Провадження №2/523/511/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2020 р. м.Одеса

Суворовський районний суд м. Одеси в складі:

головуючої судді - Середи І.В.,

за участю секретаря судових засідань - Щербан О.Д.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9, в м.Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання поновити реєстрацію місця проживання ,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради (далі -Департамент) про визнання незаконним та скасування рішення директора Департаменту Абрамова Є.Г. від 15.11.2017р. про скасування реєстрації місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації з попереднього місця проживання з адреси: АДРЕСА_2 , зобов`язання поновити реєстрацію місця проживання.

В обгрунтування вимог позивач вказувала на те, що 17.01.2018 р. вона отримала лист від Департаменту з повідомленням про зняття її та доньки з реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . Рішення відповідача вона вважає помилковим та таким, що порушує її права та права малолітньої доньки, оскільки гуртожиток за вказаною адресою знаходиться на балансі ОСГ «Заболотного-26 А» (далі ОСГ), яким було складено з нею договір найму житла, що є підставою для реєстрації їх місця проживання. Позивач також вважає, що Департамент вийшов за межі своїх повноважень. Вказані обставини стали підставою для звернення до суду.

В судовому засіданні представник позивача підтримала позов та просила вимоги задовольнити, оскільки прийнятим рішенням порушено права позивачів. До Департаменту надано усі необхідні документи визначені законом, в тому числі і договір найму житла, виданий балансоутримувачем з необхідним обсягом повноважень.

Представник відповідача подала до суду відзив в якому вказувала на законність прийнятого рішення, оскільки Департамент в своїй діяльності керується чинним законодавством України. Після реєстрації місця проживання було встановлено порушення, оскільки представлений договір найму не несе юридичних наслідків для позивачів, так як право на укладення договору найму є у Суворовської районного адміністрації Одеської міської ради на підставі її Положення, а ОСГ не має відповідних повноважень укладати такі договори. З огляду на вказане керівником було прийнято рішення про скасування раніше прийнятого рішення про реєстрацію позивачів, про що їх повідомлено.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом з`ясовано, що Департаментом було здійснено реєстрацію місця проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 з одночасним зняттям з реєстрації попереднього місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 та реєстрації місця проживання її малолітньої доньки, ОСОБА_4 за адресою реєстрації місця проживання матері.

Для вчинення реєстрації місця проживання до Департаменту ОСОБА_3 надала пакет документів, передбачених статтею 6 Закону «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» та пунктом 18 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 2 березня 2016 р. № 207, що містив зокрема, договір найму житла в будинку гуртожитку від 25.07.2016 р. про надання у термінове користування приміщень, що знаходяться у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного з об`єднанням співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" в особі голови правління Статнік Л.О., яка діяла на підставі Статуту з однієї сторони та ОСОБА_3 з іншої.

На виконання резолюції директора Департаменту від 18.04.2017 р. на лист Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.04.2017 р. № 01-05-6/5вх, Департаментом здійснено перевірку підстав реєстрації місця проживання позивачів, та за її результатами прийнято рішення про скасування вказаної реєстрації.

Підставою для прийняття вказаного рішення стала відсутність відповідних документів , що підтверджують право на проживання в житлі

Відповідно до статті 5 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК УРСР), державний житловий фонд перебуває у віданні місцевих Рад народних депутатів (житловий фонд місцевих Рад) та згідно зі статтею 51 ЖК УРСР, жилі приміщення в будинках житлового фонду місцевих Рад народних депутатів надаються громадянам виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті з депутатів Рад, представників громадських організацій, трудових колективів.

Згідно зі ст.327 ЦК України у комунальній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить територіальній громаді. Управління майном, що є у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Згідно з частиною 5 статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкта комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Статтею 29 даного Закону передбачено повноваження щодо управління комунальною власністю. Так, до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад відноситься, зокрема, управління в межах, визначених радою, майном, що належить до комунальної власності відповідних територіальних громад.

Відповідно до рішення виконавчого комітету Одеської міської ради від 26.05.2009 року № 521, гуртожиток, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , знаходиться у комунальній власності територіальної громади міста Одеси.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради № 479 від 24.09.2010 р. гуртожиток, розташований за адресою: АДРЕСА_3 , передано на баланс об`єднанню співвласників гуртожитку "Заболотного 26А".

Пунктом 3.2.4. Положення про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради, затвердженого рішенням Одеської міської ради «Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.02.2011 року № 384-VI «Про затвердження положень про виконавчі органи Одеської міської ради» від 13.02.2014р. № 4584-УІ, редакція якого діяла до 07.12.2016 р., Суворовська районна адміністрація виконувала функції уповноваженого органу власника житлового фонду жилих та нежилих приміщень, а також, відповідно до пункту 3.2.7 видавала ордери на жилі приміщення в гуртожитках, які перебувають на балансі територіальної громади міста та видає розпорядження про укладання договорів найму жилих приміщень в указаних гуртожитках; вирішує питання укладення та внесенню змін до договорів найму жилих приміщень та їх бронювання.

