Справа № 310/6929/19
РІШЕННЯ

Іменем України

22 січня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Стручкової Л.І.,

за участі: секретаря судового засідання Вакал Н.А.,

представника заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника, заінтересована особа - Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року заявник ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого чоловіка ОСОБА_3 в обґрунтування заявлених вимог зазначила, що з 14.01.1987 року перебувала з ним в зареєстрованому шлюбі. Від даного шлюбу мають сина - ОСОБА_4 , 1988 року народження. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Розмір її пенсії завжди був мінімальним, чоловік же отримував приблизно 9600 грн. на місяць. Пенсія чоловіка була основним постійним джерелом існування, оскільки за ці кошти вони сплачували комунальні послуги, купували продукти харчування та медичні препарати. Вона та її покійний чоловік є внутрішньо переміщеними особами. Вона завжди перебувала на утриманні чоловіка. Після смерті чоловіка вона звернулась до ГУПФУ в Запорізькій області із заявою про переведення на пенсію по втраті годувальника. Однак, їй було відмовлено, оскільки нею не надано документів, що засвідчують факт перебування її на утриманні чоловіка. Їй було роз`яснено, що факт перебування на утриманні чоловіка має бути встановлений у судовому порядку. Просить суд встановити факт її перебування на утриманні чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Представник заявника ОСОБА_2 - ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала посилаючись на обставини викладені в заяві, просила їх задовольнити в повному обсязі. Додатково суду пояснила, що подружжя ОСОБА_2 спільно мешкали в АДРЕСА_1 , а в АДРЕСА_2 . Пенсія заявника майже в шість разів була меншою від пенсії чоловіка. Тобто фактично вона постійно перебувала на утриманні свого чоловіка.

Представник заінтересованої особи ГУ ПФУ в Запорізькій області в судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с.25, 34), заяву про розгляд справи за його відсутності не надав, причини неявки суду не повідомив.

Свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , кожна окремо, суду пояснили, що знайомі з подружжям ОСОБА_2 близько п`яти років, бували у них у гостях. Тимофєєви були переселенцями, мешкали в АДРЕСА_2 . З їх ставлення один до одного було видно, що чоловік був головою родини. Зі слів заявника знають, що чоловік отримував хорошу пенсію та утримував її. Наприкінці 2018 року подружжя ОСОБА_2 поїхали до м. Макіївка подивитись як там їх житло та майно. Заявник звідти зателефонувала та повідомила, що її чоловік помер, у нього стався серцевий напад, там вона його і поховала.

Суд, вислухавши представника заявника, покази свідків, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши надані докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, вважає, що заявлені вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав.

Відповідно до ч.7 ст.19 ЦПК України, окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно із п.2 ч.1 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до ст.36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, Непрацездатними членами сім`ї вважаються зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до п.8 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що за загальним правилом право на пенсію в разі смерті годувальника мають непрацездатні члени сім`ї годувальника, які були на його утриманні.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 з 14.01.1987 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 14.01.1987 року (а.с.16).

ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_4 (а.с.14).

Зі свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 19.12.2018 року Бердянським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, вбачається, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4).

З виписки по особовому рахунку №50 від 15.05.2019 року, яка видана КП ДНР «Комунальник-15», за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що у зазначеному помешканні з 19.06.1984 року зареєстрована ОСОБА_2 , з 02.06.1989 року - ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 помер), з 20.07.2004 року - ОСОБА_4 (а.с.17).

Згідно з довідки Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Бердянської міської ради Запорізької області від 09.11.2016 року про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи № ОСОБА_2 перемістилися з тимчасово окупованої території, місце її постійної реєстрації вказано: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 (а.с.6).

Відповідно до довідки Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області №1644 від 13.11.2019 року ОСОБА_3 знаходився на обліку в Бердянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області як отримувач пенсії за віком, розмір його пенсії станом на грудень 2018 року складав 9828,06 грн. (а.с.36).

Згідно із довідками Бердянського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 27.08.2019 року ОСОБА_2 знаходиться на обліку в Бердянському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області, як отримувач пенсії, розмір її пенсії станом грудень 2017 року складав 1612,72 грн., станом на грудень 2018 року - 1612,72 грн., а станом на серпень 2019 року - 2000 грн. (а.с.8-10).

Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані суду письмові докази, суд вважає встановленим факт перебування заявниці ОСОБА_2 на утриманні свого чоловіка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із чим заява ОСОБА_2 про встановлення факту перебування на утриманні підлягає задоволенню. Встановлення зазначеного факту має для заявниці юридичне значення, оскільки надасть їй можливість оформити пенсію по втраті годувальника.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 268, 273, 293, 294, 315-319, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 задовольнити.

Встановити факт, перебування ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , на утриманні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасники справи, яким повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 29.01.2020 року.

Суддя Бердянського міськрайонного суду

Запорізької області Л. І. Стручкова