ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

15 грудня 2020 року м. Херсон

справа № 664/2717/17

провадження №22-ц/819/1061/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області у складі судді Бойко В.П. від 18 червня 2018 року в справі за позовом Олешківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Херсонської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України Херсонської області до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплачених пенсійних коштів,

встановив:

У листопаді 2017 року Олешківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Херсонської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України Херсонської області, звернулося до суду з позовом в якому просило стягнути з ОСОБА_1 завдану шкоду внаслідок надміру виплачених пенсійних коштів в сумі 33 751 грн.39 коп.

Позов мотивовано тим, що ОСОБА_1 за її заявою та на підставі поданих нею документів з 13 листопада 2013 року була призначена пенсія за віком, виплата якої була припинена з листопада 2016 року внаслідок виявлення факту не підтвердження даних про роботу ОСОБА_1 за період з 02.07.1973 по 19.12.1997 роки.

При поданні заяви про призначення пенсії, ОСОБА_1 надала заяву про відсутність трудової книжки внаслідок втрати та в підтвердження періоду роботи надала довідку видану ОАО «Армэлектромаш» про період її роботи на підприємстві з 02.07.1973 по 19.12.1997 року. Вказана довідка була підставою для призначення пенсії, оскільки лише цим документом підтверджувався страховий стаж, який необхідний для призначення пенсії за віком. Підставою видачі зазначеної довідки зазначені книги наказів за 1973-1997 роки та архівна особова справа №7145. Загальний трудовий стаж склав 24 роки 5 місяців 18 днів, документи щодо інших періодів трудового стажу не надавались.

Також, заявницею 20.11.2013 року було надано позивачу заяву про зобов`язання повернути суму пенсії, якщо довідки про період роботи не підтвердяться.

Позивач на свої неодноразові запити до компетентного органу Вірменії щодо підтвердження наданої заявницею довідки від Національного архіву Вірменії отримав довідку про невиявлення даних про трудову діяльність ОСОБА_1 . Отже, ОСОБА_1 надала для призначення пенсії недостовірні дані про свій страховий стаж. Про недостовірність інформації зазначеній в довідці, окрім отриманої відповіді за запит позивача свідчать також пояснення ОСОБА_1 від 13.12.2016 року в яких вона не заперечує той факт, що вона не працювала на посаді зазначеній в довідці та зазначає про роботу з 1974 року, в той час як у довідці зазначено з 1973 року.

Враховуючи наведене, позивач зазначає, що наявні підстави вважати про умисне надання ОСОБА_1 недостовірної інформації про факт своєї роботи. Правовим обґрунтуванням спірних правовідносин позивач зазначає норми статтей 1166,1212 ЦК України, статті 50,102 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Заочним рішенням Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 червня 2018 року позов задоволено. Суд ухвалив: стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , код НОМЕР_1 , реєстраційна адреса - АДРЕСА_1 на користь Головного управління Пенсійного фонду України Херсонської області завдану шкоду внаслідок надміру виплачених пенсійних коштів в сумі 33 751,39 грн. (Тридцять три тисячі сімсот п`ятдесят одна грн. 39 коп.); та на користь держави судовий збір в сумі 1762,00 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні заявлених до неї позовних вимог. В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що для призначення пенсії вона надала достовірну інформацію щодо її роботи в Республіці Вірменія, а запити Пенсійного фонду щодо перевірки наданої нею інформації та отримані відповіді, які послугували для припинення пенсії спростовуються наданої нею архівною довідкою від 15.02.2019 року №с-01043, яку суд до належної уваги не прийняв . Посилається також на те, що відмова суду у перегляді рішення за нововиявленими обставинами також є помилковою. Зазначає, що оскільки ні зловживань, ні недобросовісності з її боку не було то у позивача не було підстав як для припинення її пенсії, так і для звернення з вимогами про стягнення з неї коштів, які позивач вважає надміру виплаченими.

У відзиві на апеляційну скаргу начальник Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області доводи скарги не визнала, рішення суду вважає законним та обґрунтованим.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник позивача зазначила, що за діючим законодавством ОСОБА_1 пенсія повинна була бути призначена відповідно до поданих нею документів, а саме архівної довідки. Проте, позивач повинен здійснити перевірку даних, які містяться в такій довідці, а тому враховуючи чисельні запити в архівні установи Республіки Вірменія, що потребувало значного часу отримання відповіді, були отримані відомості, які спростовують надану відповідачкою довідку для призначення пенсії. Також, оскільки у позивача не було за законом підстав для не призначення пенсії, проте сукупність обставин у тому числі письмові пояснення відповідачки щодо її проживання та реєстрації на Україні під час роботи в Вірменії, надання нею довідки, яка потребувала перевірки, ОСОБА_1 під час призначення її пенсії надала заяву, в якій вказала, що вона зобов`язується виплатити одноразово всю суму отриманої нею пенсії за віком у випадку не підтвердження справжності довідки щодо місця її роботи. Вважає, що відповідачка при наданні довідки про стаж роботи у Республіці Вірменія діяла недобросовісно, оскільки знала, що не працювала на підприємстві за посадою зазначеній в довідці.

Задовольняючи позов суд першої інстанції пославшись на норми ст. 1166 ЦК України, виходив з того, що за період з 13.11.2013 по 31.10.2016 утворилась переплата пенсійних коштів в загальній сумі 33 751,39 грн., яку належить стягнути на користь позивача, оскільки при оформленні пенсії ОСОБА_1 надала недостовірну інформацію, тим самим порушила норми Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Внаслідок не підтвердження даних про період роботи ОСОБА_1 за період з 02.07.1973 по 19.12.1997 роки права на пенсію за віком ОСОБА_1 не має.

Заслухавши доповідача, представників позивача та відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 , перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Олешківському районі Херсонської області та з 13 листопада 2013 року за її заявою від 13.11.2013 року отримувала пенсію за віком відповідно до Закону України „Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Підставою для призначення пенсії стала надана відповідачкою довідка №0-37/46 від 04.04.2012 виданою ВАТ «Армелектромаш», в якій зазначено наступне: мовою оригіналу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , действительно работала на ПО «Армэлектромаш» - е с 02.07.1973г. (пр. №56 от 02.07.73г.) по 9.12.1997г. (пр. №61 от 19.12.97г.) в качестве комплектовщика, обмотчика в цех№9. Основание: книги приказов за 1973-1997 гг, архивное личное дело №7145 / а.с.12/. Надалі довідка містить перелік наказів та підстав щодо перейменування підприємства.

Судом апеляційної інстанції, учасниками справи оглянуто оригінал пенсійної справи ОСОБА_1 . До заяви про призначення зазначеного виду пенсії відповідно до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 27.12.2005 №1566/11846, ОСОБА_1 надала наступний перелік документів: копію паспорта громадянина України НОМЕР_2 , виданий Цюрупинським РВ УМВС України в Херсонській області 10.01.2006 року, з відміткою про реєстрацію від 16.06.1989 в АДРЕСА_2 ; копію Картки фізичної особи -платника податків про присвоєння ідентифікаційного номеру; довідку № 03-37/46 від 04.04.2012 видану (далі російською) Открытый акционерным обществом «Армэлектромаш» про період роботи на підприємстві з 02.07.1973 по 19.12.1997 року; довідку № 89 від 25.10.2013 р. видану (далі російською) Открытым акционерным обществом «Армэлектромаш» про розмір заробітної плати за період з 1985 по 1989 роки. Оскільки ОСОБА_1 до заяви про призначення пенсії не надано трудову книжку, а також враховуючи те, що згідно довідки, яку надано в підтвердження трудового стажу ОСОБА_1 працювала у період з 02.07.1973 по 19.12.1997 в м. Єреван, поряд з цим згідно даних паспорту була зареєстрована в м. Цюрупинськ з 1989 року, до заяви про призначення пенсії ОСОБА_1 було надано додаткові заяви та пояснення, а саме: заяву ОСОБА_1 від 13.11.2013 про відсутність трудової книжки, оскільки вона втрачена, та пояснення щодо збігу періоду реєстрації в м. Цюрупинськ, та роботи в цей же період в м.Єреван; заяву ОСОБА_1 від 20.11.2013 про зобов`язання повернути суму пенсії, якщо довідки про період роботи не підтвердяться. Пенсійна справа також містить чисельні запити до відповідних органів Республіки Вірменія щодо підтвердження відомостей про трудовий стаж ОСОБА_1 .

Суд першої інстанції зазначив, що факт невідповідності наданої відповідачкою довідки встановлено після надходження відповіді на неодноразові запити Департаменту пенсійного забезпечення Пенсійного фонду України від 23.04.2014 № 4648/02-3 від 11.02.2016 № 2622/03, а саме отримано довідку з Національного архіву Вірменії від 12.07.2016 № С-5785 про те, що в документах по особовому складу ПО „Армэлектромаш дані про трудову діяльність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не виявлені. Зазначено, що номери та дати наказів відносяться до інших громадян, а в особових картках ім`я ОСОБА_1 не знайдено, також не знайдена особова карта ФТ-2 у зв`язку з чим надати довідку про трудову діяльність за 02.07.1973-19.12.1997 не надається можливим / а.с.14/.

Призначена відповідачці пенсія виплачувалася з моменту призначення по жовтень 2016 року в загальній сумі 33751,39 грн. З листопада 2016 року виплата пенсії пенсіонеру припинена, оскільки був виявлений факт не підтвердження даних про роботу ОСОБА_1 за період з 02.07.1973 по 19.12.1997 роки. При поданні заяви про призначення пенсії, ОСОБА_1 надала заяву, що трудова книжка втрачена, в підтвердження періоду роботи надала довідку видану ОАО «Армэлектромаш» про період роботи на підприємстві з 02.07.1973 по 19.12.1997 року. Підставою видачі зазначеної довідки вказані книги наказів за 1973-1997 роки та архівна особова справа №7145. Наведена довідка була підставою для призначення пенсії, оскільки лише цим документом підтверджувався страховий стаж, який необхідний для призначення пенсії за віком. Таким чином при призначенні пенсії за віком до страхового стажу було зараховано період роботи в ПО „Армэлектромаш з 02.07.1973 по 19.12.1997 року, який було підтверджено довідкою від 04.04.2012 № 0-37/46, виданою ОАО „Армэлектромаш. Загальний трудовий стаж склав 24 роки 5 місяців 18 днів, документи щодо інших періодів трудового стажу не надавались.

Суд першої інстанції зазначив, що до досягнення віку, встановленого Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (абзацом першим цієї статті), право на пенсію за віком мають жінки 1961 року народження і старші після досягнення ними такого віку: 55 років - які народилися до ІНФОРМАЦІЯ_4 включно.Тобто враховуючи, що ОСОБА_1 народилась ІНФОРМАЦІЯ_5 мала б право на пенсію при досягненні 55 років та при наявності страхового стажу не менше 15 років. Оскільки весь стаж роботи не підтверджено, то ОСОБА_1 права на пенсію за віком не мала. У зв`язку з не підтвердженням факту роботи відповідно відсутністю права на отримання пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року № 1058-ІV за період з 13.11.2013 по 31.10.2016 утворилася переплата пенсійних коштів в загальній сумі 33 751,39 грн. (Довідка управління координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління Пенсійні фонду України в Херсонській області № 5858/04-02 від 03.11.2016).

Стаття 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у редакції, чинній на час подання позову, встановлювала, що наслідком надмірної виплати пенсіонерові пенсії через зловживання з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо) є стягнення таких сум.

Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у редакції, чинній на час подання позову, суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Звертаючись з цим позовом до ОСОБА_1 про стягнення надміру виплаченої пенсії за період з 13.11.2013 по 31.10.2016 у розмірі 33751,39 гривень, позивач послався на статтею 1166 ЦК України і просив стягнути дану суму як майнову шкоду, завдану неправомірними діями відповідача.

Проте сума надміру виплаченої пенсії є майном, збереженим без достатньої правової підстави, і на правовідносини щодо повернення цієї суми поширюються положення глави 83 ЦК України, натомість стаття 1166 ЦК України, яка врегульовує порядок відшкодування шкоди у деліктних правовідносинах, до спірних правовідносин не підлягає застосуванню.

Водночас незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові. Зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Суди, з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу на обґрунтування своїх вимог або заперечень послався не на ті норми права, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснюють правильну правову кваліфікацію останніх та застосовують для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Такі дії суди вчиняють згідно з принципом jura novit curia («суд знає закони»), за змістом якого суди уповноважені під час розгляду справи самостійно перевірити доводи сторін щодо порушення їх прав.

Оскільки саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію правовідносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначення, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору, і самостійне застосування судом для прийняття рішення саме такої норми матеріального права не суперечить положенням цивільного процесуального законодавства.

Подібні за змістом правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 4 грудня 2019 року у справі № 917/1739/17.

Отже, спірні правовідносини, які виникли щодо стягнення надміру виплаченої пенсії, врегульовані статтями 1212, 1215 ЦК України.

Зловживанням з боку пенсіонера в розумінні частини першої статті 103 Закону № 1788-ХІІ є, зокрема, подання ним документів з явно неправильними відомостями.

Відповідно до частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до частини першої статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом.

До правовідносин щодо набуття грошових коштів без достатньої правової підстави, якщо ці кошти є пенсійною виплатою, яка проведена іншою особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, застосуванню підлягають положення статті 1215 ЦК України, за якою зазначені грошові кошти поверненню не підлягають.

При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, отже, зазначене у статті 1215 ЦК України майно підлягає поверненню у разі наявності цих фактів.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом України у постанові від 02 липня 2014 року у справі № 6-91цс14.

Отже тлумачення статті 1215 ЦК України свідчить, що законодавцем передбачені два виключення із відповідного правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати.

При цьому правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються, і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум.

Вирішуючи питання доведення відповідачем недобросовісності ОСОБА_1 колегія суддів виходить з наступного.

За паспортними даними ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 16.06.1989 року зареєстрована в буд. АДРЕСА_2 / а.с.10/.

Заявою від 13.11.2013 року повідомила пенсійний орган, що своєчасно не зверталася за призначенням пенсії внаслідок відсутності довідок на підтвердження стажу, трудову книжку надати не може внаслідок її втрати підприємством, незважаючи на реєстрацію місця проживання в м. Цюрупинськ, фактично до 1997 року проживала у Вірменії / а.с.11/.

Надана ОСОБА_1 довідка за №0-37/46 від 04.04.2012 «Открытого акционерного общества «Армэлектромаш» Республика Армения» містить відомості що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дійсно працювала на ПО «Армелектромаш» - з 02.07.1973 року ( наказ №516 від 02.07.1973р.) по 19.12.1997 р. (наказ №61 від 19.12.1997 р) в якості «комплектовщика, обмотчика в цех». Підстава: книги наказів за 1973-1997 рр, архівна особиста справа №7145 / а.с.12/.

На запити Управління Пенсійного Фонду України від 23.04.2014 року та від 11.02.2016 року надана від Національного архіву Вірменії наступна відповідь за №С-5785 від 12.07.2016 року (мовою оригіналу): В ответ на Ваш запрос №4648/02-3 от 11.02.2016 г. сообщаю, что в документах по личному составу ПО «Армелектромаш» данные о трудовой деятельности ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не обнаружены. ОСОБА_2 на то, что имеется личное дело №7145 (архивное №3044) приказы №516 от 02.07.1973г, №61 от 19.12.1997 г. относятся к другим гражданам, в лицевых счетах имя ОСОБА_1 не обнаружено, также не обнаружена личная карта ФТ-2, в связи с чем выдать справку о трудовой деятельности за 02.07.1973-19.12.1997 г.г. не представляется возможным/ а.с.14/.

Колегія суддів також вважає за можливе звернути увагу на наступне.

08.04 2019 року ОСОБА_1 зверталася з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, надавши архівну довідку того ж органу і за підписом тієї ж особи, яка надавала інформацію Пенсійному фонду на його запит, а саме архівна довідка № С-1043 від 15.02.2019 року яка містить наступні відомості (мовою оригіналу): Согласно личного дела работников ПО «Армэлектромаш» и ЗАО «Армэлектромаш» ОСОБА_1 (02.07.1956 г.р.) 2 июля 1973 г. (пр. №516 от 02.07.1973г.) принята на работу в цех №9 комплектовщицей и 19 декабря 1997 г. (пр. №61 от 19.12.1997г.) освобождена от работы. Основание: ф.НАА-713, д.3044 (личное дело). Сообщаю, что в книге приказов П/О «Армэлектромаш» и ЗАО «Армэлектромаш» за 1973г. и 1997г. сведений о приеме на работу и освобождении от работы ОСОБА_1 не обнаружено. Также сообщаю, что в личном деле сведений о стаже в поликлиннике не прописано» / а.с.56/.

Проте, з урахуванням наданої ОСОБА_1 архівної довідки № С-1043 від 15.02.2019, УПФ України в Херсонської області звернулося з запитом та Національним архівом Вірменії надана відповідь за № С-12043 від 02.08.2019 року (за підписом тієї ж особи, яка підписувала архівну довідку для відповідачки № С-1043 від 15.02.2019 року), в якій повідомляють ( мовою оригіналу): «… что в книгах приказов ПО «Армэлектромаш» сведений о трудовой деятельности ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) не обнаружено. Приказы №516 от 02.07.1973 г и №61 от 19.12.1997 г. относятся к другим работникам. Расчетные табуллаграмы в цех №9 табельный номер (26456) отсутствуют. ОСОБА_1 зарплату не получала никогда. В ранее выданой нами архивной справке (С-1043 от 2019) информация выдана из личного дела ОСОБА_1 . Прилагаются копии приказом №516, №61 из книг приказов и 2 корешок из личного дела. Полагаю, что личное дело Карапетян Цовинар Смбатовны было оформлено позже. Приложение: 3 листа» / а.с.83/

Додана архівною установою до вищенаведного листа копія корінців із особової справи, в одному з яких зазначено, що він має силу пропуску, містить табельний номер №26456, розрахункові документи на який відсутні та зазначення наказу №516 від 02.07.1973 р., копія якого не містить відомостей щодо відповідачки, інший корінець щодо звільнення не є наказом про звільнення / а.с.86/.

В той же час, заява ОСОБА_1 від 13.12.2016 року пенсійному органу щодо питань, які виникли у зв`язку з наведеними довідками містить викладену відповідачкою інформацію що, архівні дані з приводу її трудового стажу можуть знаходиться в Міністерстві охорони здоров`я Вірменії або в Національному архіві Вірменіїї, оскільки на ТОВ «Армелектромаш» даних не виявлено. Вказує, що початок її трудової діяльності припадає на 1974 рік в медсанчастині ТОВ «Армелектромаш» / а.с.111/. Вказана заява відповідачки свідчить, що проте, що заявляючи про початок трудової діяльності - 1974 рік в медсанчастині ТОВ «Армелектромаш», та подаючи пенсійному органу довідку №0-37/46 від 04.04.2012 про стаж своєї роботи з 1973 року в якості "комплектовщика, обмотчика в цеху №9", діяла недобросовісно, зловживала шляхом подання довідки з явно неправильними відомостями.

Таким чином, доводи апеляційної скарги щодо відсутності з боку відповідачки зловживань, недобросовісності спростовуються вищенаведеним.

ОСОБА_1 рішення комісії щодо припинення пенсії не оскаржувала, а тому доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для припинення її пенсії не є предметом розгляду в даній справі.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні, а тому заочне рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області підлягає залишенню без змін. Разом з тим, з мотивувальної частини судового рішення слід виключити посилання на норму ст. 1166 ЦК України з підстав вищенаведених.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374,375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Цюрупинського районного суду Херсонської області від 18 червня 2018 року залишити без змін. Виключити з мотивувальної частини судового рішення посилання на норму ст. 1166 ЦК України.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий: І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г.Чорна

Повний текст судового рішення складено 21 грудня 2020 року.

Суддя І.В. Склярська