Справа №705/5812/19
2/705/1162/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року Уманський міськрайонним суд Черкаської області, в складі:

головуючої судді Годік Л.С.

секретар судового засідання Мельник І.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду м. Умані цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Посухівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Посухівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з березня 2000 року вона почала проживати разом із своїм чоловіком в житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Власника даного житлового будинку вона ніколи не знала і не бачила, оскільки одружившись у 1999 році вони з чоловіком, як молода сім`я не мали власного житла і у Посухівській сільській раді їм повідомили, що є наявний в селі житловий будинок власник якого невідомо де, будинок в занедбаному стані і його вже давно ніхто не використовує, як житлове приміщення, а тому вони зробили ремонт та вселилися у вказаний житловий будинок. Всі ці роки вони проживали у вказаному будинку, проводили в ньому капітальні та поточні ремонти, платили комунальні послуги та сплачували земельний податок.

В літку 2019 року їй стало відомо, що за місцем реєстрації вона не може бути більше зареєстрована та сім`я не може оформити субсидію. При зверненні до Посухівської сільської ради з питанням реєстрації місця проживання за фактичною адресою у житловому будинку по АДРЕСА_1 , їй стало відомо, що вона не являється власником житлового будинку та згідно чинного законодавства Посухівська сільська рада немає можливості на даний час вчинити дану дію та що власником є ОСОБА_2 , місце знаходження якого не відомо. На сьогоднішній день вона разом зі своїм чоловіком продовжують проживати в даному будинку, тобто добросовісно та відкрито володіє цим майном більше десяти років. Постійно сплачує комунальні послуги за цією адресою та проводить поточні ремонти як зовні і всередині. Посилаючись на вищевикладене, позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 надала заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить справу розглядати у її відсутність.

Представник Посухівської сільської ради до суду не з`явився, направив відзив, в якому просив розглянути справу без участі представника сільської ради, позовні вимоги ОСОБА_1 визнає.

Підстав для відкладення розгляду справи, передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України, судом не встановлено.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають до задоволення, з таких підстав.

Відповідно до довідок виконкому Посухівської сільської ради Уманського району Черкаської області № 211 від 22.11.2019, № 124 від 26.06.2019 , згідно по господарської книги № 6 будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 за особовим рахунком належить ОСОБА_2 , позивач ОСОБА_1 із сім`єю дійсно проживає, без реєстрації, за адресою АДРЕСА_1 з 2000 року по 2019 рік. Податки та комунальні платежі сплачуються сім`єю вчасно, заборгованості не має. Будинок знаходиться в належному стані, постійно проводяться внутрішні та зовнішні ремонти (а.с. 8,9).

Відповідно до акту обстеження місця проживання громадянки ОСОБА_1 № 6 від 26.06.2019 року, комісією в складі секретаря сільської ради, депутатів сільської ради було встановлено, що в будинку в якому проживає ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_2 , останній в ньому не зареєстрований та не проживає на протязі 20 років та не відомо де він знаходиться. В даному будинку постійно, протягом 19 років проживає ОСОБА_1 з сім`єю та відкрито володіє нерухомим майном(а.с. 7).

Відповідно до технічного паспорта, домоволодіння, що знаходиться по АДРЕСА_1 складається з житлового будинку «А-1» та прибудова «а», гараж «Б», вхід в погріб «В», погріб «ПідВ», сарай «Г», «Д», орогожа «№1», ворота «№2», хвіртка «№3», огорожа «№4», Ганок «І», вимощення ІІ, криниця «К», загальна площа будинку 64,9 кв.м.

Згідно письмових свідчень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 від 21.12.2019 року, які засвідчені секретарем Посухівської сільської ради Уманського району, останні підтвердили той факт,що ОСОБА_1 із сім`єю постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 з 2000 року по теперішній час.

Згідно ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.

Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду.

Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі.

Згідно Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке:

- володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності;

- володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна;

- володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК). (п. 9 Постанови).

Враховуючи положення статей 335 і 344 ЦК, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Відповідно до положень пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, правила статті 344 ЦК про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом, та беручи до уваги, що ЦК набрав чинності з 1 січня 2004 року, положення статті 344 ЦК поширюються на правовідносини, що виникли з 1 січня 2001 року. Отже, визнання судом права власності на нерухоме майно за набувальною давністю може мати місце не раніше 1 січня 2011 року.

При цьому суди мають виходити з того, що коли строк давнісного володіння почався раніше 1 січня 2001 року, то до строку, який дає право на набуття права власності за набувальною давністю, зараховується лише строк з 1 січня 2001 року. Разом із тим, якщо перебіг строку володіння за давністю почався після цієї дати, то до строку набувальної давності цей період зараховується повністю. (п. 11 Постанови).

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15, 16 ЦК, а також ч. 4 ст. 344 ЦК України, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 Постанови).

Виходячи зі змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Відповідно до п. 9 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно є підставою для державної реєстрації прав.

Враховуючи, що позивач ОСОБА_1 добросовісно заволоділа чужим майном і понад 10 років продовжує відкрито, безперервно проживати у житловому будинку по АДРЕСА_1 , сплачує комунальні послуги, проводить ремонт будинку, суд вважає, що її позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок та господарські споруди, за набувальною давністю, підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 335, 344 ЦК України, ст.ст. 12, 81, 247, 263-265 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Посухівської сільської ради про визнання права власності на житловий будинок за набувальною давністю задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Леся Сергіївна Годік