За нормами ст.16 Закону України «Про об`єднання співвласників гуртожитку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання: утворювати органи управління, визначати умови та розмір плати за їхню діяльність;приймати рішення про надходження та витрати коштів об`єднання;визначати порядок користування спільним майном відповідно до статуту об`єднання; укладати договори; виступати замовником робіт з капітального ремонту, реконструкції багатоквартирного будинку; встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів; здійснювати для виконання статутних завдань господарче забезпечення діяльності об`єднання в порядку, визначеному законом;визначати підрядника, укладати договори про управління та експлуатацію, обслуговування, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення майна з будь-якою фізичною або юридичною особою; здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів; захищати права, представляти інтереси співвласників у судах, органах державної влади і органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності;використовувати допоміжні приміщення у багатоквартирному будинку для потреб органів управління об`єднання; встановлювати сервітути, здавати в оренду допоміжні приміщення та інше спільне майно багатоквартирного будинку.

За нормами ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV, який діяв станом на укладення договору найма житла , балансоутримувач має право: 1) здійснювати функції утримання на балансі переданого йому за договором з власником майна та управляти їм чи передавати за договором повністю або частково функції управління управителю; 2) визначати порядок утримання, експлуатації та ремонту майна; 3) укладати договори на надання житлово-комунальних послуг; 4) приймати рішення щодо використання коштів на виконання капітального та поточного ремонтів; 5) здійснювати господарську діяльність у порядку, визначеному законом; 6) звертатися до суду про звернення стягнення на майно осіб, які відмовляються оплачувати рахунки за споживання житлово-комунальних послуг або відшкодовувати завдані збитки майну, що перебуває в нього на балансі.

Балансоутримувач зобов`язаний: 1) укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; 2) утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); 3) вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; 4) забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; 5) забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; 6) забезпечити належні експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Виходячи із вказаних норм у ОСГ відсутні повноваження на укладення договорів найму житла в будинку гуртожитку.

Посилання представника позивача на висновки і роз`яснення юридичного департаменту Одеської міської ради викладені в листі від 03.03.2011 р. щодо наявності у балансоутримувача ОСГ повноважень на укладання договорів найму житла, суд не приймає до уваги оскільки вони суперечать нормі ст.24 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року №1875-IV та Положенню про Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради.

При цьому, суд звертає увагу на те, що в протоколі загальних зборів членів об`єднання співвласників гуртожитку «Заболотного 26-А» від 07.10.2015 р. вказано про прийняте рішення за змістом якого тимчасово, до вирішення питання про укладення договору найму житла у гуртожитку, дозволено позивачам проживати в кімнаті 739 разом з прилеглим коридором, зобов`язано погасити заборгованість за приміщення. Рекомендовано ОСОБА_3 звернутися у встановленому порядку до компетентного органу за вирішенням питання про укладення з нею договору найму житла у гуртожитку.

В своєму листі голова правління ОСГ Статнік Л.О. повідомляє Суворовську районну адміністрацію Одеської міської ради про укладення з ОСОБА_3 договору про надання послуг на обслуговування будинку і прибудинкової території на підставі реєстрації в паспорті вчиненої Центром адміністративних послуг.

Як видно з договору про надання послуг на обслуговування будинку і прибудинкової території його укладено між сторонами 07.10.2015 р., тоді як адреса проживання позивачів зареєстрована 26.07.2016 р. на підставі договору найму житла з ОСГ від 25.07.2016 р.

За інформацією Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, вказаній в листі від 03.04.2017 р., документи на кімнату адміністрацією не надавалися.

Отже, договір найму житла в будинку гуртожитку від 25.07.2016 р. про надання у термінове користування приміщень, що знаходяться у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_1 укладений з об`єднанням співвласників гуртожитку "Заболотного 26А" не має правових наслідків, тому не може бути підставою для реєстрації місця проживання позивачів за цією адресою.

Відповідно до частини 2 статті 215 ЦК України, недійсним є иравочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно з частиною 2 статті 228 ЦК України, правочин, який порушує публічний порядок, є нікчемним.

За нормами ст.3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації - внесення інформації про зняття з реєстрації до реєстру територіальної громади, документів, до яких вносяться відомості про місце проживання/перебування особи, із зазначенням адреси житла/місця перебування із подальшим внесенням відповідної інформації до Єдиного державного демографічного реєстру в установленому Кабінетом Міністрів України порядку.

Як закріплено в п.28 Правил реєстрації місця проживання, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 207 від 02.03.2016 р. У разі виявлення такого порушення керівник органу реєстрації проводить перевірку підстав реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи, за її результатами складає висновок та приймає рішення про скасування реєстрації/зняття з реєстрації місця проживання/перебування особи. Про прийняте рішення особі надсилається письмове повідомлення за формою згідно з додатком 17, в якому зазначаються підстави його прийняття. Особу запрошують на прийом до органу реєстрації для внесення відповідних відомостей до документа, до якого вносяться відомості про місце проживання/перебування.

Відповідно до вимог ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Нормою ч. 2 ст.16 ЦК України встановлено, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Як визначено нормами ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Отже, враховуючи встановлені судом обставини та вказані норми, суд прийшов до висновку, що права позивачів не були порушені, відповідач діяв в межах наданих повноважень відповідно до норм законодавства України і на законних підставах, у зв`язку з відсутністю документу підтверджуючого право на проживання, скасував реєстрацію позивачів за адресою: АДРЕСА_1 .

Виходячи із вказаних висновків позов є безпідставним, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.12,13,76-81,258-259,263,265,268,273,279,354-355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_4 до Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради про визнання незаконним та скасування рішення, зобов`язання поновити реєстрацію місця проживання - залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 29.01.2020 р.

Суддя: