Провадження №2/155/468/20
Справа №155/280/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області про визнання права власності на спадкове майно, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача в якому просить визнати в порядку спадкування за заповітом її право власності на земельну ділянку площею 1,34 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №660994 від 21 листопада 2008 року, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Мотивує свій позов тим, що вказане вище майно посвідчила їй заповітом її тітка ОСОБА_2 . Остання померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи, що після її смерті позивачка прийняла спадщину, є спадкоємцем за заповітом, інші спадкоємці від прийняття спадщини відмовилися, нотаріально оформити спадщину змоги не має, просить поданий позов задовольнити.

Позивачка, ОСОБА_1 , в заяві до суду просила розгляд справи проводити у її відсутність, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити.

Представник відповідача, Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області, в заяві до суду просить розглядати справу у його відсутності, позовні вимоги визнає повністю.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підставний та підлягає до задоволення.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно з ч.1 ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

А відповідно до ст.1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Згідно з ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Статтею 1235 ЦК України надається право заповідачу на призначення спадкоємців.

З заповіту, складеного ОСОБА_2 18 липня 2001 року, який було посвідчено секретарем Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області та зареєстровано в реєстрі за №38 вбачається, що вона належний їй сертифікат на земельну частку (пай) серії ВЛ №0192255 від 28 травня 1997 року заповіла своїй племінниці ОСОБА_1 .

Згідно з свідоцтвом про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Постановою державного нотаріуса від 02 березня 2018 року у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на ім`я ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_2 було відмовлено.

Довідкою Лобачівської сільської ради Горохівського району Волинської області від 18 березня 2014 року №249 стверджується, що заповіт померлої ОСОБА_2 не змінений та не скасований. Спадкоємцями за законом є ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину шляхом подачі заяви до нотаріальної контори.

З спадкової справи, заведеної після померлої ОСОБА_2 видно, що від імені ОСОБА_1 , яка є спадкоємицею за заповітом, до державної нотаріальної контори надходила відповідна заява про прийняття спадщини.

З письмових заяв ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 стверджується, що вони відмовляється від успадкування належної їм частки спадщини після смерті ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 .

Згідно з листом ГУ Держгеокадастру у Волинській області №31-3-0.191-1102/105-18 вбачається, що ОСОБА_2 взамін сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВЛ №0192255 був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №660994 від 21 листопада 2008 року.

Відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №660994 від 21 листопада 2008 року, ОСОБА_2 належала земельна ділянка відповідних розмірів.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 після померлої ОСОБА_2 прийняла спадщину, є її спадкоємицею за заповітом.

А тому суд, вважає, що слід визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,34 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №660994 від 21 листопада 2008 року, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд звертає увагу позивача на дотримання вимог ст.ст.162, 164, 167, 174 Податкового кодексу України.

Керуючись ст.ст.10, 12, 13, 19, 247, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, ст.ст.392, 1216, 1217, 1218, 1222, 1223, 1235 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 право власності в порядку спадкування за заповітом на земельну ділянку площею 1,34 га відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №660994 від 21 листопада 2008 року, як на спадкове майно, що залишилося після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) строк апеляційного оскарження продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий