Провадження № 2/161/2974/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Ковтуненка В.В.,

за участі секретаря судових засідань Камінського Ю.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Луцьк цивільну справу № 161/11472/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом. Просить суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь борг в сумі 20 633,04 гривень та судові витрати з підстав, викладених в позовній заяві.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлялися належним чином, подали до суду спільну заяву про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують в повному об`ємі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнає частово, а саме в сумі 20 000,00 гривень. Таким чином, визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. У відповідності до положень ч. 3 статті 200 ЦПК України, приймаючи до уваги часткове визнання відповідачем заявленого позову, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є:

1) договори та інші правочини;

2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності;

3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі;

4) інші юридичні факти.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

18 грудня 2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики (а.с. 4). Відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики відповідач ( ОСОБА_2 ) позичив у позивача ( ОСОБА_1 ) грошові кошти в сумі 20 000,00 гривень. Відповідач зобов`язався повернути позивачу суму позики протягом 6 місяців з дня написання розписки (а.с. 4).

На підтвердження факту отримання ОСОБА_2 грошових коштів від ОСОБА_1 , відповідач склав письмову розписку (а.с. 4).

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

ОСОБА_2 зобов`язання з повернення грошових коштів відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики від 18 грудня 2018 року належним чином не виконав. В результаті чого в нього, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 20 000,00 гривень. Які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

При цьому, не підлягає до задоволення позовна вимога щодо стягнення з відповідача 3% річних в сумі 633,04 гривень. Оскільки із змісту позовної заяви достовірно вбачається, що ОСОБА_1 надав у позику ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 20 000,00 гривень на безпроцентній основі. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в цій частині.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Судом при розгляді справи встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було понесено та документально підтверджено судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840,80 гривень (а.с. 1). При цьому, суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача понесених і документально підтверджених судових витрат по сплаті судового збору, пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 815,00 гривень.

Приймаючи до уваги викладене та враховуючи, що ОСОБА_2 зобов`язання з повернення грошових коштів відповідно до умов укладеного між сторонами договору позики від 18 грудня 2018 року належним чином не виконав. В результаті чого в нього, згідно розрахунку позивача, мається заборгованість перед ОСОБА_1 в сумі 20 000,00 гривень. А тому за таких обставин, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, стягнення на користь позивача суми позики та судового збору.

Керуючись ст. ст. 11, 526, 625, 1049 ЦК України, ст.ст. 10-18, 81, 141, 200, 263-268 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 , заборгованість за договором позики від 18 грудня 2018 року, в сумі 20 000,00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_2 понесені і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 815,00 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя В.В. Ковтуненко