Ухвала

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 761/49076/18

провадження № 61-6481ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Дундар І. О. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Лідовця Р. А. у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ КОЛЛЕКТ» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах, усунення перешкод у здійсненні права користування, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку 02 квітня 2020 року подав касаційну скаргу на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 26 червня 2019 року, постанову Київського апеляційного суду від 16 грудня 2019 року та додаткову постанову Київського апеляційного суду від 12 лютого 2020 року.

Ухвалою Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у складі судді-доповідача Лідовця Р. А. касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху та встановлено строк для усунення недоліків, а саме: для надання права звернутися до суду із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження та навести підстави для поновлення строку, надавши відповідні докази, вказати підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) та сплатити судовий збір.

Ухвалою Верховного Суду від 27 серпня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення задоволено. У задоволенні клопотання заявника про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги відмовлено, продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків, оскільки ухвала Верховного Суду від 16 квітня 2020 року не виконана у повному обсязі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2020 рокуу задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання касаційної скарги відмовлено, продовжено ОСОБА_1 строк на усунення недоліків, оскільки ухвала Верховного Суду від 16 квітня 2020 року не виконана у повному обсязі.

08 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява, подана ОСОБА_1 , про відвід судді-доповідача Лідовця Р. А., яка обґрунтована тим, що у відповідача виникли сумніви щодо неупередженості, об`єктивності, безсторонності, справедливості судді при розгляді справи.

Ухвалою Верховного Суду від 21 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Лідовця Р. А. визнано необґрунтованою.

У частині другій та третій статті 40 ЦПК України передбачено, що питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

21 грудня 2020 року на виконання вимог частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід судді-доповідача ЛідовцяР. А. в порядку, встановленому частиною першою статті 33 ЦПК України, передано судді Верховного Суду Дундар І. О.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частини четвертої статті 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу (частина одинадцята статті 40 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (BELUKHA v. UKRAINE, N 33949/02, § 49 - 52, ЄСПЛ, від 09 листопада 2006 року).

Аналіз заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Лідовця Р. А. підтверджує, що в ній викладено незгоду заявника із процесуальним рішенням судді-доповідача Лідовця Р. А., що відповідно до статті 36 ЦПК України не є підставою для відводу судді, і не свідчить про існування об`єктивно обґрунтованих обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статтями 36, 40, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді-доповідача Лідовця Р. А. відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя І. О. Дундар