожньому руху, життю чи здоров`ю людей або навколишньому середовищу; інші схожі за характером обставини чи події.

Судом не встановлено наявність непереробної сили, які б були підставою для відступлення позивачем від вимог законодавства.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-4 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 283 КУпАП , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Вказавши в постанові про притягнення позивача до адміністративної відповідальності пояснення останнього щодо неможливості виконання ним вимог п. 3.3 ПДР, по причині обслуговування підприємства, що розташовано в зоні дії знаку, та відсутністю об`їзної дороги в придатному для проїзду стані, відповідач повинен був перевірити зазначені ним обставини для правильного вирішення справи, зокрема для встановлення наявності вини в діях правопорушника та встановлення обставин, на які дія знаку не поширюється( обслуговування підприємства).

Окрім того, суд зауважує, що відповідно до ст. 77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Саме відповідач зобов`язаний довести правомірність складання ним постанови, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами порушення позивачем вимог ПДР, за що передбачена відповідальність КУпАП. .

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, іншими визначеними законодавством доказами.

Оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Аналогічна правова позиція підтримана постановою Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 31 Закону « Про Національну поліцію» поліція може застосовувати такі превентивні заходи, зокрема, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону « Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб;

2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Частинами 1,2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, за яке його притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано лише о оскаржуваній постанові серії БАА № 666480 від 04.12.2019 року та не підтверджено жодним іншим доказом.

Отже, відповідачем, всупереч вимогам ч. 1,2 ст. 77 КАС України, не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст. 251 КУпАП та ст. 73 КАС України, які б підтверджували наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, з урахуванням обставин, зазначених позивачем в своїх поясненнях до постанови, тому вимоги позивача , заявлені до поліцейськогопатрульної поліції Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області Коршенко Леоніда Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення, підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 222 КУпАП органи Національної поліції мають право розглядати справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 122 даного Кодексу, а також накладати адміністративні стягнення.

Отже, Національна поліція України уповноважена через своїх співробітників притягувати осіб до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху.

Тому вимоги, заявлені до Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області задоволенню не підлягають, оскільки заявлені до неналежного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 122 КУпАП, ст. ст. 2. 9, 11, 12, 86, 99, 100, 159, 160, 162, 163, 186, 247,251, 286 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Добропільського відділення поліції Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області, поліцейського сектору реагування патрульної поліції Добропільського ВП Покровського ВП ГУ НПУ в Донецькій області Коршенко Леоніда Валерійовича про скасування постанови про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Скасувати постанову серії БАА № 666480 від 04.12.2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП, винесену поліцейським Добропільського ВП ГУ НПУ в Донецькій області Коршенко Л.В.Ю провадження по справі закрити.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 31.01.2020 року.

Суддя: