ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Чернівці

Справа № 725/2832/19

Провадження № 22-ц/822/135/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Литвинюк І. М.

суддів: Височанської Н.К., Владичана А.І.

секретар: Герман Я.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, головуючий у І-й інстанції - Федіна А .В. ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 у травні 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів.

В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що вона перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 січня 2014 року шлюб між нею та відповідачем розірвано, а їх син залишився проживати разом з нею, у зв`язку з чим на підставі вказаного рішення суду з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Зазначала, що розмір аліментів, який визначений вказаним судовим рішенням, на даний час є недостатнім для забезпечення належного життєвого рівня дитини та його гармонійного розвитку, син виріс та часто хворіє, при цьому його захворювання потребує дороговартісного систематичного лікування, а тому звернулась до суду з даним позовом та просила збільшити розмір аліментів з 700 грн щомісячно до 2000 грн щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з урахування індексації і до досягнення сином повноліття.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2019 року позов задоволено частково.

Збільшено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 на підставі рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 лютого 2014 року.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання їх спільного сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 1 250 грн щомісячно з подальшою індексацією відповідно до вимог закону, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання даним рішенням законної сили та до досягнення дитиною повноліття.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду змінити та позовні вимоги задовольнити повністю.

Посилається не те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що ОСОБА_2 не стоїть в центрі зайнятості як особа, що шукає роботу, має можливість виїжджати за кордон та оплачувати професійну правничу допомогу адвоката на представництво його інтересів в суді. Та обставина, що на утримані ОСОБА_2 є інші особи, не позбавляє прав їхньої дитини на рівень життя, достатній для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 1 статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

За змістом частин 4, 6 статті 19 ЦПК України спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ (справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб); справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 4 ст. 274 ЦПК), розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частини 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищезазначене, розгляд даної справи з ознаками малозначності згідно із частинами 4, 6 статті 19, частини 1 статті 369 ЦПК України, здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, відзиву на апеляційну скаргу, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, з огляду на наступне.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що на позивачці лежать усі повсякденні обов`язки та відповідальність по утриманню та вихованню сина. З моменту винесення рішення суду від 21 січня 2014 року змінився розмір як мінімального заробітку, так і прожитковий мінімум для дітей, після ухвалення вказаного рішення змінився стан здоров`я дитини, хлопчику двічі було проведено оперативне лікування, а також рекомендоване повторне хірургічне втручання, що є безумовним підтвердженням погіршення майнового стану позивача, з якою проживає хлопчик, як одержувача аліментів в порівнянні з тим, яке було на момент визначення розміру аліментів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

З матеріалів справи видно, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітній син ОСОБА_4 проживає разом з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 21 січня 2014 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в твердій грошовій сумі в розмірі 700 грн щомісячно, починаючи з 28 серпня 2013 року і до досягнення дитиною 18 річного віку.

Крім того, з матеріалів справи видно, що після розірвання шлюбу з позивачкою, 11 грудня 2015 року , ОСОБА_2 одружився з ОСОБА_5 , у спільному шлюбі з якою у нього народилось двоє дітей - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які перебувають на його утриманні.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно зі статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до частини 3 статті 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений за рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Згідно з частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до частини 1 статті 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» від 3 листопада 2018 року, № 2629-VIII установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2019 року - 2 027 грн, з 1 липня - 2 118 грн, з 1 грудня - 2 218 грн.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Належних та допустимих доказів того, що відповідач має дохід, матеріали справи не містять. Посилання позивача в апеляційній скарзі на достатність доходів відповідача, матеріалами справи не доведено.

Доводи апеляційної скарги про наявність додаткових витрат на утримання дитини можуть бути підставою для звернення ОСОБА_1 із самостійним позовом у порядку статті 185 СК України, однак з цих підстав позов не пред`являвся.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло б призвести до неправильного вирішення справи, фактично апелянт наводить ті ж аргументи, яким дана оцінка судом в мотивувальній частині рішення.

Керуючись статтями 367, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Рішення Першотравневого районного суду м. Чернівці від 04 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, окрім випадків, передбачених ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Головуючий І.М. Литвинюк

Судді: Н.К. Височанська

А.І. Владичан