ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/1793/20Головуючий у 1-й інстанції Сташків Н. М.
Провадження № 22-ц/817/1025/20 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника ОСОБА_1 -

Братівника І.В., представника ТзОВ Кредитні ініціативи -

Панченка Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2020 року (головуючий суддя Сташків Н.М., дата виготовлення рішення не вказана) у справі № 607/1793/20 за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка Сергія Васильовича, Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" про скасування запису про державну реєстрацію права власності на квартиру та рішення про державну реєстрацію права власності на квартиру,-

ВСТАНОВИВ:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка С.В. (далі - державний реєстратор Іванісік С.В.), Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» (далі - ТОВ «Кредитні ініціативи») про скасування запису про державну реєстрацію права власності ТОВ «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 та скасування рішення державного реєстратора Іванісіка С.В. про державну реєстрацію за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на вказану квартиру й відновлення запису про право власності на неї за позивачем ОСОБА_1 .

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вказана квартира була передана нею в іпотеку на забезпечення виконання її зобов`язань за кредитним договором № 1901/0808/71-217 про надання кредиту в сумі 60000 доларів США, укладеним 14 серпня 2008 року між нею та ВАТ «Сведбанк», правонаступником якого є ТОВ «Кредитні ініціативи». Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2014 року визначено її заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 1072147,21 гривень, у рахунок погашення якої на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» звернуто стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_1 . Умовами іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель застосовує один із способів звернення стягнення на предмет іпотеки. Оскільки ТОВ «Кредитні ініціативи» було обрано і реалізовано спосіб звернення стягнення па предмет іпотеки за рішенням суду, то повторне звернення стягнення суперечить закону. Крім того, під час реєстрації за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру АДРЕСА_1 було допущено й ряд інших порушень, зокрема: ТОВ «Кредитні ініціативи» приховав від державного реєстратора факт спірності суми заборгованості, збільшивши суму заборгованості, яка визначена судовим рішенням, шляхом нарахування процентів, право на які припинилось; на момент укладення договору іпотеки серед підстав реєстрації за іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки законом не було передбачено іпотечного застереження, а окремий договір про задоволення вимог іпотекодержателя не укладався; ТОВ «Кредитні ініціативи» приховав від державного реєстратора факт реєстрації та проживання у квартирі малолітніх і неповнолітніх дітей позивача; зазначена квартира є єдиним житлом позивача, її площа не перевищує 140 кв.м., а тому підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»; позивач не отримувала вимоги про усунення порушень та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Посилаючись на зазначене, позивач стверджує, що, приймаючи 22 листопада 2019 року спірні рішення, державний реєстратор Іванісік С.В. проігнорував наявність спору щодо суми заборгованості, відсутність окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, відсутність згоди органу опіки і піклування, дію мораторію, відсутність доказів отримання іпотекодавцем вимоги про усунення порушень та повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки, тому діяв протиправно і не на підставі закону. Посилаючись на наведене, просила задовольнити позов.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2020 року позов задоволено.

Скасовано запис про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 , номер запису про право власності 34286013, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101.

Скасовано рішення державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка Сергія Васильовича в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 49828340 від 25 листопада 2019 року, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 101, номер запису права власності 34286013, дата та час реєстрації 22 листопада 2019 року, 16:50:48 за ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на квартиру АДРЕСА_1 , відновивши запис про право власності на цю квартиру за ОСОБА_2 .

У задоволенні позову до державного реєстратора Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Іванісіка Сергія Васильовича відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» в користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

В апеляційній скарзі ТзОВ «Кредитні ініціативи» просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити. Апеляційна скарга мотивована тим, що враховуючи розмір простроченої заборгованості в сумі 137 394,31 долари США за кредитним договором у кредитора виникло право вимоги дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором, а у позичальника - обов`язок дострокового виконання зобов`язань за кредитним договором. Згідно п. 12.3.1 задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання у порядку, встановленому ст. 37 ЗУ «Про іпотеку». Відповідно до ст. 37 ЗУ «Про іпотеку» у випадку задоволення вимог іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п. 12.3. Договору, договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на Предмет іпотеки.

