УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року м.Селидове

Селидівський міський суд Донецької області в складі

головуючого судді Коліщук З.М.,

секретаря судового засідання Фоміної Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Селидове в порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, виданого за рішенням Авдіївського міського суду Донецької області від 22.04.2011 року № 2-а-934/11, -

встановив:

ОСОБА_1 звернувся 05.11.2019 року до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа.

В обґрунтування заявлених вимог представник заявника покликається на те, що 22 квітня 2011 року Авдіївським міським судом Донецької області ухвалено рішення за його позовом до Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради Донецької області про стягнення недоотриманої допомоги на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 4415 грн. Виконавчий лист було передано до Державної Казначейської служби України у Донецькій області, розташованої за адресою: м.Донецьк, вул..Солов`яненка, 115а. У зв`язку з втратою виконавчого листа, просить видати дублікат виконавчого листа.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності.

Відповідач - представник Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, надав заяву, в якій просить розглянути справу в його відсутності.

Частиною 4 ст. 229 КАС України встановлено, що у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Ураховуючи наведене, суд постановив ухвалу про розгляд даної справи за відсутності всіх учасників справи та нездійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Згідно ч.1 ст. 384 КАС України відновлення повністю або частково втраченого судового провадження в адміністративній справі, закінченій ухваленням судового рішення або в якій провадження закрите, проводиться в порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст. 385 КАС України втрачене судове провадження в адміністративній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Згідно ч.1 ст. 389 КАС України при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги:

а) частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо);

б) документи, надіслані (видані) адміністративним судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів;

в) матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи;

г) будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи;

ґ) відомості Єдиного державного реєстру судових рішень;

д) дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі;

е) будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 390 КАС України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити. В ухвалі суду про відновлення втраченого судового провадження зазначається, на підставі яких конкретно даних, поданих до суду і досліджених у судовому засіданні, суд вважає установленим зміст відновленого судового рішення, наводяться висновки суду про доведеність того, які докази досліджувалися судом і які процесуальні дії вчинялися з втраченого провадження.

Відповідно до Закону України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв`язку з проведенням антитерористичної операції» та розпорядження Вищого спеціалізованого суду України, Селидівському міському суду Донецької області передані повноваження Авдіївського міського суду Донецької області.

Відповідно до бази даних Авдіївського міського суду Донецької області, яка надана в користування Селидівському міському суду Донецької області по справі № 2-а-934/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту наседення Авдіївської міської ради про визнання дій неправомірними та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення ухвалено постанову 22.04.2011 року. Також за даними ОСК 22 на адміністративну справу № 2-а-934/11, на постанову від 22.04.2011 року подано апеляційну скаргу 29.04.2011 року. Постановою Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.09.2011 року постанову Авдіївського міського суду Донецької області від 22.04.2011 року залишено без змін. Інформація щодо набранням постановою законної сили відсутня. Інша інформація по справі відсутня(арк. справи 24).

Судом досліджені надані копії документів, а саме: позовну заяву, довідку МСЕК відносно ОСОБА_1 ; посвідчення інваліда; постанову Авдіївського міського суду Донецької області від 22.04.2011 року; ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15.09.2011 року; постанову заступника начальника відділу ДВС Авдіївського міського управління юстиції про відкриття виконавчого провадження;ухвала Донецького апеляційного адміністративного суду від 25 червня 2011 року; ухвалу Авдіївського міського суду Донецької області від 24.02.2011 року; апеляційну скарга; ухвалу Донецького апеляційного адміністративного суду від 15 вересня 2011 року; заперечення проти адміністративного похову; листи Управління праці та соціального захисту наседення Авдіївської міської ради від 04.02.2011 року та 17.01.2012 року.

Суд вважає, що для розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа у даній справі буде достатнім відновлення втраченого судового провадження в частині відновлення повного тексту постанови Авдіївського міського суду Донецької області від 22.04.2011 року.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 229, 384, 385, 389, 390 КАС України, суд, -

постановив:

Частково відновити втрачене судове провадження у адміністративній справі №2-а-934/11 за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради про визнання дії неправомірними та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення.

Встановити повний зміст постанови Авдіївського міського суду Донецької області від 22.04.2011 року у справі № 2-а-934/11.

Відновити постанову Авдіївського міського суду Донецької області від 22.04.2011 року у справі № 2-а-934/11 наступного змісту:

Справа №2-а-934/11

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2011 року Авдіївський міський суд Донецької області у складі головуючого судді Панченко О.О., при секретарі Лисенко Л.М., за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Авдіївка адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради про визнання дії неправомірними та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача недоплаченої допомоги на оздоровлення за 2010 рік у сумі 4415,00 гривень. Посилався на те, що він є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і відповідно до Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, відноситься до другої категорії осіб, та мав право на щорічну допомогу на оздоровлення в 2010 році в розмірі 5-х мінімальних заробітних плат, встановлених законом на момент виплати. Відповідач діяв неправомірно та всупереч вимогам закону сплачував допомогу на оздоровлення у твердих грошових сумах відповідно до постанови Кабінету Міністрів України. З цих підстав просила визнати дії відповідача неправомірними, стягнути на його користь заборгованість, що складається з недоплаченої суми на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 4415,00 гривень.

У судовому засіданні позивач вимоги позовної заяви підтримав.

Представник відповідача ОСОБА_2 ., діючий на підставі довіреності, вимоги позовної заяви не визнав. Зазначив, що розмір соціальних витрат, які здійснюються за рахунок державного бюджету визначаються тільки постановами Кабінету Міністрів України. А оскільки постановою Кабінету Міністрів України від 12.07.2005 року № 562 визначений розмір щорічної допомоги на оздоровлення і грошові кошти у розмірі 120 гривень (для інвалідів 2 групи), які виплачені відповідачеві, тому в позові просили відмовити.

Суд, заслухавши позивача, представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступне.

Позивач дійсно є інвалідом 2 групи, учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЄС і відноситься до 1 категорії осіб, що постраждали внаслідок чорнобильської катастрофи, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 та довідкою МСЕ, з цих підстав перебуває на обліку в УПСЗН Авдіївської міської ради і користується правами та пільгами, передбаченими Законом України Про статус і соціальний захист громадян, що постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Маючи вказаний статус позивач згідно до ст. 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.01.1991 року з наступними змінами та доповненнями, має право на отримання виплати на оздоровлення у розмірі п`яти мінімальних заробітних плат.

На час розгляду справи позивачеві сплачена єдино разова допомога на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 120 гривень.(сплачена 17.01.2011 року) відповідно, що підтверджено довідкою УПСЗН.

Відповідно до ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку, в тому числі, органів державної влади.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя та здоров`я довкілля та відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, зокрема, соціальний захист потерпілого населення, визначені Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 63 Закону передбачено, що фінансування витрат, пов`язаних з реалізацією цього Закону, здійснюються за рахунок Державного бюджету України.

Відповідно до ст.48 спеціального Закону щорічна допомога на оздоровлення сплачується органами соціального захисту населення за місцем проживання громадянина.

Постановою КМ України від 04.03.2002 року №256, якою затверджений Порядок фінансування видатків місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення за рахунок субвенцій з державного бюджету, встановлено, що головними розпорядниками коштів місцевих бюджетів на здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення є керівники головних управлінь, відділів та інших самостійних структурних підрозділів місцевих держадміністрацій, виконавчих органів рад, до компетенції яких належить питання праці та соціального захисту населення.

Таким чином, відповідач є головним розпорядником коштів місцевого бюджету за рахунок субвенцій з державного бюджету та на нього покладений обов`язок щодо реалізації механізму фінансування видатків місцевих бюджетів та здійснення заходів з виконання державних програм соціального захисту населення, зокрема, пільг громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Суд вважає необґрунтованим застосування відповідачем при виплаті щорічної допомоги на оздоровлення розміру виплат, встановлених Постановою КМ України від 12.07.2005 року №562 Про щорічну допомогу на оздоровлення громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Статтею 48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи передбачена щорічна допомога на оздоровлення особам, зокрема інвалідам 2 групи п`ять мінімальних заробітних плат. Розмір мінімальної заробітної плати визначається на момент виплати.

Тобто, нормами спеціального Закону визначений розмір щорічної допомоги як величина, кратна розміру мінімальної заробітної плати, встановленої Законом на час здійснення виплати.

Всупереч вимогам спеціального Закону, зазначеними Постановами КМ України встановлені конкретні розміри допомоги на оздоровлення в твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст.8 Конституції України в Україні визнається та діє принцип верховенства права.

Згідно ч.4 ст.9 КАС України у разі невідповідності нормативно-правового акту Конституції України, суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу у відповідності до п.2 Указу Президента України Про Єдиний державний реєстр нормативних актів від 27.06.1996 року стосовно преюдиції нормативних актів.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над урядовими нормативними актами при вирішенні даного спору підлягають застосуванню норми ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та Закони України про встановлення розміру мінімальної заробітної плати на 2010 рік, а не вказана Постанова КМ України.

На підставі наведеного дії відповідача в частині відмови у перерахунку та виплаті позивачеві щорічної допомоги на оздоровлення у розмірах відповідно до ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи є неправомірними.

Відповідно до ст.53 Закону України Про державний бюджет на 2010 рік мінімальна заробітна плата з 1 січня - 869 гривень, з 1 квітня - 884 гривні, з 1 липня - 888 гривень, з 1 жовтня - 907 гривень, з 1 грудня - 922 гривні.

Оскільки розмір мінімальної зарплати визначається на момент виплати, тому підлягає стягненню на користь позивача недоплачена сума компенсації за період 2010 рік у наступному розмірі: 907.х 5 = 4535 грн., з яких виплачено 120 грн. (здійснена 17.01.2011 році). Таким чином на користь позивача підлягає сплаті недоплачена сума за 2010 рік: 4535,00 грн. - 120.00 грн. = 4415,00 гривень.

Вказана сума підлягає виплаті саме Управлінням праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради на підставі ч.5 ст.48 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Оскільки суд дійшов до висновку, що вимоги позивача в частині визнання дій неправомірними є законними та обґрунтованими та задовольнив їх, тому похідні вимоги стосовно зобов`язання відповідача здійснити відповідний перерахунок щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік як інваліду 2 групи відповідно до вимог Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи та виплатити є законними та обґрунтованими, підлягають задоволенню і виплаті у сумі 4415,00 гривень.

На підставі ст.8,19,50 Конституції України, ст. 48, 63 Закону України Про статус та соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, ст.53 Закону України Про Державний бюджет України на 2010 рік, керуючись ст. 2, 9, 11, 69-71, 94, 159-163, 167 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Позов ОСОБА_1 до Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради про визнання дії неправомірними та стягнення недоотриманих коштів на оздоровлення - задовольнити.

Визнати неправомірними дії Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради щодо відмови ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку щорічної допомоги на оздоровлення за 2010 рік відповідно до положень ст.48 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи як інваліду 2 групи.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з Управління праці та соціального захисту населення Авдіївської міської ради недоотриману допомогу на оздоровлення за 2010 рік у розмірі 4415,00 гривень.

Суддя:

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Повний текст ухвали складено та підписано 30 січня 2020 року.

Суддя З.М. Коліщук