Ухвала

22 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 390/2207/17

провадження № 61-18252ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Енергетика майбутнього» до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості за договором підряду, пені, втрат від інфляції та 3% річних,

ВСТАНОВИВ:

06 грудня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року (повний текст складено 06 листопада 2020 року) у справі № 390/2207/17.

Касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

I Щодо зазначення підстав касаційного оскарження

Пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України, у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, зокрема: 1) справу розглянуто і вирішено неповноважним складом апеляційного суду, 2) суд не дослідив зібрані у справі докази, 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання експертів щодо надання додаткових матеріалів для проведення комплексної судової експертизи,

4) суд встановив обставини, що мають суттєве значення, на підставі недопустимих доказів (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

При цьому у разі посилання на наявність підстав для скасування судового рішення передбачених пунктом 1 частини третьої статті 411 ЦПК України (суд не дослідив зібрані у справі докази) заявнику необхідно врахувати, що за змістом вказаної норми, така підстава для скасування судового рішення застосовується виключно за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених 1, 2 ,3 частини другої статті 389 цього Кодексу.

Таким чином наразі вимоги пункту 5 частини другої статті 392 ЦПК України заявником належним чином не виконані.

Коректне визначення підстав касаційного оскарження має важливе значення, оскільки суд касаційної інстанції переглядаючи у касаційному порядку судові рішення перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження (частина перша статті 400 ЦПК України), підстава (підстави) відкриття касаційного провадження зазначаються в ухвалі про відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України), в окремих випадках непідтвердження підстав касаційного оскарження може мати наслідком закриття касаційного провадження (пункти 4, 5 частини першої статті 396 ЦПК України).

II Щодо сплати судового збору

Заявником в порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано оригінал документа, що підтверджує сплату судового збору в повному розмірі.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (в редакції на час подання позову у грудні 2017 року) за подання юридичною особою до суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання касаційної скарги на рішення суду становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в межах оспорюваної суми.

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

від 23 жовтня 2018 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Енергетика майбутнього» заборгованість за договором підряду № 8/17 від 14 березня 2017 року в сумі 305 189,98 грн.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у позовах про стягнення грошових коштів визначається сумою, яка стягується.

Таким чином розмір оспорюваної суми за касаційною скаргою ОСОБА_1 становить 305 189,98 грн.

З урахуванням наведених обставин та виходячи із того, що позов було пред`явлено до суду у грудні 2017 року, судовий збір за подання касаційної скарги становить 9 155,70 грн (із розрахунку 305 189,98 грн х 1,5%) х 200%).

Заявнику необхідно усунути вказані недоліки шляхом надання уточненої касаційної скарги із зазначенням в ній підстави (підстав), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав) з урахуванням викладеного в цій ухвалі.

Копії уточненої касаційної скарги мають бути надані відповідно до кількості учасників справи.

Крім того недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання оригіналу документу про сплату судового збору у розмірі 9 155,70 грн.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Одночасно суд звертає увагу заявника, що відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження) буде вирішено колегією суддів після оформлення касаційної скарги відповідно до вимог статті 392 ЦПК України.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2018 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 жовтня 2020 року у цивільній справі № 390/2207/17 залишити без руху.

Встановити для усунення недоліків касаційної скарги строк - десять днів з дня отримання ОСОБА_1 копії цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович