Постанова

Іменем України

16 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 233/5246/19

провадження № 61-21894св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник (божник)- ОСОБА_1 ,

суб`єкт оскарження - державний виконавець Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

у Донецькій області Щербак Ю. В.,

заінтересована особа (стягувач) - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 28 жовтня

2019 року в складі судді Бєлостоцької О. В. та постанову Донецького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року в складі колегії суддів:

Корчистої О. І., Біляєвої О. М., Тимченко О. О.

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст скарги

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (далі - державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області) Щербак Ю. В.

Заява мотивована тим, що в провадженні Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області перебуває виконавче провадження № 58935691

з примусового виконання виконавчого листа № 2-3058/2005 про стягнення

з нього на користь ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , 2003 року народження, в розмірі ј частини від заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26 вересня 2005 року і до досягнення дитиною повноліття.

Виконавче провадження №58935691 відкрито на підставі постанови державного виконавця від 18 квітня 2019 року, яка, в порушення вимог діючого законодавства, не була направлена на його адресу у спосіб, передбачений законом.

30 липня 2019 року він отримав постанову державного виконавця від 01 липня 2019 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та постанову про виправлення помилки від 17 липня

2019 року, в якій зазначено розмір стягуваної з нього суми заборгованості по аліментам 173 565,66 грн.

Вказані постанови вважає необґрунтованими, а зазначену в них суму заборгованості надуману виконавцем, оскільки той не вжив заходів щодо отримання інформації про розмір сплачених аліментів, не направив запит за місцем роботи боржника, не запитав цю інформацію у сторін, а самостійно визначив розмір заборгованості, який є завищеним.

Враховуючи викладене, відповідно до статей 13, 28, 48 Закону України «Про виконавче провадження» заявник просив:

- поновити пропущений строк на оскарження;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Щербак Ю. В. щодо винесення постанов про звернення стягнення від 01 липня 2019 року та про виправлення описки від

17 липня 2019 року;

- скасувати постанови державного виконавця Краматорського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції

у Донецькій області Щербак Ю. В. про звернення стягнення від 01 липня

2019 року та від 17 липня 2019 року;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області на його користь судові витрати в розмірі 5 000,00 грн.

Короткий зміст рішень суду першої та апеляційної інстанцій

Ухвалою Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від

28 жовтня 2019 року, залишеною без змін постановою Донецького апеляційного суду від 27 листопада 2019 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й суд апеляційної інстанції, виходив з того, що оскаржені постанови державного виконавця Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Щербак Ю. В. про звернення стягнення на заробітну плату від 01 липня 2019 року та про виправлення помилки від

17 липня 2019 року відповідають вимогам та винесені державним виконавцем у спосіб та у межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкції з організації примусового виконання рішень, права заявника зазначеними постановами не порушенні. Крім того, ОСОБА_1 фактично не згодний із розміром заборгованості по аліментам, визначеним державним виконавцем, проте не звертався до суду з приводу вирішення спору щодо розміру заборгованості із сплати аліментів в порядку, передбаченому діючим законодавством.

Аргументи учасників справи

У грудні 2019 року ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить судові рішення скасувати, ухвалити нове рішення про задоволення скарги в повному обсязі.

Касаційна скарга мотивована тим, що державним виконавцем було складено розрахунок заборгованості, однак в порушення пункту 4 розділу XVI Інструкції

з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року №512/5, не зазначений сукупний розмір заборгованості. Державний виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості зі сплати аліментів щомісяця (додаток 15) та у випадках, передбачених частиною четвертою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» повідомляти про розрахунок заборгованості стягувача і боржника. Відсутність належного розрахунку заборгованості вказує на необґрунтованість та невмотивованість постанови про звернення.

Відзив іншими учасниками справи на касаційну скаргу не подано.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 16 січня 2020 року відкрито касаційне провадження в цій справі.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ», який набрав чинності 08 лютого 2020 року, касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

01 грудня 2020 року ухвалою Верховного Суду справу призначено до судового розгляду.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суди встановили, що постановою Апеляційного суду Донецької області від

20 березня 2018 року відновлено втрачене судове провадження в цивільній справі № 2-3058/2005, яка розглядалась Центрально-Міським районним судом м. Макіївки Донецької області за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів в розмірі ј частини від заробітку/доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи

з 26 вересня 2005 року на утримання дитини ОСОБА_5 , до досягнення дитиною повноліття, в частині повного тексту судового рішення від 17 жовтня 2005 року.

01 липня 2019 року державним виконавцем Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Щербак Ю. В. у виконавчому провадженні № 58935691 з примусового виконання виконавчого листа № 2-3058/2005, виданого

06 березня 2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь

ОСОБА_4 аліментів на утримання сина ОСОБА_5 , 2003 року, винесено постанову про звернення стягнення на доходи боржника

ОСОБА_1 , які він отримує в ТОВ «Караван-Сарай». Вказана постанова містить інформацію про заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів

в розмірі 141 894,30 грн, яка утворилась з 01 січня 2015 року.

17 липня 2019 року державним виконавцем Краматорського міського ВДВС ГТУЮ у Донецькій області Щербак Ю. В. винесено постанову про виправлення помилки у процесуальному документі - в постанові про звернення стягнення на заробітну плату від 01 липня 2019 року, а саме змінено дату утворення заборгованості на 01 квітня 2015 року та змінено суму заборгованості на 173 565,66 грн.

Згідно розрахунку державного виконавця Щербак Ю. В. станом на 30 квітня

2019 року заборгованість ОСОБА_1 по сплаті аліментів на користь ОСОБА_6 згідно виконавчого листа № 2-3058/2005 становить 178 590,66 грн.

Згідно розрахунку, наданого представником заявника адвокатом Сакун В. А., розмір заборгованості ОСОБА_1 за аліментами за період часу з квітня 2015 року по квітень 2019 року становить 134 876,26 грн.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до частин першої, третьої статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів. Про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Частиною першою, третьою, восьмою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній на час прийняття оскаржених рішень державного виконавця) визначено, що порядок стягнення аліментів визначається законом. Визначення суми заборгованості зі сплати аліментів, присуджених як частки від заробітку (доходу), визначається виконавцем

у порядку, встановленому СК України. Спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи

у порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини третьої статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем,

а в разі виникнення спору - судом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі

і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 201/10329/16-ц (провадження № 14-496цс19) вказано, що оскільки скаржник звернувся до суду, який видав виконавчий документ, зі скаргою на дії державного виконавця щодо розрахунку аліментів у порядку контролю за виконанням судового рішення, така скарга має розглядатися за правилами цивільного судочинства.

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові від 22 травня 2020 року у справі № 686/4394/18 (провадження № 61-45810св18) зробив висновок, що «спір щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи. Залежно від предмета та суті вимог така заява може розглядатися у порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, або

у позовному провадженні».

У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 22 квітня 2020 року в справі № 641/7824/18 (провадження № 61-10355св19) вказано, що «завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. В порядку судового контролю за виконаннямсудових рішень такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси сторони виконавчого провадження порушені, а скаржник використовує цивільне судочинство для такого захисту. По своїй суті ініціювання справи щодо судового контролю за виконанням судових рішень не для захисту прав та інтересів є недопустимим».

Суди в межах вимог скарги у цій справі зробили правильний висновок про відмову у її задоволенні встановивши, що оскаржені постанови державного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату та про виправлення помилки винесені державним виконавцем у спосіб та у межах повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», визначений державним виконавцем розмір заборгованості по аліментам ОСОБА_1 не оскаржував, і його права зазначеними постановами не порушенні. При цьому, не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань (частина друга статті 410 ЦПК України).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги не дають підстав для висновку, що судові рішення ухвалені без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду. У зв`язку з наведеним колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції - без змін.

Керуючись статтями 400, 402, 410, 416 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від

28 жовтня 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від

27 листопада 2019 залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: Н. О. Антоненко

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

М. Ю. Тітов