Справа № 404/292/15-ц
Номер провадження 4-с/404/40/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

у складі: головуючого судді Павелко І.Л.

за участі секретаря Пилипенко Є.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу ОСОБА_1 заінтересовані особи державний виконавець Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Целікової Г.Ю., стягувач ОСОБА_2 про визнання дій державного виконавця незаконними та вчинити певні дії ,-

Встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою в якій просить визнати протиправною бездіяльність державного виконавця Любашівського районного ВДВС ГТУЮ в Одеській області Целікової Г.Ю. в виконавчому провадженні № 49486905 щодо не зняття арешту з майна, зняти арешт з його рухомого та нерухомого майна в виконавчому провадженні № 49486905 накладений постановою державного виконавця від 27.11.2015 року.

Скаргу обґрунтовує тим, що він заборгованості по аліментам не має, є переплата по аліментам а тому арешт необхідно зняти.

Заслухавши пояснення скаржника , стягувача , дослідивши докази по справі в їх сукупності суд находить скаргу яка задоволенню не підлягає.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 09 квітня 2015 року справа №404/292/15-ц, провадження №2/404/1141/15 розірвано шлюб та з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дітей.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

На виконанні Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції знаходиться виконавче провадження № 49486905 з примусового виконання виконавчого листа Кіровського райсуду м. Кіровограда № 404/292/15 ц від 19.06.2015 року про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та, ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку, та до досягнення їх повноліття, - Софії 14.10.2028 року та Валерії ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Вказане виконавче провадження відкрито державним виконавцем -27.11.2015 року. Відповідно до заяви стягувач просила стягнути аліменти починаючи з 19.01.2015 року.

Відповідно до ст. 25 Закону України «Про виконавче провадження» ( редакції яка діяла до 02.06.2016) державний виконавець зобов`язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред`явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред`явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п`ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених Законом. У разі відкриття виконавчого провадження за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів, строк для самостійного виконання рішення не надається.

Відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» ( редакції яка діяла до 02.06.2016) арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатись державним виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку на самостійне виконання рішення ( якщо така постанова не виносилась під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна.

Відповідно до п. 4.1.8. Інструкції з організації примусового виконання рішення ( яка діяла в 2015 році ) розпочинаючи виконання рішення про стягнення коштів державний виконавець зобов`язаний винести постанову відповідно до частини другої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

З оглянутого в судовому засіданні виконавчому провадженні вбачається, що 27.11.2015 року було відкрито виконавче провадженні та того ж числа у виконавчому провадженні державним виконавцем Зорівчак А.В. винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, інформацію про яку внесено до відповідних реєстрів.

До 20.02.2017 року у боржника була заборгованість по аліментам що він підтвердив в судовому засіданні.

20.02.2017 року до відділу надійшла письмова заява боржника ОСОБА_1 про сплату ним аліментів в сумі 11000 грн. з доданням відповідних квитанцій.

Державним виконавцем у виконавчому провадженні обчислено розрахунок заборгованості, де заборгованість станом на 01.02.2017 року склала 5946,94 грн., а потім обчислена на 01.10.2017 року склала 3498,94 грн. ,а на 28.02.2019 року заборгованість відсутня та переплата склала 17199,96 грн.

Відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» законодавцем встановлені виключні випадки у виконавчому провадженні в яких державний виконавець знімає арешт з усього майна боржника. Так статтею 59 цього закону визначено, що арешт з майна боржника знімається у разі:

1)отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом;

2)надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів , стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника;

3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний

розрахунок за придбане майно на електронних торгах;

4)наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності -суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням;

5)відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно;

6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів

забезпечення позову;

7)погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника;

8)отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову;

9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні

положення" цього Закону.

Беззаперечно до ч. 7 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна боржника знімається у випадку погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, але якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника. Відповідно до резолютивної частини вище вказаного рішення виконувати його необхідно до настання дітей повноліття, а отже до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Представник боржника - адвокат Пілюк Р.В. 05.06.2019 року звернувся до відділу зі скаргою на бездіяльність старшого державного виконавця Целікової Г.Ю. та просив виключити данні про арешт майна боржника ОСОБА_1 з реєстрів речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Боржник ОСОБА_1 звернувся до Кіровського райсуду м. Кіровограда з проханням визнати бездіяльність державного виконавця Любашівського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області Целікової Г.Ю., зняти арешт з його майна накладеного постановою, № 49486905, про те не довів прямого порушення Закону старшим державним виконавецем Целіковою Г ОСОБА_5 під час здійснення нею своїх повноважень. В судовому засіданні при розгляді скарги ОСОБА_1 пояснив, що він має мінливі заробітки, офіційно ніде не працює, виконавчий лист знаходиться у державного виконавця, аліменти платить особисто про що приносить квитанції у виконавчу службу.

Постанову державного виконавця від 27.11.2015 року про накладення арешту на майно боржника ОСОБА_1 не оскаржив.

Не вказав в своїх скаргах і як саме ним буде забезпечено виконання рішення в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника, що передбачено в ч. 7 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», навіть у випадку погашення заборгованості із сплати періодичних платежів у певний період, тому в задоволенні скарги суд відмовляє.

Враховуючи вищевикладене, на підставі ч.2 ст.195 СК України, ст. 3, 15, 80,81,383 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження»,суд ,-

Постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 щодо визнання неправомірних дій старшого державного виконавця Любашівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Целікової Ганни Юріївни про не зняття арешту з майна по виконавчому провадження №49486905 та про зняття арешту з рухомого та нерухомого майна по виконавчому провадженні № 49486905 накладеного постановою державного виконавця 27.11.2015 року відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Кропивницького апеляційного суду Кіровоградської області.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 15 частини 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, в редакції від 3 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди (Кіровський районний суд м. Кіровограда).

Повний текст ухвали 31.01.2020 року.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда І. Л. Павелко