НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
22 січня 2020 рокуСправа № 322/1402/19

Новомиколаївський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Гасанбекова С.С.,

при секретарі судового засідання Гавриш О.А.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Янковського Я.О.,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника третьої особи Денисенко Л.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу

за позовом:ОСОБА_1
до:ОСОБА_2
третя особа:Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області
про:визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю.

13 грудня 2019 року до Новомиколаївського районного суду Запорізької області надійшов вищезазначений цивільний позов, в якому позивач просить суд:

- визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Ухвалою суду від 19.12.2019 було відкрито провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09.01.2020.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила таке.

04.06.2016 було укладено шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась їхня спільна дитина ОСОБА_3 .

Під час спільного життя позивач прийшла до висновку, що одруження виявилось невдалим та подала до суду цивільний позов про розірвання шлюбу. 20.11.2018 за рішенням суду шлюб було розірвано. В судовому засіданні відповідач був згоден, щоб спільна дитина мешкала разом з позивачем. В свою чергу позивач була не проти щоб відповідач брав участь у вихованні своєї дитини.

Приблизно до літа 2019 року ніяких суперечок з приводу виховання дитини не було. відповідач сплачував аліменти, попередньо повідомивши позивача, брав дитину до себе. Дитина постійно спілкувалася і з батьками відповідача. Однак влітку 2019 року поведінка відповідача змінилась, за твердженням позивача, він став без попередження забирати дитину з дитячого садка та повертати його коли йому заманеться в тому числі на наступний день.

Позивач вважає, що обидва батьків повинні виховувати свою дитину та стверджує, що як батько відповідач є непоганий. Він дійсно хоче спілкуватись зі своїм сином, але дитина повинна мати своє місце мешкання.

Враховуючи викладені обставини, той факт, що дитина постійно проживає з позивачем, місце проживання дитини, на думку позивача, слід визначити з нею.

28.12.2019 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому відповідач заначив про відсутність, на його думку, предмета спору у зв`язку з тим, що дитина проживає з позивачем і спір щодо місця проживання дитини відсутній. На підставі цього відповідач просив закрити провадження у справі.

Ухвалою суду від 09.01.2020 підготовче провадження було закрито та призначено справу до судового розгляду на 22.01.2020.

Відповіді на відзив позивач не надала.

Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування надала суду висновок від 10.01.2020 № 01-01-22/0023, в якому зазначила, що не заперечує проти проживання ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідач не заперечив проти зазначеного висновку органу опіки та піклування.

Під час судового розгляду позивач підтримала заявлений позов, а відповідач зазначив, що не заперечує проти того, щоб дитина проживала з матір`ю, проте позову не визнав, посилаючись на те, що позивач зможе у будь-який час забрати дитину до іншого населеного пункту не повідомивши його про це, у зв`язку з чим він буде позбавлений можливості бачитися з дитиною та брати участь у її вихованні.

У судовому засіданні 22.01.2020 судом було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, розглянувши матеріали та з`ясувавши обставини цивільної справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши наявні в справі докази в їх сукупності,

встановив:
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_2 (відповідач), що підтверджується свідоцтвом про народження від 11.10.2016 серії НОМЕР_1 .

Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 20.11.2018 по справі № 322/970/18 шлюб між сторонами було розірвано.

Учасниками справи визнано, що дитина ОСОБА_3 після розірвання шлюбу між сторонами по справі фактично проживає з позивачем, що позивач працює на посаді головного спеціаліста відділу комплектування Новомиколаївського районного військового комісаріату.

Згідно з висновком Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області як органу опіки та піклування від 10.01.2020 № 01-01-22/0023 умови проживання як батька, так і матері ОСОБА_3 є добрими, для дитини створено всі належні умови існування та розвитку. Після розірвання шлюбу дитина за взаємною згодою батьків залишилась проживати з матір`ю. Мати сприяла батькові у спілкуванні з сином, батько та син постійно проводять час разом, син гостює часто у батька. Конфліктних ситуацій стосовно виховання чи проживання дитини службою у справах дітей не зафіксовано. Відповідно до інформації Новомиколаївської об`єднаної установи комбінованого типу ясла-сад № 1 «Пролісок» від 24.12.2019 № 44 ОСОБА_3 зарахований до садочку з серпня 2018 року. В дитячий садок його завжди приводить мама, дитина чиста, охайна. Мати бере активну участь як у вихованні та розвитку дитини, так і у справах дошкільної групи. Відповідач періодично забирає дитину з дитячого садка, цікавиться життям сина в групі, завжди врівноважений, доброзичливий, в гарному гуморі та тверезому стані. Дитина зустрічає батька з радістю. Служба у справах дітей Новомиколаївської районної державної адміністрації Запорізької області не заперечує проти проживання дитини ОСОБА_3 з матір`ю ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 , яка є матір`ю позивача, пояснила суду, що як позивач, так і відповідач піклуються про дитину, проте не знаходять порозуміння між собою.

Вирішуючи питання про наявність підстав для задоволення позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
За правилами ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо, зокрема місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4), орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5), суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (ч. 6).
Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Частиною першою статті 161 СК України визначено, що у випадку коли мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідач під час розгляду справи визнав ту обставину, що ОСОБА_3 проживає з матір`ю та не заперечив проти того, щоб і в подальшому дитина проживала з позивачем.
Водночас посилання відповідача на відсутність предмета спору у даній справі суд визнає необґрунтованим, у зв`язку з тим, що позивач дану обставину заперечує, а доказів вирішення цього питання в позасудовому порядку органом опіки та піклування немає.

Висловлене відповідачем припущення стосовно того, що позивач в майбутньому зможе забрати дитину до іншого населеного пункту та позбавити його можливості бачитися з дитиною, судом не береться до уваги, адже доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України.

Разом з цим, у випадку істотної зміни обставин в майбутньому або порушення позивачем передбачених законом прав відповідача як батька дитини, відповідач не позбавлений права на звернення до суду за захистом своїх прав.

З огляду на викладене, враховуючи передусім інтереси дитини та позицію сторін по справі, суд не вбачає підстав для незгоди з висновком органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання дитини ОСОБА_3 з матір`ю.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
До позовної заяви позивачем додано квитанцію від 12.12.2019 № 59, якою підтверджується сплата судового збору в розмірі 768,40 грн., отже відповідна сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Враховуючи вищезазначене та керуючись ст.ст. 258, 259, 263 265, 268, 273 ЦПК України, суд

вирішив:
1. Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю задовольнити повністю.

2. Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , разом з матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

3. Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768,40 грн. (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп.).

4. Реквізити учасників справи:

- позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ;

- третя особа: Новомиколаївська районна державна адміністрація Запорізької області, вул. Космічна, 3, смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області, ідентифікаційний код 02126337.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області.

Повне судове рішення складено 03 лютого 2020 року.

Суддя С.С. Гасанбеков