Справа № 462/7554/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Колошкіна П.І.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м.Львові цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Великолюбінська об`єднана територіальна громада, в особі Великолюбінської селищної ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,

встановив:

ОСОБА_2 04.12.2019 року звернувся до суду в порядку окремого провадження із заявою, в якій просить встановити факт, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , була матір?ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Свою заяву обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла його бабуся ОСОБА_6 , у власності якої знаходилась земельна ділянка на території Великолюбінської ОТГ Городоцького району Львівської області. Після її смерті спадщину фактично прийняла її донька і його мати ОСОБА_8 , проте спадкових прав не оформила. Після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 його матері відкрилася спадщина, в тому числі на земельну ділянку, яка знаходиться на території Великолюбінської ОТГ Городоцького району Львівської області. Він є спадкоємцем за законом, проте, не може оформити свої спадкові права, оскільки, звернувшись до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері, нотаріус вказала на розбіжності у написанні по батькові його бабусі, а саме у свідоцтві про народження його матері, виданому 30.01.1938 року бюро записів актів громадянського стану Комарнівського району Дрогобицької області, серії НОМЕР_1 , в графі «мати» вказано « ОСОБА_9 », в той час як в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 остання значиться як « ОСОБА_6 ». З огляду на наведене, просить суд встановити вказаний факт родинних відносин між його бабусею та матір?ю, оскільки встановлення такого факту безпосередньо породжуватиме для нього юридичні наслідки, зокрема, він зможе успадкувати земельну ділянку, яка належала його бабусі і була успадкована за законом його матір`ю.

В судовому засіданні представник заявника заяву підтримав, покликаючись на мотиви такої, яку просить задовольнити.

Заінтересована особа Великолюбінська об?єднана територіальна громада в особі Великолюбінської селищної ради, яка належним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, не направила в судове засідання свого представника, тому суд вважав за можливе розглянути справу за її відсутності.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які рідними сестрами і братом заявника, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, при цьому кожен з них подав до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за його відсутності та проти задоволення заяви не заперечує.

Заслухавши пояснення представника заявника, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що заявник ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 у с.Чуловичі Городоцького району Львівської області і його батьками значаться ОСОБА_10 та ОСОБА_7 , що підтверджується даними свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 31.01.1965 року (а.с.11).

Як вбачається із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 померла мати ОСОБА_10 ОСОБА_7 (а.с.13).

На випадок своєї смерті ОСОБА_7 заповіту не залишила, а тому в даному випадку спадкування здійснюється за законом.

За змістом заяви, ОСОБА_10 вважає, що до складу спадкового майна ОСОБА_7 входить, зокрема, земельна ділянка розміром 1,6289 га, яка розташована на території Великолюбінської ОТГ Львівської області, передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ОСОБА_6 і яку ОСОБА_7 успадкувала, фактично прийнявши спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 останньої (а.с. 12), яка була її матір`ю.

Зі змісту ст.4 ЦПК України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорювальних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи, або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав на підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Пунктом 5 ч.2 ст.293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду.

Враховуючи зазначені норми процесуального права, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.

Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.

Отже, в порядку окремого провадження розглядаються справи за заявою фізичних осіб про встановлення фактів, якщо встановлення фактів не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Із змісту заяви ОСОБА_10 вбачається, що заявник просить встановити факт, що має юридичне значення, від якого залежить реалізація його права на отримання спадщини за законом від спадкодавця ОСОБА_7 .

При цьому, судом встановлено, що діти померлої ОСОБА_7 та рідні сестри і брат заявника - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , як видно із поданих кожним з них на адресу суду заяв, протягом встановленого законом шестимісячного строку із заявами про прийняття спадщини не зверталися, на спадщину після смерті матері не претендують і не мають наміру оформляти спадкові права.

За таких обставин, заява ОСОБА_10 , яка є предметом розгляду у даній справі, на даний час не пов`язується з вирішенням спору про право.

У пункті 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо твердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Так, з листа Городоцької державної нотаріальної контори Львівської області № 1546/01-16 від 16.10.2019 року вбачається, що заявник 16.10.2019 року звернувся із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, тобто з пропуском встановленого ст.1270 ЦК України строку для прийняття спадщини. При цьому, йому роз`яснено можливість визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, що передбачено ч.3 ст.1272 ЦК України.

Водночас, при вирішенні питання щодо спадкування ОСОБА_10 з`ясовано, що у свідоцтві про народження його матері ОСОБА_11 , виданому 30.01.1938 року бюро записів актів громадянського стану Комарнівського району Дрогобицької області, серії НОМЕР_1 , в графі «мати» записана « ОСОБА_9 », в той час як в свідоцтві про смерть серії НОМЕР_2 її мати значиться як « ОСОБА_6 ».

Дослідженням вказаного свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.9) підтверджуються вказані нотаріусом розбіжності в даних по батькові матері заявника, порівняно із свідоцтвом про смерть останньої.

Водночас із даних цього свідоцтва про народження вбачається, що батьком ОСОБА_12 (після одруження ІНФОРМАЦІЯ_6 змінила прізвище на « ОСОБА_13 » - а.с. 10) ОСОБА_14 був ОСОБА_15 .

Відповідно до даних свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 (а.с.7) ОСОБА_16 народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Бірче Городоцького району Львівської області та згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 23.12.1967 року (а.с.8) після одруження зі ОСОБА_15 змінила прізвище на « ОСОБА_12 ».

Крім цього, згідно довідки Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 3560 від 02.12.2019 року (а.с.15) ОСОБА_6 до дня смерті проживала та була зареєстрована на АДРЕСА_1 , разом з нею на день її смерті проживала і була зареєстрована ОСОБА_7 , 1938 року народження.

Названі дані щодо місця реєстрації ОСОБА_7 до дня її смерті підтверджуються також довідкою Великолюбінської селищної ради Городоцького району Львівської області № 3559 від 02.12.2019 року (а.с.14).

Таким чином, аналіз наведених доказів дає підстави для висновку про те, що в даному випадку ОСОБА_9 , яка вказана у свідоцтві про народження ОСОБА_8 серії НОМЕР_1 від 30.01.1938 року, і ОСОБА_6 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є однією і тією ж особою, а відтак вона була матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , а тому заяву ОСОБА_10 слід задовольнити, бо встановлення даного факту породжує для нього певні правові наслідки.

Керуючись ст.ст. 2, 13, 81, 259, 263-265, 268, 273, 293, 315, 319 ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин, а саме, що ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_9 , була матір`ю ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_11 .

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Львівського апеляційного суду, згідно п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, через Залізничний районний суд м. Львова.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 27 січня 2020 року.

Суддя /підпис/

З оригіналом згідно.

Суддя: С.Ю. Колодяжний