Щодо посилання суду першої інстанції на необхідність застосування до вказаних правовідносин ЗУ «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», звертає увагу на те, що спосіб реєстрації права власності на підставі погодженого добровільно сторонами іпотечного застереження проводиться в позасудовий спосіб, а тому оскільки вказаний Закон передбачає примусове стягнення нерухомого житлового майна на підставі рішення суду він не може бути застосований як підстава відмови у державній реєстрації права власності.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» введено тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження. Квартира АДРЕСА_1 підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки є предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позивача, є її єдиним житлом, та загальна площа квартири не перевищує 140 кв. метрів. Відтак, у державного реєстратора були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру, проте останній знехтував вимогами законодавства та прийняв неправомірне рішення і вчинив незаконний запис про реєстрацію права власності на квартиру ТОВ «Кредитні ініціативи».

У судовому засіданні представник ТзОВ «Кредитні ініціативи» апеляційну скаргу підтримав, представник відповідачки її заперечив, вважає рішення суду законним.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що 14 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (Банк) та ОСОБА_4 (Позичальник) укладено кредитний договір №1901/0808/71-217, згідно з яким банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у вигляді кредиту у розмірі 60000 доларів США на строк з 14 серпня 2008 року по 14 серпня 2038 року включно та на умовах, передбачених у цьому договорі, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором.

14 серпня 2008 року між ВАТ «Сведбанк» (Іпотекодержатель) та ОСОБА_4 (Іпотекодавець) укладено іпотечний договір.

Відповідно до п. 1 іпотечного договору цим договором забезпечується належне виконання ОСОБА_4 вимог Іпотекодержателя, що випливають з кредитного договору №1901/080/71-217 від 14 серпня 2008 року.

Згідно з п. 2 іпотечного договору на забезпечення виконання основного зобов`язання Іпотекодавець передає в іпотеку Іпотекодержателю належне йому на праві власності майно: квартиру АДРЕСА_1 .

Згідно з п. 11 іпотечного договору Іпотекодержатель набуває право звернути стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання Іпотекодавцем основного зобов`язання повністю або частково, у тому числі якщо Іпотекодавець не поверне Іпотекодержателю суму кредиту, проценти за користування кредитом, пеню, іншу заборгованість, не сплатить платежі та штрафи, що передбачені та випливають з основного зобов`язання, а також в інших випадках, передбачених основним зобов`язанням та договором, у тому числі у випадку одноразового прострочення основного зобов`язання. При настанні зазначених у першому абзаці цього пункту договору випадків Іпотекодержатель надсилає Іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та зобов`язань, передбачених цим договором, у строк, що не перевищує тридцять календарних днів, та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога Іпотекодержателя залишається без задоволення, Іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до умов цього договору.

Пунктом 12 іпотечного договору передбачено, що за вибором Іпотекодержателя застосовується один із наведених нижче способів звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог Іпотекодержателя: 12.1 - з а рішенням суду; 12.2 - у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Для отримання виконавчого напису держатель подає нотаріусу документи, що підтверджують безспірність заборгованості Іпотекодавця за Основним зобов`язанням, а саме: заяву про невиконання Іпотекодавцем умов Основного зобов`язання, розрахунок заборгованості, свій примірник цього Договору. Виконавчий напис вчиняється на примірнику даного Договору, який після нотаріального посвідчення буде видано Іпотекодержателю. Вчинений нотаріусом виконавчий напис може бути оскаржено Іпотекодавцем виключно в судовому порядку; 12.3 - згідно з договором про задоволення вимог Іпотекодержателя, яким вважається застереження про задоволення Іпотекодержателя, викладене в п.п. 12.3.1. та 12.3.2. цього пункту Договору: 12.3.1. задоволення вимог здійснюється шляхом передачі Іпотекодержателю права власності на Предмет іпотеки в рахунок виконання Основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 Закону України "Про іпотеку". Відповідно до статті 37 Закону України "Про іпотеку" у випадку задоволення вимог Іпотекодержателя шляхом використання процедури, передбаченої в цьому підпункті п.12.3. договору, договір про задоволення вимог Іпотекодержателя, укладений шляхом здійснення цього застереження, є підставою для реєстрації права власності Іпотекодержателя на предмет іпотеки. При цьому, вважається, що предмет іпотеки набувається у власність Іпотекодержателя за вартістю, що буде визначена після прийняття Іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом Договору способу звернення стягнення на предмет іпотеки, на підставі висновку незалежного експерта суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджена сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. При цьому сторони домовляються, що кандидатура суб`єкта оціночної діяльності визначається Іпотекодержателем. При оцінці предмета іпотеки незалежний експерт повинен використовувати всі методи оцінки, які будуть передбачені чинним законодавством на момент оцінки. Якщо фактичний розмір заборгованості Іпотекодавця за основним зобов`язанням менший за вартість, що вказана у висновку незалежного експерта-суб`єкта оціночної діяльності, Іпотекодержатель перераховує різницю на поточний рахунок Іпотекодавця протягом 60 (шестидесяти) робочих днів з моменту набуття у власність Предмета іпотеки. Сторони, з розумінням змісту статті 37 Закону України "Про іпотеку" свідчать, що право Іпотекодержателя зареєструвати право власності на Предмет іпотеки на підставі положень цього підпункту п.12.3. цього Договору є безумовним, тобто підлягає реєстрації незалежно від претензій Іпотекодавця, а рішення про реєстрацію права власності на Предмет іпотеки може бути оскаржене Іпотекодавцем в судовому порядку лише у випадку, якщо він доведе, що Іпотекодавець повністю виконав Основне зобов`язання; або 12.3.2 Продажу Іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України "Про іпотеку" за ціною, що буде встановлена після прийняття Іпотекодержателем рішення про обрання передбаченого цим пунктом Договору способу звернення стягнення на Предмет іпотеки, відповідно до висновку незалежного експерта - суб`єкта оціночної діяльності, правоздатність якого підтверджується сертифікатом суб`єкта оціночної діяльності. При цьому, Сторони домовляються, що кандидатура суб`єкта оціночної діяльності визначається Іпотекодержателем. Для реалізації Іпотекодержателем права звернути стягнення на Предмет іпотеки способом, визначеним попереднім абзацом п.п.12.3.2. цього Договору, Іпотекодавець, керуючись ст. 237-239 Цивільного кодексу України, доручає Іпотекодержателю отримувати витяги з Реєстру прав власності на нерухоме майно щодо Предмета іпотеки, а також представляти інтереси Іпотекодавця в усіх державних органах, органах місцевого самоврядування, бюро технічної інвентаризації, установах, організаціях та підприємствах незалежно від форми їх власності, у відносинах з будь-якими фізичними та юридичними особами (незалежно від їх форм власності) з питань, пов`язаних із Предметом іпотеки, підписувати відповідні заяви та запити, а також отримувати будь-які документи відносно Предмета іпотеки. При цьому Іпотекодавець свідчить що, виконання дій, визначених попереднім абзацом п.п.12.3.2. цього Договору, здійснюється Іпотекодержателем на підставі цього Договору, без отримання будь-якої окремої довіреності.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 25 липня 2014 року в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №1901/0808/71-217 від 14 серпня 2008 року в сумі 1072147,21 грн. звернуто стягнення на користь ТОВ «Кредитні Ініціативи» на предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 та належить на праві приватної власності ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 14 серпня 2008 року, загальною площею 52,6 кв.м., із застосуванням процедури продажу - шляхом проведення прилюдних торгів, із визначенням та встановленням початкової ціни, визначеної на підставі оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності незалежним експертом на стадії оцінки майна. У мотивувальній частині рішення зазначена сума заборгованості станом на 01 липня 2013 року в іноземній валюті - 134135,77 доларів США.

29 травня 2014 року ОСОБА_4 зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 29 травня 2014 року. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_6 ».

Як убачається зі списку відправлення кореспонденції №338 ТОВ «Кредитні ініціативи» та інформації про відправлення цінних листів Укрпоштою, ОСОБА_4 16 жовтня 2019 року надсилались повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням за двома адресами: АДРЕСА_2 ; 2) с. Старий Олексинець Кременецького району Тернопільської області.

У копії зазначеного повідомлення вказано про наявність заборгованості ОСОБА_4 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» станом на 20.08.2019р. в розмірі 137394,31 доларів США, заявлено вимогу про сплату зазначеної суми в 30-денний строк та повідомлено, що в разі її невиконання ТОВ «Кредитні ініціативи» має намір звернути стягнення на предмет іпотеки.

З інформації про трекінг відправлення Укрпошти №492 вбачається, що поштове відправлення вручено особисто у м. Кременець.

Відповідно до висновку про вартість майна від 23 жовтня 2019 року, виконаного ТОВ «Незалежна експертна компанія», вартість квартири АДРЕСА_1 становить 564 470 грн.

Як убачається з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №197336397 від 23 січня 2020 року, квартира по АДРЕСА_3 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м., належить на праві приватної власності ТОВ «Кредитні ініціативи». Підстава виникнення права власності: повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та анулювання залишку заборгованості за основним зобов`язанням, серія та номер: 1168, виданий 16.10.2019, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи»; кредитний договір, серія та номер 19/01/0808/71-217, виданий 14.08.2008 року, видавник: Сторони; іпотечний договір, серія та номер: 6841, виданий 14.058.2014, видавник: приватний нотаріус Тернопільського міського нотаріального округу Березій З.А.; висновок про вартість майна, серія та номер: б/н, виданий 23.10.2019, видавник: ТОВ «Незалежна експертна компанія»; рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового відправлення, серія та номер: 506, виданий 16.10.2019, видавник: УКРПОШТА.

Позивач ОСОБА_2 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 , разом з нею зареєстровані: чоловік ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , син ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 08 жовтня 2019 року, виданою ТОВ «СОВР-1».

Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №198100348 від 28 січня 2020 року, квартира АДРЕСА_3 , загальною площею 52,6 кв.м., житловою площею 30,6 кв.м. перебувала у власності ОСОБА_1 та передана в іпотеку на підставі іпотечного договору від 14 серпня 2008 року. Наявності іншого нерухомого майна у її власності з зазначеної довідки не вбачається.

Частково задовольняючи позовні вимоги - скасовуючи запис про державну реєстрацію права власності Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» на квартиру АДРЕСА_1 та рішення державного реєстратора в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію прав та їх обтяжень суд першої інстанції виходив з того, що на виниклі між сторонами правовідносини поширюється дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону України «Про іпотеку»).

За приписами частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору.

Положеннями статті 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) визначено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки.

Із внесенням змін до цієї норми згідно із Законом України від 25 грудня 2008 року № 800-VI «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва» (далі - Закон № 800-VI) норми статті 37 Закону України «Про іпотеку» передбачають, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки.

Після внесення Законом № 800-VI змін до статті 36 Закону України «Про іпотеку» її нормами передбачено, зокрема, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Однією із загальних засад державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень є внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (частина перша статті 3 цього Закону у редакції, що була чинною на час державної реєстрації права власності на квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи»).

Перевірка документів та/або відомостей Державного реєстру прав, відомостей реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень є одним з етапів державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (частина перша статті 18 вказаного Закону у тій же редакції).

