Справа № 158/2845/20
Провадження № 2/0158/901/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 грудня 2020 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) про стягнення аліментів.
Позов обґрунтований тим, що ОСОБА_1 з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 19.05.2016, за час якого у них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на утриманні позивача. Позивач та відповідач дійшли згоди щодо розірвання шлюбу та припинення сімейних відносин. Однак із складним матеріальним становищем просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового гарантованого мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 20.11.2020 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Вказаною ухвалою відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву.
Жодних заперечень, клопотань, а також відзиву відповідачем до суду подано не було.
Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду, зокрема, малозначних справ.
Згідно із п. 3 ч. 6 ст. 19 ЦПК України справи про стягнення аліментів є малозначними справами.
На підставі ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов наступних висновків.
Так, відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 08.02.2017 (а.с.7).
Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина 1 ст. 182 СК України передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує, зокрема, стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч.2 ст.182 СК України).
Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати свого малолітнього сина.
Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів.
Відповідно до вимог ст. ст. 13, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Частиною 9 ст. 7 СК України визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.
Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та малолітньої дитини, та те, що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання малолітнього сина в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) до досягнення ним повноліття, але не менше 50 % від прожиткового гарантованого мінімуму на дитину відповідного віку.
Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 840,80 грн. слід стягнути з відповідача на користь держави.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Керуючись статтями 12, 19, 81, 141, 263-265, 274-279, 430 ЦПК України, на підставі статей 75, 84, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, суд
У Х В А Л И В :
Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового гарантованого мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання до суду позовної заяви 19 листопада 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави витрати по сплаті судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.
Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова