Справа № 133/1108/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

22.01.2020 року

КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі головуючого судді Воронюк В.А.

при секретарі Полонській Н.М.

з участю представника позивача адвоката Франкової А.В.

представника відповідача адвоката Моргай С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Козятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 - генерального директора ТОВ "Сігнет-Центр" до товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети «РІА Козятин" про відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням честі, гідності та ділової репутації

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 , генеральний директор ТОВ "Сігнет-Центр" ,звернувся в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети «РІА Козятин" про відшкодування моральної шкоди, завданої приниженням честі, гідності та ділової репутації та який в подальшому зменшив свої позовні вимоги та просив стягнути з відповідача на його користь 169006,50 грн. завданої моральної шкоди та понесені судові витрати.

В обґрунтування своїх вимоги зазначив, що він займає посаду Генерального директора ТОВ «Сігнет-Центр» з 01 січня 2013 року відповідно до Наказу № 313-К від 29.12.2012. Згідно статуту, Генеральний директор очолює Дирекцію, що є виконавчим органом ТОВ «Сігнет-Центр». Його призначення на посаду за основним місцем роботи відбулось на підставі Протоколу № 6 позачергових загальних зборів Учасників ТОВ «Сігнет-Центр» від 27.12.2012. Він є першою представницькою особою в ТОВ «Сігнет-Центр», що приймає управлінські рішення та бере на себе зобов`язання з керівництва ним.

За весь період своєї трудової діяльності, він пройшов трудовий шлях від звичайного майстра в АО "Автопромтехніка" до генерального директора ТОВ «Сігнет-Центр», що підтверджується копією його трудової книжки.

В період з квітня по травень 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю Редакція газети "РІА Козятин" було опубліковано в газеті "РІА Козятин" серію публікацій, що принижують його честь, гідність та ділову репутацію, в тому числі ділову репутацію самого ТОВ «Сігнет-Центр». В негативній формі було надано опис ситуації в ТОВ «Сігнет-Центр» та діях керівництва, менеджменту ТОВ «Сігнет-Центр».

22.11.2018 Господарським судом Вінницької області за позовом ТОВ «Сігнет-Центр» до Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "РІА Козятин" про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, було винесено рішення за фактом розміщення недостовірної інформації Товариством з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "РІА Козятин" в газеті "РІА Козятин", відповідно до якого позов ТОВ «Сігнет-Центр» був задовлений.

Висловлювання, викладені у в газеті "РІА Козятин", є вигаданими, недостовірними та не відповідають дійсності, у зв`язку з чим ввели в оману численну кількість людей, які мали можливість ознайомитися із викладеним матеріалом в газеті в ряді її випусків.

Викладений матеріал містить інформацію, що спаплюжує йог честь, гідність, ділову репутацію як генерального директора ТОВ «Сігнет-Центр», яка напрацьовувалась роками та важкою працею, довірою оточуючих.

Так, в публікації в газеті "РІА Козятин" від 19.04.2018 під назвою «У Махаринцях орудували тітушки» містить висловлювання: «...За буквою закону я орендував у них землю, визначив ціну, що на сьогодні є в два рази економічно-доцільнішою, ніж була раніше. До мене перейшла значна кількість краян. І це викликало страх, паніку серед керівникого складу контори «Сігнету», викликає враження, що він як представник Дирекції ТОВ «Сігнет-Центр» не впевнений в собі, у власних силах, не спроможний керувати ситуацією та компанією ТОВ «Сігнет-Центр» в цілому. В публікації робиться акцент на йог слабкостях як керівника.

В висловлюванні «...А співробітникам «Сігнету» довелось за фактом визнати свою неповагу до людей, закону і основ християнської моралі...»., робиться акцент на подію, яка не відбувалась, автором надумано зазначається, що керівництво Сігнету визнало свою провину в тому, чого не було. Не зазначено в чому була виявлена неповага, як відбулось її визнання, в чому саме порушення закону та християнської моралі. Із публікації вбачається тільки голослівні висловлювання, які окреслюють його, керівника ТОВ «Сігнет-Центр», як порушника закону та основ християнської моралі.