Зокрема, державний реєстратор встановлює: 1) відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема: відповідність обов`язкового дотримання письмової форми правочину та його нотаріального посвідчення у випадках, передбачених законом; відповідність повноважень особи, яка подає документи для державної реєстрації прав; відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться у Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах; наявність обтяжень прав на нерухоме майно; наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації; 2) перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; 3) під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, а також під час проведення державної реєстрації прав, які набуваються з прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником, крім випадків, коли державна реєстрація прав, похідних від права власності, здійснюється у зв`язку із вчиненням нотаріальної дії та такі документи були надані у зв`язку з вчиненням такої дії ; 4) під час проведення реєстраційних дій обов`язково використовує відомості Державного земельного кадастру та Єдиного реєстру дозвільних документів, що дають право на виконання підготовчих та будівельних робіт і засвідчують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, відомостей про повернення на доопрацювання, відмову у видачі, скасування та анулювання зазначених документів, а також відомості інших реєстрів (кадастрів), автоматизованих інформаційних систем, держателем (розпорядником, володільцем, адміністратором) яких є державні органи, шляхом безпосереднього доступу до них чи у порядку інформаційної взаємодії з Державним реєстром прав, у тому числі відомості, що містять персональні дані особи; 5) відкриває та/або закриває розділи в Державному реєстрі прав, вносить до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідні відомості про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів таких прав; 6) присвоює за допомогою Державного реєстру прав реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна у випадках, передбачених цим Законом; 7) виготовляє електронні копії документів, поданих у паперовій формі, та розміщує їх у реєстраційній справі в електронній формі у відповідному розділі Державного реєстру прав (у разі якщо такі копії не були виготовлені під час прийняття документів за заявами у сфері державної реєстрації прав); 8) формує за допомогою Державного реєстру прав документи за результатом розгляду заяв у сфері державної реєстрації прав; 9) формує реєстраційні справи у паперовій формі; 9-1) надає в установленому порядку та у випадках, передбачених Законом України "Про виконавче провадження", інформацію органу державної виконавчої служби або приватному виконавцю; 10) здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом (частина третя статті 10 вказаного Закону у зазначеній редакції).

Встановлено, що 07 червня 2014 року набрав чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», підпунктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно зі статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. м. для квартири та 250 кв. м. для житлового будинку.

Згідно з пунктом 23 статті 1 Закону України 12 травня 1991 року № 1023-XII «Про захист прав споживачів» (у редакції, що діяла на момент укладення кредитного договору та договору іпотеки) споживчий кредит - це кошти, що надаються кредитодавцем (банком або іншою фінансовою установою) споживачеві на придбання продукції.

Пунктом 4 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» передбачено, що протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм.

Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки (частина друга статті 36 Закону України «Про іпотеку»).

Отже, Закон України «Про іпотеку» прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним зі шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки.

Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому порядку) залежало не від наявності згоди іпотекодавця, а від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору.

Водночас Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» ввів тимчасовий мораторій на право іпотекодержателя відчужувати майно іпотекодавця без згоди останнього на його відчуження.

Судом установлено, що квартира АДРЕСА_1 підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», оскільки є предметом іпотеки за споживчим кредитом в іноземній валюті, використовується як місце постійного проживання позивача, є її єдиним житлом, та загальна площа квартири не перевищує 140 кв. метрів, що підтверджується довідкою про склад сім`ї від 08 жовтня 2019 року, виданою ТОВ «СОВР-1» та інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №198100348 від 28 січня 2020 року.

Доказів наявності у власності позивача іншого житла відповідачем не надано.

Таким чином суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що у державного реєстратора були наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказану квартиру за ТОВ «Кредитні ініціативи».

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі №802/1340/18-а та від 19 травня 2020 року у справі №644/3116/18.

Тому доводи відповідача про те, що ТОВ «Кредитні ініціативи» звернуло стягнення на предмет іпотеки у позасудовому порядку відповідно до умов іпотечного застереження, яке добровільно погоджено між сторонами при укладенні іпотечного договору, і положення Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» у цьому випадку не можуть бути застосовані, суд вважає необґрунтованими.

Оскільки місцевим судом повно та всебічно зясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обгрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення а судове рішення без змін.

Стосовно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.1, 375, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" залишити без задоволення.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 31 серпня 2020 року залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді