Справа № 693/1076/19
2/693/42/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

24.01.2020 Жашківський районний суд Черкаської області в складі: головуючого судді Пічкура С.Д., за участю секретаря судового засідання: Олійник С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Жашків цивільну справу за позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Товариство з додатковою відповідальнітю «Страхова компанія «Віді - Страхування» (далі позивач ТДВ «СК «Віді - Страхування») звернулось до суду з позовною заявою, в якій просить стягнути із ОСОБА_1 (далі відповідач) на свою користь 91979 грн. 90 коп. суми відшкодування шкодит та 1921 грн. сплаченого судового збору.

Свої позовні вимоги мотивує тим, що 28.03.2018 року між ТДВ «СК «Віді - Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту АС № 011383, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавсту України та пов`язанні з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «Suzuki», державний номерний знак «AA 4469 НОМЕР_1 ».

23.11.2018 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Renault», державний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував відповідач ОСОБА_1 , автомобіль ВАЗ, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 та автомобіль «Suzuki», держаний номерний знак НОМЕР_4 , яким керував ОСОБА_2 .

31.01.2019 року постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача було визнано винним у спричиненні ДТП, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу. Таким чином, відповідач ОСОБА_1 є винним у спричиненні пошкоджень автомобіля «Suzuki», державний номерний знак НОМЕР_4 .

Позивач зазначає, що 18.12.2018 року до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» із заявою про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/1702.18 звернувся ОСОБА_2 у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору страхування.

Вказує, що 04.01.2019 року ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» па підставі Страхового акту № 2700 від 03.01.2019 року, виходячи з рахунку № ГДрС-0007543 від 11.12.2018 року, Актом виконаних робіт № ГДрСА-000057 від 23.01.2019 року, Актом виконаних робіт № ГДрСА-005386 від 29.11.2018 року та враховуючи дані Звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 4620 від 11.12.2018 року, здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 189 979,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 36 від 04.01.2019 року.

У відповідності і ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦКУ до страховика (ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ»), який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП, була застрахована в Публічному акціонерному товаристві «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (надалі - ПАТ «HACK «Ораита») за полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/7025691 (надалі - Поліс), за яким останнє взяло на себе обов`язок здійснити відшкодування шкоди заподіяної третім особам під час ДТП, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої пастає цивільна відповідальність особи, відповідальність якої застрахована.

На підставі вищезазначеного позивач звернувся до ПАТ «HACK «Оранта» із заявою про страхове відшкодування вих. № 15/04/8.04/097-19 від 25 лютого 2019 року. 17.04.2019 року ПАТ «HACK «Оранта» здійснило на користь відповідача страхове відшкодування в розмірі 98 000 грн.

Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування, до нього (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавана шкоди у деліктному зобов`язанні (Відповідач) у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завдання шкоди відповідачем, в порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком, ПАТ «НАСК «Оранта», регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Згідно з частиною першою зазначеної статгі у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням його зносу.

Згідно зі ст. 1194 ЦКУ особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному нравовідношенні в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом ст. 993 ЦКУ в системному зв`язку зі ст. 990 цього Кодексу та ст. 27 Закону України «Про страхування» можна зробити висновок про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Враховуючи те, що вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини вдповідача, перевищує виплачений ПАТ «НАСК «Оранта» як страховиком відповідача позивачу розмір страхового відшкодування, отримуємо висновок про те, що з відповідача, як із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 91 979,90 гри. (дев`яносто одна тисяча дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень 90 копійок) = 189 979,90 гри. - 98 000 гри., де: 189 979,90 гри. - розмір завданої шкоди; 98 000 гри. - розмір страхового відшкодування сплачений ПАТ «НАСК «Оранта».

У зв`язку з вищевикладеним, маючи намір вирішити дане питання в досудовому порядку та керуючись положеннями ст. 993 ЦКУ, ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач звертався до відповідача з Вимогою про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди вих. № 15/04/8.10/049-19 від 25.02.2019 року, яку відповідач отримав особисто.

Станом на дань звернення до суду з позовною заявою відповідачем не здійснено відшкодування завданої шкоди. Разом з тим, всі спроби позивача вирішити дане питання в досудовому порядку виявилися безрезультатними.

Оскільки ОСОБА_1 у добровільному порядку не відшкодував збитки, тому посилаючись на вказані обставини та на норми законодавства, ТДВ «СК «Віді - Страхування» звернулося із позовною заявою до суду та просить стягнути з відповідача на його корить відшкодування шкоди у розмірі 91979 грн. 90 коп., а також сплачений судовий збір у розмірі 1921,00 грн.

Ухвалою Жашківського районного суду Черкаської області від 10.10.2019 року відкрито провадження у цивільній справі, вирішено розгляд справи провести у порядку загального позовного провадження, призначити підготовче засідання та роз`яснено відповідачу про право подати відзив на позов.

Ухвалою суду 18.12.2019 року закрито підготовче провадження та призначено судове засідання до розгляду справи по суті.