У публікації газет "РІА Козятин" від 26.04.018 під назвою «У районі продовжують перебувати «тітушки» у висловлюваннях: «.. .У середньовіччі такі структури українці називали магнатами. Як не дивно магнати мали неймовірні статки, але всі війни були спрямовані на знищення саме їх. Полягали тисячі людей, доведених до відчаю, але й магнати не вижили. Причина: відсутність соціальної відповідальності перед громадою. А більшість - це коли свита грає короля...», вжиті автором газети невдалі алегорії у порівнянні з ТОВ «Сігнет-Центр» підкреслюють відсутність у компанії реалізації принципу «соціальної відповідальності». Такі висловлювання сформульовані автором навмисне, оскільки він та його підлеглі ТОВ «Сігнет-Центр» спрямовують частину чистого прибутку ТОВ «Сігнет-Центр» на соціальні програми, зокрема: медичну підтримку, підтримку молоді у профорієнтації, залучення молоді до роботі в селі, створення.

Висловлюванні "...Додається до цього юридична зухвалість персоналу, що не виключено, працювали на власним інтерес з метою персонального збагачення. А ще - відсутність дисципліни спричинило конфлікт та завело Сігнет у глухий кут. Їх менеджмент не знайшов нічого кращого, як зрощуванням корупційних та злочинних дії з владою на селі. Це почало відображатися у зневажливому ставленні до індивідуальних інтересів пайщиків." містить не тільки обвинувачення у вчиненні ним злочинних дій, але ще у змові. Знову підкреслюється неспроможність менеджменту підтримувати дисципліну в колективі, описується неіснуючий конфлікт, чим відповідач посягає на його честь, гідність та ділову репутацію, втручається у роботу цілого Товариства, у його розпорядок та господарські справи. Подібні втручання негативно позначились на його психологічному стані, він змушений був перебувати в ролі особи, що виправдовується, витрачати зайвий час на пояснення.

Висловлювання «...Представники Сігнету явно не зробили належних маркетингових покращень, що свідчить про відсутність у їх середовищі адекватних кризових менеджерів. Вони вступили у відверте протистояння, що граничить з порушенням діючого законодавства, особливо християнської моралі. Вони потерпають поразку в іміджі, отримали фіскальні штрафи. І найголовніше вступили у відверте протистояння з громадою, тобто з людьми...» містить акцент на неспроможності менеджменту ТОВ «Сігнет-Центр» приймати рішення, керувати компанією, неодноразово підкреслюється слово поразка, удар по іміджу, акцент на фіскальних штрафах. З чого можна зробити висновок, що метою публікації - є завдання моральної шкоди йому як представнику менеджменту ТОВ «Сігнет-Центр», зробити нещемний удар по його честі, гідності та репутації.

У висловлені «...Сьогодні «Сігнет-Центр» - великий власник, багатій терпить поразку і є всі підстави вважати, що його виживуть з указаних сіл або, як

кажуть селяни, «затопчемо ногами» відповідач має на меті створити

негативний образ менеджменту та цілого ТОВ «Сігнет-Центр», нехтує будь-якими

морально-стичними перепонами та навіть тим фактом, що ТОВ «Сігнет-Центр»

створює робочі місця для селян не маючи на меті їх зіштовхувати лобами. Відповідач

роздмухує конфлікт та маніпулює читачами.

У публікації газети "РІА Козятин» від 03.05.2018 під назвою «Не сприйняття «Сігнету» аж до колективного опору» відповідач зухвало втручається у внутрішні справи ТОВ «Сігнет-Центр» робить зухвалі припущення та знищує його статус як умілого, працьовитого, того що має чималий досвід у сільському господарстві, рослинництві. Фактично, відповідач, не маючи на те повноважень, погрожує йому внутрішнім розслідуванням, що свідчить із висловлювань " ... маса землі виколристовується не облікованою. Про це не знаюить мабуть, навіть засновники ТОВ "Сігнет-Центру ", що їх обкрадають їх же персонал ".

У публікації газети "РІА Козятин» від 24.05.2018 під назвою «Сігнет» продається в інші руки»» у висловлюванні : «Перший фермер, схоже врожай збирати не буде. Оскільки має намір корпоративно продатися. Пайщики сіл підуть по інших руках?...», відповідач, наводячи висновки, таким чином спотворює реальну ситуацію та лякає пайовиків, яким доводилось пояснювати незаконність фактичних тверджень, викладених у даній газеті.

У цій же статті, відповідач надає негативну оцінку посівній ТОВ «Сігнет-Центр» та зокрема вказує на непрофесійність, недобросовісність. Відповідач навмисно гнобить сільськогосподарську діяльність. Принижує роботу та діяльність ТОВ «Сігнет-Центр», Окрім цього, відповідач у статті проводить порівняння посівної із іншим підприємством, яке на його думку має більші професійні якості.

Зухвалою публікацією газети "РІА Козятин» від 19.07.2018 під назвою «Визнати правду недостовірною не можу» відповідач ще раз підтвердив, що діяв зухвало, зверхньо, упереджено, умисно, зачіпаючи чужі законні права та інтереси, принижуючи його честь, гідність та ділову репутацію як керівника ТОВ «Сігнет-Центр».

Вищезазначені публікації мали серійний випуск, що додало ще більшого розголосу серед людей, колективу та їх сімей. Тому, опубліковані статті, а точніше їх зухвалий зміст завдали йому моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню відповідачем в повному обсязі.

У випуску газети "РІА Козятин» від 14.03.2019, редакція виконала рішення суду та спростувала недостовірні відомості, які вона опублікувала у 5-ти випусках газети та інтернет-версії газети. Проте його і досі турбує зміст тих статей, що принизили його честь, гідність та ділову репутацію, оскільки 5 публікацій підряд прочитало набагато більше читачів та вони своєю серійністю викликали інтерес у читача та могли створити у читача сприйняття про здійснення журналістського розслідування відповідачем. Відшкодування моральної шкоди відповідачем має стати тим «правовим акордом», що надасть можливість йому поступово забути про зміст публікацій та протиправні дії відповідача та викреслити їх зі свого життя. В результаті виявлених судом порушень він зазнав моральної шкоди, яка не може бути відшкодована шляхом лише констатації судом факту порушення.

Отже, спростування є першим кроком до визнання своєї провини відповідачем, а другим кроком має бути відшкодування моральної шкоди завданої приниженням його честі, гідності та ділової репутації. Адже, дана ситуація викликала накопичення негативних емоційних переживань на протязі останнього року (образи, обурення, приниження, сумніви, тривоги, недовіри, роздратування), бо ганьбить добре ім`я та ділову репутацію як його самого, так і наносить шкоду репутації ТОВ «Сігнет-Центр», яке він вважає справою свого життя, чим посилила ймовірність нервового виснаження, виникнення психосоматичних розладів та невротичних змін його особистості.

Представник відповідача на адресу суду надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ТОВ «РІА Козятин» та зазначив таке. В матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують наявність та тяжкість вимушених змін в життєвих чи виробничих стосунках, на скільки знизився престиж чи ділова репутація позивача, скільки потрібно часу для їх відновлення тощо. Позивач в якості підстави своїх позовних вимог вказує поширення ТОВ "РІА Козятин" неправдивих відомостей про ТОВ "Сігнет-центр», директором якого він є. Вищевказана подія мала місце в період з квітня по травень 2018 року. Позовну заяву було подано в травні 2019 року, отже минув майже рік з моменту події. Цей факт свідчить про те, що позивач не надто переймався цією проблемою. Таким чином, факт завдання моральної шкоди позивачу у зв`язку з поширенням інформації не доведений. Отже, позивач з заявлених ним підстав не має права на відшкодування моральної шкоди. Крім того, при визначенні розміру моральної шкоди судам слід виходити із засад справедливості, добросовісності та розумності. При цьому, визначений розмір грошового відшкодування має бути співмірний із заподіяною шкодою і не повинен призводити до припинення діяльності засобів масової інформації чи іншого обмеження свободи їх діяльності. Сплата їхнім підприємством заявленого позивачем розміру моральної шкоди призведе до припинення діяльності ЗМІ. В якості доказу наявності моральної шкоди та її розміру позивач надав до суду висновок № ЕD-1734-4-1257.19 за результатами психологічного дослідження проведеного ТОВ "Судова незалежна експертиза України" 29.03.2019. Під час проведення даного дослідження експертом ОСОБА_2 для визначення розміру моральної шкоди було застосовано методику ОСОБА_3 , однак дана методика 29.01.2016 рішенням Координаційної ради а проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України методика О.М. Ерделевського була виключена з Реєстру методик проведення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України. Тому, стає зрозуміло, що розмір моральної шкоди визначений за вищевказаною методикою є недопустимим.

Окрім цього, у висновку експерта № ЕD-1734-4-1257.19. що наданий позивачем, як доказ, не зазначено, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Таким чином, даний висновок експерта викладено без дотримання вимог положень ч. 7 ст. 102 та ч. 5 ст. 106 Цивільного процесуального кодексу України, отже його неможна вважати належним, достовірним та допустимим доказом.

Позивач на адресу суду надав відповідь на відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що з метою підтвердження факту завданої моральної шкоди позивачу, останній звернувся до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» задля проведення психологічного дослідження. Адже, саме психологічна експертиза може дати висновки чи є у підекспертної особи зміни в емоційному стані, індивідуально-психологічних проявах, які перешкоджають активному соціальному функціонуванню її як особистості і виникли внаслідок впливу певних обставин (зазначивши такі обставини); чи є ситуація, що досліджується за справою, психотравмувальною для особи; чи спричинені страждання особі (моральна шкода) за умов ситуації, що досліджуються у справі та навіть який можливий розмір становить грошова компенсація за завдані страждання (моральну шкоду). Під час психологічного дослідження, було проведено особисту бесіду з позивачем, а також експериментально-психологічне дослідження особистості позивача, у зв`язку з необхідністю висвітлення психологічних аспектів справи з метою об`єктивного та всебічного вирішення питання про моральну шкоду у суді. За результатами проведеного психологічного дослідження ТОВ «Судова незалежна експертиза України» було видано висновок № ЕD-1734-4-1257.19, відповідно до якого було визнано, що наявний психотравмуючий характер зазначеної ситуації є психологічною складовою завданої позивачу моральної шкоди.

Отже, є безпідставними посилання відповідача на відсутність доказів заподіяння моральної шкоди позивачу.

Крім того, одразу після набрання чинності рішенням Господарського суду Вінницької області, позивач звернувся до ТОВ «Судова незалежна експертиза України» задля проведення психологічного дослідження.

Натомість, відповідач не поспішав спростовувати недостовірну інформацію та виконав рішення Господарського суду Вінницької області лише 14.03.2019, що може свідчити про супротив відповідача та небажання визнавати свою провину.

Заперечення позивача проти заявленого розміру моральної шкоди не може бути підґрунтям для відмови у позові. Посилання відповідача на ймовірність припинення діяльності ЗМІ є надуманими та нічим не підтверджуються. Відповідач не надав жодного фінансово-бухгалтерського документу, що може свідчити про розмір одержуваного прибутку ЗМІ. Відповідач мав попереджати негативні наслідки для ЗМІ до того, як мав опубліковувати матеріал з недостовірною інформацією.

В діях відповідача наявний склад юридичного правопорушення, про який йдеться в п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 1 від 27.02.2009 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи».

Відповідачем здійснено поширення недостовірної інформації стосовно позивача, шляхом розміщення публікацій про позивача в газеті як керівника ТОВ «Сігнет-Центр»; поширена відповідачами недостовірна інформація стосується особи позивача як представника виконавчого органу ТОВ «Сігнет-Центр»; поширена про позивача інформація с недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності та такою, що висловлена у формі фактичних тверджень, що підтверджується рішенням Господарського суду Вінницької області; поширення недостовірної інформації про позивача порушує його особисті немайнові права - право на повагу до його честі, гідності та ділової репутації.

В публікації від 03.05.2018 відповідач розміщує сумісне фото з місця події, на якому чітко видно постать позивача ОСОБА_1 серед натовпу невдоволених пайовиків. Саме публікації відповідача спровокували негативну ситуацію, конфлікт із пайовиками та саме позивач мав вирішувати питання з врегулювання спору як керівник ТОВ «Сігнет-Центр».

