Справа № 201/661/20
Провадження № 2-з/201/16/2020
У Х В А Л А

ПРО ЗАБЕЗПЕЧЕННЯ ПОЗОВУ

31 січня 2020р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики,

ВСТАНОВИЛА:

21.01.2020р. до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою судді Ткаченко Н.В. від 23.01.2020р. позовна заява була залишена без руху та позивачці наданий строк для усунення недоліків, а ухвалою від 31.01.2020р. провадження по справі відкрито.

27.01.2020р. від представника позивачки ОСОБА_2 до суду подана заява про забезпечення позову, в обґрунтування якої він посилався на те, що між сторонами був укладений договір позики та поруки, відповідно до якого ОСОБА_3 отримав грошові кошти в розмірі 50 000дол.США, які зобов`язався повернути протягом 14 днів з моменту запиту, а відповідач ОСОБА_4 зобов`язався солідарно виконати договір позики в розмірі 500дол.США. Відповідачі ухиляються від виконання взятих на себе зобов`язань, грошові кошти не повернули, у зв`язку з чим позивачка змушена звернутися до суду. Враховуючи, що відповідачі задля уникнення відповідальності можуть вчинити дії, направлені на відчуження належного їм нерухомого майна, просив в межах заявлених позовних вимог заборонити ОСОБА_3 та будь-яким уповноваженим ним особам, а також всім суб`єктам державної реєстрації, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, до набрання рішенням законної сили, проводити реєстраційні дії, направленні на відчуження або обтяження майна, що належить ОСОБА_3 , а також просив накласти арешт на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_4 .

Ознайомившись із заявою представника позивачки про вжиття заходів забезпечення позову, вважаю за можливе задовольнити її частково з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до п.п. 1,2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до роз`яснень п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі, а п. 4 вказаної Постанови, передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

З наданих позивачкою документів вбачається, що 08.11.2013р. між нею та ОСОБА_3 був укладений договір позики, за умовами якого відповідач отримав 50 000дол.США із зобов`язанням повернути кошти. Крім того, 10.10.2017р. між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір поруки, за умовами якого відповідач взяв на себе зобов`язання в межах 500дол.США солідарно виконати з ОСОБА_3 зобов`язання, що виникли за договором позики від 08.11.2013р.

Позивачка зверталася до відповідачів з приводу повернення отриманих у борг коштів, проте вони ухиляються від виконання договорів і кошти не повертають, що свідчить про наявність між сторонами спору.

Звертаючись із заявою про забезпечення позову, позивачка просить в межах заявлених позовних вимог заборонити ОСОБА_3 та будь-яким уповноваженим ним особам, а також всім суб`єктам державної реєстрації, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, до набрання законної сили рішення по даній справі, проводити реєстраційні дії, направлені на відчуження або обтяження майна, що належить ОСОБА_3 .

Вважаю, що даний вид забезпечення позову є співмірним із заявленими позивачкою позовними вимогами, адже саме відповідач ОСОБА_3 має повернути позивачці значну суму грошових коштів 50 000дол.США, отриманих за договором позики.

Крім того, обраний вид забезпечення позову передбачений ст. 150 ЦПК України і заходи, які просить вжити представник позивачки, не порушать права відповідача на володіння та користування належним йому майном, а тому в цій частині вимог заяву слід задовольнити.

Разом з тим, враховуючи положення ч.7-9 ст. 158 ЦПК України, то дія заходів забезпечення позову не може бути встановлена до набрання рішенням законної сили, оскільки законом чітко визначено строк дії цих заходів в залежності від результатів розгляду справи по суті.

Що стосується вимог про накладення арешту на все майно та грошові кошти, що належать ОСОБА_4 в межах суми боргу, то в цій частині вимог слід відмовити, враховуючи співмірність заявлених до цього відповідача вимог, а також те, що арешт позбавить його не тільки права володіти та розпоряджатися належним йому майном, а й права користуватися ним, оскільки пов`язаний із суттєвим обмеженням прав власника майна.

Крім того, позивачкою не зазначено банківських установ та номерів рахунків, на яких розміщуються грошові кошти, що належать на праві власності ОСОБА_4 , а тому накладення арешту на всі його кошти призведе до порушення його прав, адже він несе відповідальність відповідно до умов договору в межах 500дол.США.

Задовольняючи частково вимоги заяви про вжиття заходів забезпечення позову, також враховано, що невжиття цих заходів ускладнить або зробить неможливим ефективний захист та поновлення порушених прав позивачки, за захистом яких вона звернулася до суду, а також враховано практику Європейського суду з прав людини, який зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до утруднення виконання рішення суду, а отже, й до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення у справі «Шмалько проти України»).

Підводячи підсумок викладеному, вважаю за можливе частково задовольнити вимоги заяви представника ОСОБА_1 та в межах заявлених позовних вимог заборонити ОСОБА_3 та будь-яким уповноваженим ним особам, а також всім суб`єктам державної реєстрації, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, проводити реєстраційні дії, направлені на відчуження або обтяження майна, що належить ОСОБА_3 .

В задоволенні іншої частини вимог заяви слід відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст.ст. 149, 150, 260, 353 ЦПК України, суддя,

УХВАЛИЛА :

Заяву представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про вжиття заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити частково.

В межах заявлених позовних вимог в сумі 1 170 500грн., заборонити ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та будь-яким уповноваженим ним особам, а також всім суб`єктам державної реєстрації, що здійснюють повноваження у сфері державної реєстрації, проводити реєстраційні дії, направлені на відчуження або обтяження майна, що належить ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

В задоволенні іншої частини заяви про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження, але може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

В залежності від результатів вирішення спору по суті, заходи забезпечення позову діють у строки, встановлені ч.7-10 ст. 158 ЦПК України.

Копії ухвали надіслати сторонам для відома та для виконання відповідним органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, в тому числі щодо внесення записів до відповідних реєстрів.

Строк пред`явлення ухвали до виконання, як виконавчого листа, три роки.

Адреси сторін:

Позивачка: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 );

Відповідачі:

ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 );

ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя: Ткаченко Н.В.