У судове засідання представниця позивача ТДВ «СК «Віді - Страхування» - адвокат Солодовнік М.В., що діє на підставі довіреності № 03/01-19_аС від 03.01.2019 року, не з`явилася, при цьому подала клопотання про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

У судове засідання відповідач ОСОБА_1 не з`явився по невідомих суду причинах, про дату час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином на офіційному веб-порталі судової влади України, згідно ст.128 ЦПК України, тому вважається повідомленим належним чином.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Судом установлено, що 28.03.2018 року між ТДВ «Ск «Віді Страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту Suzuki NEW SX4, реєстраційний номер НОМЕР_4 , предметом якого є майнові інтереси страхувальника, які не суперечать чинному законодавству України та пов`язані з володінням, користуванням та/або розпорядженням транспортним засобом (а.с. 3-9).

23.11.2018 року по вул. Столичне шосе (навпроти заправки «Амік») у м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля «Рено», держаний номерний знак НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 та автомобілів «Сузукі», держаний номерний знак НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , ВАЗ, держаний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Голосіївського районного суду м. Києва відповідача ОСОБА_1 було визнано винним у спричиненні ДТП, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення правил дорожнього руху, що призвело до пошкодження транспортних засобів) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (340 гривень) (а.с.11).

Із заявою до ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» про виплату страхового відшкодування вх. № 15/04/9.01/1702.18 звернувся ОСОБА_2 у зв`язку з ДТП, яка є страховим випадком згідно з умовами Договору страхування. (а.с.12)

ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» на підставі Страхового акту № 2700 від 03.01.2019 року, виходячи з рахунку № ГДрС-0007543 від 11.12.2018 року, Актом виконаних робіт № ГДрСА-000057 від 23.01.2019 року, Актом виконаних робіт № ГДрСА-005386 від 29.11.2018 року та враховуючи дані Звіту про визначення вартості матеріального збитку вих. № 4620 від 11.12.2018 року, здійснило виплату страхового відшкодування в загальному розмірі 189 979,90 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 36 від 04.01.2019 року. (а.с.13-45).

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_1 на момент ДТП була застрахована у ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта».

Товариство з додатковою відповідальністю Страхова компанія «Віді-Страхування» звернулося до ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» із заявою про страхове відшкодування вих. №15/04/8.04/097-19 від 25.02.2019 року (а.с. 46).

17.04.2019 року ПАТ «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» здійснило виплату страхового відшкодування лише у розмірі 98000, 00 грн., що підтверджується випискою з банківського рахунку позивача. (а.с.47-48)

Позивач звернувся до ОСОБА_1 із вимогою щодо відшкодуванн шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, вих. № 15/04/8.10/049-19. (а.с. 49-50)

Вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_2 пошкодженням автомобіля внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась з вини вдповідача, перевищує виплачений ПАТ «НАСК «Оранта» як страховиком відповідача позивачу розмір страхового відшкодування, отримуємо висновок про те, що з відповідача, як із винної особи, на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром понесених витрат та отриманим страховим відшкодуванням, що становить 91 979,90 грн. (дев`яносто одна тисяча дев`ятсот сімдесят дев`ять гривень 90 копійок) = 189 979,90 грн. - 98 000 грн., де: 189 979,90 грн. - розмір завданої шкоди; 98 000 грн. - розмір страхового відшкодування сплачений ПАТ «НАСК «Оранта».

Таким чином різниця між фактичним розміром шкоди і страхового відшкодування складає: 91979,90 грн.

Як передбачено ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 року № 1961-ІV регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямовані на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Відповідно до ч. 4 та 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Статтею 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи.

Відповідно до ст. 27 Закону України "Про страхування", страховик має право вимагати компенсацію здійснених виплат від особи, відповідальної за заподіяний збиток у повному обсязі.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування переходить право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяну шкоду.

Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

У відповідності до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Ч.2 п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01 березня 2013 року передбачає, що оскільки відповідно до ст. 3 Закону України № 1961-ІУ обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється як з метою забезпечення відшкодування шкоди, так і захисту майнових прав страхувальника, враховуючи положення ст.1194 ЦК України, питання про відшкодування шкоди самою особою, відповідальність якої застрахована, встановлюється залежно від висловленої нею згоди на таке відшкодування. У разі відсутності такої згоди завдана потерпілому шкода підлягає відшкодуванню страховиком у межах, передбаченого договором страхування страхового відшкодування.

Згідно правової позиції, викладеної в Постанові Верховного Суду України від 10.02.2016р. у справі №6-2878цс15, відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). При цьому за змістом ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону № 85/96-ВР до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. За змістом ст. 1194 ЦК України в системному зв`язку зі ст. 993 цього Кодексу та ст. 27 Закону № 85/96-ВР можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Стороною відповідача не надано суду доказів на спростування розрахунку страхового відшкодування, наданого позивачем.

Таким чином, відповідач для відшкодування завданої ним шкоди зобов`язаний сплатити на користь позивача страхову виплату в розмірі 91979 грн. 90 коп.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовну заяву ТДВ «СК «ВІДІ-СТРАХУВАННЯ» задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути судовий збір.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК, ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 263-265, 273, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» до ОСОБА_1 , про відшкодування шкоди, задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код РКПП: НОМЕР_5 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Страхова компанія «Віді-Страхування» (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. В.Кільцева, 56, ) 91 979 ( Дев`яносто одна тисяча дев`ятсот сімдесят дев`ять) грн. 90 коп. як відшкодування шкоди та 1921 грн. 00 коп. сплаченого судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Черкаського апеляційного суду через Жашківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 30 січня 2020 року.

Суддя С. Д. Пічкур