Відповідач безпідставно у відзиві на позовну заяву зазначає, що розмір моралі шкоди визначений за методикою ОСОБА_4 є недопустимим. При проведенні дослідження використовувалися інформаційні джерела та інша рекомендована науково-технічна довідкова література, інші інформаційні джерела, включені в перелік науково-технічної та довідкової літератури, що використовується при проведенні психологічної експертизи затв. Наказом від 08.05.2018 № 1467/5 «Про затвердження переліків рекомендованої науково-технічної та довідкової літератури, що використовуються під час проведення судових експертиз».

Відносно методики, розробленої доктором юридичних наук, професором ОСОБА_5 , то дана методика є науковою рекомендацією по визначенню можливого розміру компенсації моральної шкоди та широко використовується при проведенні психологічних експертиз та береться до уваги судами при вирішенні справ. Тому, посилання відповідача на недопустимість методики є безпідставною. Отже, висновок був складений не тільки на підставі методики ОСОБА_4 , але і на підставі інших джерел в сукупності.

На додаток, у позивача є в наявності висновок № ЕD-1734-4-1257/19 за результатами психологічного дослідження (уточнений), для складання якого була використана Методика психологічного дослідження у справах щодо заподіяння моральних страждань особі та відшкодування моральної шкоди, розроблена та рекомендована до впровадження Харківським НДІСЕ Міністерства юстиції України (код державної реєстрації 14.1.75-1 18.01.19 року). Отже, у відповідача не має підстав вважати даний висновок недопустимим.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Франкова А.В. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила уточнений позов про зменшення позовних вимог задовольнити в повному обсязі. Вказала, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Дії відповідача посягли на духовне нематеріальне благо, на добре ім`я, позитивну репутацію позивача; спрямовані на приниження самооцінки останнього, його ділових, моральних та інших соціальних якостей, його ролі в господарській діяльності ТОВ «Сігнет- Центр» та псуванні іміджу позивача, спотворенні його статусу як керівника, управлінця, успішного менеджера, дискредитації його в колективі. Відповідно до наведених вище норм законодавства, а також враховуючи, що поширенням недостовірної інформації грубо порушено особисті немайнові права позивача, виникла необхідність у зверненні до суду за захистом його порушеного права.

Представник відповідача ТОВ «РІА- Козятин» адвокат Моргай С.І. в судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, просив відмовити у задоволенні позову з огляду на таке. Позивачем не доведено, яким чином постраждала його ділова репутація, не доведено наявність моральної шкоди та тяжкість змін, які настали від висвітлення статей в газеті «РІА-Козятин» про його роботодавця. У матеріалах справи відсутні докази про погіршення відносин позивача з сім`єю, друзями та знайомими та скільки часу необхідно ОСОБА_1 на відновлення попереднього стану.

Крім того, рішення Господарського суду Вінницької області та викладені у ньому доводи та заперечення стосувалися виключно ТОВ «Сігнет-Центр», як підприємства в цілому, а не фізичної особи ОСОБА_1 . Тобто, позов про відшкодування заподіяної шкоди мав би подаватися юридичною особою ТОВ «Сігнет-Центр», а не позивачем особисто.

Суд, вислухавши думку представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають з огляду на таке.

Судом встановлено, що позивач по справі ОСОБА_1 з 01.01.2013 займає посаду Генерального директора ТОВ «Сігнет-Центр», що підтверджується наказом № 313-К від 29.12.2012 (а.с.25).

Відповідно до статуту, Генеральний директор очолює Дирекцію, що є виконавчим органом ТОВ «Сігнет-Центр». Призначення позивача на посаду за основним місцем роботи відбулось на підставі Протоколу № 6 позачергових загальних зборів Учасників ТОВ «Сігнет-Центр» від 27.12.2012 (а.с.26-27).

ОСОБА_1 є першою представницькою особою в ТОВ «Сігнет-Центр», що приймає управлінські рішення та бере на себе зобов`язання з керівництва ним.

В період з квітня по травень 2018 року Товариством з обмеженою відповідальністю Редакція газети "РІА Козятин" було опубліковано в газеті "РІА Козятин" серію публікацій, стосовно ТОВ «Сігнет-Центр».

22.11.2018 Господарським судом Вінницької області винесено рішення, яким позов ТОВ «Сігнет-Центр» до ТОВ "Редакція газети "РІА Козятин" про захист ділової репутації та спростування недостовірної інформації, задоволено. Визнано недостовірною та такою, що порушує особисте немайнове право ТОВ «Сігнет-Центр» на недоторканість ділової репутації, інформацію, що опублікована ТОВ «Редакція газети «РІА Козятин» на шпальтах та на веб-сайті https://kazatin.com/ газети «РІА Козятин» наступного змісту: «представники ТОВ «Сігнет-Центр» залучають «тітушок» для блокування трактору ТОВ «САНАГРОСІД» з метою доведення до банкрутства останнього та протидії його посівній кампанії»; «ТОВ «Сігнет-Центр» ігнорує закон та загальноприйняті норми поведінки при веденні агробізнесу» та «менеджмент ТОВ «Сігнет-Центр» «зрощує» корупційні схеми та злочинні дії з владою на селі». Зобов`язано ТОВ «Редакція газети «РІА Козятин» на наступний день після набрання чинності рішенням суду опублікувати в найближчому номері та на веб-сайті (https://kazatin.com) газети «РІА Козятин» спростування недостовірної інформації. (а.с.32-41).

Юридичним складом даного правопорушення, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб (опублікування у пресі); б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Недостовірною вважається інформація, яка не відповідає дійсності або викладена неправдиво, тобто містить відомості про події та явища, яких не існувало взагалі або які існували, але відомості про них не відповідають дійсності (неповні або перекручені).

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову

практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, лілової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

В абз. 2 п. 6.2 листа Міністерства юстиції України № 35-13/797 від 13.05.2004 Методичні рекомендації "Відшкодування моральної шкоди" вказано, що, зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану.

Позивачем не надано до суду доказів, які підтверджують наявність та тяжкість вимушених змін в життєвих чи виробничих стосунках, на скільки знизився престиж чи ділова репутація останнього, скільки потрібно часу для їх відновлення внаслідок опублікованих в газеті "Ріа-Козятин "статей від 19.04.2018 під назвою «У Махаринцях орудували тітушки" від 26.04.018 під назвою «У районі продовжують перебувати «тітушки», від 03.05.2018 під назвою «Не сприйняття «Сігнету» аж до колективного опору».

Відповідно до п. 15. Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи» № 1 від 27.02.2009 визначено, що при розгляді справ зазначеної категорії суди повинні мати на увазі, що юридичним складом правопорушення, наявність якого може бути підставою для задоволення позову, є сукупність таких обставин: а) поширення інформації, тобто доведення її до відома хоча б одній особі у будь-який спосіб; б) поширена інформація стосується певної фізичної чи юридичної особи, тобто позивача; в) поширення недостовірної інформації, тобто такої, яка не відповідає дійсності; г) поширення інформації, що порушує особисті немайнові права, тобто або завдає шкоди відповідним особистим немайновим благам, або перешкоджає особі повно і своєчасно здійснювати своє особисте немайнове право.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З матеріалів справи вбачається, що саме ТОВ «Сігнет-Центр», а не особисто ОСОБА_1 публікаціями ТОВ «РІА-Козятин» у ЗМІ, зачіпались інтереси, що було визнано рішенням господарського суду.

Твердження позивача про те, що відповідачем здійснено поширення недостовірної інформації стосовно позивача, шляхом розміщення публікацій про позивача в газеті як керівника ТОВ «Сігнет-Центр»; поширена відповідачами недостовірна інформація стосується особи позивача як представника виконавчого органу ТОВ «Сігнет-Центр»; поширена про позивача інформація с недостовірною, тобто такою, що не відповідає дійсності та такою, що висловлена у формі фактичних тверджень, що підтверджується рішенням Господарського суду Вінницької області; поширення недостовірної інформації про позивача порушує його особисті немайнові права - право на повагу до його честі, гідності та ділової репутації., суд вважає безпідставними, оскільки поширення недостоввірної інформаціїї саме щодо позивача, не підтверджено в судовому засіданні жодним доказом,. В рішені господарського суду , на яке посилається позивач, було спростовано недостовірну інформацю саме щодо ТОВ " Сігнет-Центр ", а не щодо позивача .

Відповідно до ст. 102 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Предметом висновку експерта може бути дослідження обставин, які входять до предмета доказування та встановлення яких потребує наявних у експерта спеціальних знань. Предметом висновку експерта не можуть бути питання права. Висновок експерта може бути підготовлений на замовлення учасника справи або на підставі ухвали суду про призначення експертизи. Висновок експерта викладається у письмовій формі і приєднується до справи. У висновку експерта має бути зазначено, що він попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків.

Відповідно до ч. 5, 6 ст. 106 ЦПК України, у висновку експерта зазначається, що висновок підготовлено для подання до суду, та що експерт обізнаний про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок. Експерт, який склав висновок за зверненням учасника справи, має ті самі права і обов`язки, що й експерт, який здійснює експертизу на підставі ухвали суду.

Згідно до ст. 110 ЦПК України, висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд, оцінивши докази в їх сукупності, приходить до висновку про те, що висновок № ЕD-1734-4-1257.19 за результатами психологічного дослідження ОСОБА_1 , проведений ТОВ "Судова незалежна експертиза України" 29.03.2019, не можна взяти до уваги, так як під час проведення даного дослідження експертом ОСОБА_2 для визначення розміру завданої моральної шкоди було застосовано методику ОСОБА_3 , однак дана методика 29.01.2016 рішенням Координаційної ради з проблем судової експертизи при Міністерстві юстиції України. Методика О ОСОБА_6 М. Ерделевського була виключена з Реєстру методик проведення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України. Крім того, у ньому не вказано, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок.

Висновок № ЕD-1734-4-1257.19 за результатами психологічного дослідження (уточнений) ОСОБА_1 , проведений ТОВ "Судова незалежна експертиза України" 29.03.2019 також є неналежним доказом, так як у ньому не вказано, що експерт попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що є суттєвим порушенням вимог ст. 102 ЦПК України.

Відповідно до ст. 7 ЦК України, громадянин або організація вправі вимагати через суд спростування відомостей, що не відповідають дійсності або викладені неправдиво, які ганьблять їх честь, гідність чи ділову репутацію або завдають шкоди їхнім інтересам, якщо той, хто поширив такі відомості, не доведе, що вони відповідають дійсності.

Моральна шкода полягає:... . у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості ( ч.3 ст. 23 ЦК).

Відповідно до п.п. 3, 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року із змінами внесеними Постановою Пленуму Верховного Суду України № 5 від 25 травня 2001 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» - під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та урахуванням інших обставин.

В судовому засіданні не знайшов підтвердження факт того, що особисто позивачу, як фізичній особі завдано моральну шкоду приниженням честі, гідності та ділової репутації відповідачем, оскільки висловлювання та думка відповідача, викладена у публікаціях у ЗМІ стосувалася саме підприємства ТОВ «Сігнет-Центр», а не особисто ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування.

Тому, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Згідно ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом. У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми.

Таким чином, ОСОБА_1 слід повернути зайво сплачений ним судовий збір в розмірі 2535,40 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 76-80, ч. 1, 5, 6 ст. 81, ч. 4 ст. 82, ст. ст. 263-265, 268 ЦПК України, ст. ст. 16, 22, 23, 1167 ЦК України, суд -

ВИРІШИВ:

Відмовити в позові ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Редакція газети "РІА Козятин" про стягнення моральної шкоди у розмірі 169006 грн. 50 коп.

Зобов`язати УДКСУ у Козятинському районі та м. Козятині Вінницької області повернути ОСОБА_1 зайво сплачений ним судовий збір по квитанції № 0.0..1 від 25.04.2019 в розмірі 2535 грн. 40 коп. на рахунок № НОМЕР_1 , МФО 899998, одержувач коштів: УК у Козятинському районі та м. Козятині, 22030101.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом 30 днів після проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено вступну та резолютивну частину рішення, то строк на апеляційне оскарження рахувати з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення буде складено 31 січня 2020 року.

Суддя: В.А. Воронюк

22.01.2020