Справа № 529/156/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, -

ВСТАНОВИВ:

Вказуючи на те, що позивач по справі ОСОБА_1 , являється студентом 1-го курсу денного відділення Полтавського національного педагогічного університету імені В. Г. Короленка, на денній формі навчання. Проїзд до місця навчання проходиться дорого, у зв`язку із значною відстанню, також у місяць на харчування, на придбання одягу, взуття, канцелярські приладдя, книги ним щомісячно витрачаються значні кошти, позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача ОСОБА_2 , як батька позивача, на його користь аліментів у зв`язку з продовженням ним навчання у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку.

Ухвалою судді від 03 березня 2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З наявної у матеріалах справи оголошення про повідомлення розгляду справи відповідача ОСОБА_2 , яке було розміщено на веб-сайті Диканського районного суду вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді заздалегідь, однак у визначений йому строк відзиву на позов або якихось клопотань суду не подав, що в свою чергу суд вважає свідчить про байдуже ставлення відповідача як до вимог позивача, так і до розгляду справи стосовно нього.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Як вбачається із наявних матеріалів у справі, позивач по справі, являється студентом 1-го курсу денного відділення Полтавського національного педагогічного університету імені В. Г. Короленка, по спеціальності технологій та дизайну, де навчання проходить на комерційній основі.

Батьком повнолітнього є відповідач по справі ОСОБА_2 , яким ніяка матеріальна допомога повнолітньому синові, який продовжує навчання не надається.

Відповідач брати участь в утриманні сина ОСОБА_1 на добровільних засадах не погоджується.

Статтею 199 СК України передбачено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми сином, дочкою.

Відповідно до п. 1-4 ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно зі ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п. 20) роз`яснено судам, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

За таких обставин, коли повнолітній син відповідача позивач ОСОБА_1 навчається на денній формі навчання, не працює, потребує коштів на продукти харчування, приладдя для навчання, засоби першої необхідності та одяг, враховуючи як матеріальне становище позивача так і відповідача, інші обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, на утримання повнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, починаючи з дня подання позову до суду і до закінчення ним навчання, але не більше, як до досягнення сином двадцяти трьох років.

При визначенні розміру аліментів, суд виходить із засад розумності та справедливості, враховує можливість відповідача надавати допомогу синові в зазначеному розмірі, якої буде достатньо.

На підставі викладеного, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягає задоволенню.

Крім цього, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп., від сплати якого при зверненні до суду був звільнений позивач.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів, керуючись ст. ст. 13, 76, 89, 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , який проживає в АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , про стягнення аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання задоволити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) , на весь період навчання у Полтавському національному педагогічному університеті імені В.Г. Короленка, а саме до 31. 12. 2020 року, але не більше ніж до досягнення ним 23 річного віку, починаючи з 02. 03. 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 в доход держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: