Справа № 544/1130/19
№ 2/544/37/2020
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

23 січня 2020 року м. Пирятин

Пирятинський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої - судді Сайко О.О.,

за участі секретаря - Костенко Т.В.,

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду по вул. Соборна, 41, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

у с т а н о в и в:

Позивач звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що вона з 25 січня 1997 року перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачем ОСОБА_2 . Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через упереджене ставлення відповідача до позивача. З викладених причин постійно виникають сварки, які не рідко закінчувалися застосуванням фізичної сили відносно ОСОБА_1 . Через ці обставини шлюбні відносини припинились. З початку липня 2019 року подружжя проживає окремо. За таких обставини, позивач вважає примирення неможливим, а подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд шлюб розірвати, дошлюбне прізвище не відновлювати, стягнути з відповідача судові витрати.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні свої позовні вимоги підтримала у повному обсязі і просила їх задовольнити. Наполягала на розірванні шлюбу, вважає збереження шлюбу неможливим. В період наданого судом строку для можливого примирення взаємовідносини між подружжям не покращилися. Відповідач продовжує чинити психологічне насильство по відношенню до неї, залякує та погрожує фізичною розправою.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився, про причину неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заяв про відкладення слухання справи від нього до суду не надійшло. В підготовчому судовому засіданні заперечував проти позову, вважає, що примирення з позивачем можливе.

Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, оцінивши докази, які містяться в матеріалах справи, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 25 січня 1997 року, що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с.8).

Від шлюбу мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копією свідоцтва про народження (а.с.7).

Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 56 СК кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Як передбачено приписами ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Частиною 3 ст. 109 СК передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з роз`ясненнями Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, у тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей.

Спільне життя сторін не склалося у зв`язку з постійними суперечками та непорозуміннями, застосуванням відповідачем фізичного та психологічного насильства відносно дружини, що призвело до припинення шлюбних відносин.

Сторони сімейних стосунків не підтримують з липня 2019 року.

Ухвалою суду від 25 жовтня 2019 року з метою збереження сім`ї сторонам було надано строк для примирення терміном два місяці. Після закінчення вказаного терміну для примирення, позивач категорично наполягає на розірванні шлюбу, розлад в сім`ї не має тимчасового характеру, що свідчить про недосягнення сторонами примирення.

Факт припинення подружжям шлюбно-сімейних відносин та наявність напружених між ними стосунків не заперечується самими сторонами.

Суд зазначає, що збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Оскільки обставини, викладені позивачем, свідчать про те, що у неї відсутня вільна згода на перебування у шлюбі, втрачене почуття любові до відповідача, збереження шлюбу, на думку суду, суперечитиме її інтересам. Збереження шлюбу за відсутності згоди одного з подружжя вже є таким, що буде суперечити його інтересам виходячи з положень ст. 24 СК України.

З огляду на те, що між сторонами втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам одного з подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між сторонами існує формально і може бути розірваним.

Особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище (ст. 113 СК України). Відповідач у судовому засіданні про відновлення дошлюбного прізвища не заявила, тому після розірвання шлюбу має право надалі іменуватися прізвищем, отриманим після реєстрації шлюбу з позивачем.

При поданні позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в сумі 768,40 грн. відповідно до Закону України "Про судовий збір".

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Тому згідно ст.133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2-13, 81, 141, 259, 263-265, 352 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований 25 січня 1997 року у Пирятинському районному відділі РАГС Полтавської області, актовий запис № 9.

Дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 не відновлювати.

Стягти із ОСОБА_2 , народження ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , витрати по сплаті судового збору на користь ОСОБА_1 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення суду може бути оскаржено до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Пирятинський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлений 31.01.2020.

Суддя - О. О. Сайко