Справа №428/8220/19
Провадження №2/428/193/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області у складі:

головуючого судді Кордюкової Ж.І.,

за участю секретаря Чумак Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьк Луганської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, третя особа Сєвєродонецька міська рада Луганської області,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що вона є членом родини наймача житлового приміщення, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана АДРЕСА_2 у 1992 році була надана її чоловіку ОСОБА_4 , який помер. У вищезазначеній квартирі разом з нею зареєстровані відповідачі її сини ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в зазначеній квартирі не проживають і відсутні без поважних причин. Відповідачі переїхали проживати до іншого місця проживання за межі території України. За комунальні послуги відповідачі не сплачують кошти, чим порушують права позивача і змушують її нести додаткові витрати. Наявність реєстрації відповідачів у квартирі порушує права та інтереси позивача, як члена родини наймача квартири, оскільки створює перешкоди у здійсненні нею права користування вказаною квартирою. Оскільки відповідачі відсутні за місцем реєстрації більше ніж шість місяців, позивач вважає їх такими, що втратили право користування вказаною квартирою. Позивач просить визнати відповідачів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явився, до початку розгляду справи до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності і відсутності позивача, в якій підтримав позовні вимоги в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час і місце судового засідання справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Причини неявки суду не повідомив, заяви про розгляд справи у його відсутність не надходило. Своїм правом на подачу відзиву не скористався.

Представник третьої особи Сєвєродонецької міської ради Луганської області Шарнікова І.І. в судове засідання не з`явилась, до суду надала заяву про розгляд справи у відсутність їх представника, в якій не заперечувала щодо позовних вимог.

16.12.2019 року Сєвєродонецьким міським судом Луганської області було постановлено ухвалу, якою залучено до участі у вказаній справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Сєвєродонецьку міську раду Луганської області.

Вивчивши позовну заяву та дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступне.

Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Статтею 72 ЖК України встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

В силу положень ст. 163 ЖК України у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Тимчасова відсутність наймача та членів його сім`ї не звільняє їх від виконання обов`язків за договором найму жилого приміщення.

Згідно з ч. 2 ст. 64 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

В судовому засіданні встановлено, що квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі рішення адміністрації тресту «Промхіммонтаж», затвердженого рішенням виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради народних депутатів №508 від 08.09.1992 року, надана ОСОБА_4 у 1992 році з правом зайняття з сім`єю із 5 осіб він, його дружина ОСОБА_1 , його сини ОСОБА_6 , ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , що підтверджується копією повідомлення Сєвєродонецької міської ради Луганської області від 27.06.2019 року №3270/А-5169 та копією архівного витягу від 26.06.2019 року №07-08.2/27 з рішення виконавчого комітету Сєвєродонецької міської ради народних депутатів №508 від 08.09.1992 року.

Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 21.05.2019 року №10886, виданої відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Сєвєродонецької міської ради Луганської області, за адресою: АДРЕСА_1 , станом на 21.05.2019 року зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 27.05.1982 року Борівською с/радою Попаснянського району Ворошиловградського району, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_1 .

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 27.05.1982 року Борівською с/радою Попаснянського району Ворошиловградського району, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком записаний ОСОБА_4 , матір`ю ОСОБА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі ОСОБА_3 і ОСОБА_2 не проживають у вищевказаній квартирі, оскільки виїхали до іншого місця проживання за межі території України.

Частиною 2 статті 107 ЖК України передбачено, що у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

Застосовуючи вказану норму матеріального права, суд враховує роз`яснення надані Пленумом Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» №2 від 12.04.1985 року. Зокрема, в тій частині, що на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладення трудового договору на невизначений строк тощо).

Згідно з ч. 4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

Частиною першою ст. 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Відповідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з ч. 1, 6, 7 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Разом з тим, суд виходить з того, що вичерпного переліку поважних причин непроживання наймача або членів його сім`ї в спірній квартирі житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим вказане питання вирішується судом у кожному конкретному випадку, з урахуванням фактичних обставин справи та правил статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів.

Отже, збереження жилого приміщення за тимчасово відсутнім наймачем або членом його сім`ї є одним із способів захисту житлових прав фізичних осіб.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.

Згідно з статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Водночас суд бере до уваги, що втрата житла є найбільш крайньою формою втручання у право на повагу до житла (рішення Європейського суду з прав людини у справі «McCann проти Сполученого Королівства» від 13 травня 2008 року, «Кривіцька та Кривіцький проти України» від 02 грудня 2010 року).

Втручання держави є порушенням статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якщо воно не переслідує законну мету, одну чи декілька, що перелічені у пункті 2 статті 8, не здійснюється «згідно із законом» та не може розглядатись як «необхідне в демократичному суспільстві» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Савіни проти України» від 18 грудня 2008 року).

У пункті 36 рішення від 18 листопада 2004 року у справі «Прокопович проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що концепція «житла» за змістом статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не обмежена житлом, яке зайняте на законних підставах або встановленим у законному порядку. «Житло» - це автономна концепція, що не залежить від класифікації у національному праві. Тому чи є місце конкретного проживання «житлом», що б спричинило захист на підставі пункту 1 статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, залежить від фактичних обставин справи, а саме - від наявності достатніх триваючих зв`язків з конкретним місцем проживання (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Баклі проти Сполученого Королівства» від 11 січня 1995 року, пункт 63).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається лише на письмові заяви сусідів ОСОБА_7 і ОСОБА_8 , які зазначають, що відповідачі у спірній квартирі не проживають більше одного року. Із вказаних письмових заяв неможливо встановити дату початку непроживання відповідачів у спірній квартирі і поважність чи неповажність причин їх відсутності.

Позивачем не надано суду безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідачі ОСОБА_2 і ОСОБА_3 не мешкають в спірній квартирі без поважних причин чи дійсно виїхали на постійне місце проживання до іншого місця, чим порушують права та інтереси позивача ОСОБА_1 як наймача спірної квартири.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для визнання відповідачів ОСОБА_2 і ОСОБА_3 такими, що втратили право користування квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки позивач ОСОБА_1 належними та допустимими доказами не довела того, що відповідачі не проживають у спірній квартирі понад шість місяців без поважних причин, чим порушують її права.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, необґрунтовані та не підлягають задоволенню.

Згідно із ч. 1, 3 ст. 141 ЦПК України понесені судові витрати по оплаті судового збору у сумі 768,40 грн. покласти на позивача, у зв`язку із відмовою у позові.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 247, 258 - 259, 263 - 265, 268, 272 - 273, 354-355, Перехідними положеннями ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заявлених позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Представник позивача: ОСОБА_5 , місце проживання: АДРЕСА_3 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Відповідач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Сєвєродонецька міська рада Луганської області, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32; ідентифікаційний код юридичної особи в .

Представник третьої особи: Шарнікова Ірина Іванівна, місцезнаходження: Луганська область, м. Сєвєродонецьк, б-р Дружби Народів, б. 32.

Суддя Ж. І. Кордюкова