Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/1077/20

21 грудня 2020 року Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Битківського Л.М.,

з участю секретаря Остапишин І.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Богородчани, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, -

встановив:

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки народженої у шлюбі з відповідачем у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн. щомісячно.

Позовні вимоги у позовній заяві мотивувала тим, що 27.10.2013 року зареєструвала шлюб з відповідачем і ІНФОРМАЦІЯ_1 народила доньку ОСОБА_2 . Спільне життя з відповідачем не склалося, протягом останніх 9 місяців проживали порізно. Дитина за обпільною згодою жила з нею. З того часу відповідач належної допомоги в утриманні дитини не надає, весь тягар утримання доньки вона несе особисто. З урахуванням рівня витрат на дитину, для забезпечення потреб дитини просила стягнути з відповідача аліменти у розмірі 3000 грн.

У судовому засіданні позивачка заявлені вимоги підтримала. Пояснила, що за останні кілька місяців не отримувала від відповідача жодної грошової допомоги в матеріальному утриманні доньки. Його участь звелась лише до того, що двічі він надіслав для дитини посилку з солодощами та одягом, притому без достатнього розуміння потреб доньки. Вона несе витрати на забезпечення харчування, придбання одягу, оплату усіх поточних витрат на навчання, лікування, забезпечення інших щоденних потреб. При наявності власного заробітку, самостійно утримувати дитину важко. Відповідач протягом останніх кількох років постійно працює закордоном у Рспубліці Польща, перебуває там на легальному становищі, має стабільний і достатньо високий заробіток на рівні 7000 злотих щомісячно. Проте документів на підтвердження трудових відносин відповідача подати не може, свій дохід він в Україні не декларує, тому просила постановити рішення про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву на позов не подав. У зв`язку з цим суд ухвалив провести розгляд справи у порядку заочного провадження.

Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що відповідач є батьком народженої у шлюбі з позивачкою доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка проживає з позивачкою та перебуває під її опікою та на її утримані.

Шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 1,2 Закону України «Про охорону дитинства» батьки зобов`язані забезпечити дітям умови для достатнього фізичного, духовного та культурного розвитку. На обох батьках лежить однакова відповідальність за виховання і розвиток дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків.

З пояснень позивачки встановлено, що відповідач фактично самоусунувся від виконання свого батьківського обов`язку по утриманню дитини, що стало підставою звернення позивачки до суду.

Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Судом встановлено, що відповідач живе окремо від дитини, працює за межами України, отримує доходи, рівень яких при виконанні судового рішення з`ясувати буде складно, його дохід може бути мінливим, а тому, у відповідності до ст.184 СК України доцільно визначити йому аліменти в твердій грошовій сумі, як про це просить позивачка.

Враховуючи встановлені обставини, а також вимоги ст. 182, 183 Сімейного Кодексу України, виходячи з наведених доводів, величини прожиткового мінімуму, встановленого законодавчо, матеріального становища сторін, враховуючи вік, стан здоров`я та матеріальне становище обох батьків, дитини, відсутність у платника аліментів інших утриманців, а також потреби дитини, рівень витрат, які несе позивачка на утримання житла, комунальні платежі, придбання одягу та харчування, забезпечення життєвих потреб дитини та інші обставини, що мають істотне значення, суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки може бути визначиним у розмірі 3000 грн.

На підставі наведеного, ст. 84,180,181,182,184,191 СК України, керуючись ст.ст.263-265, 282 ЦПК України, суд, -

ухвалив :

Позов задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , жителя АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн. щомісячно до досягнення повноліття.

Стягнення аліментів розпочати з 23 вересня 2020 року, з часу фактичного звернення позивачки до суду.

Стягнути з ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору на користь держави.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене позивачем у апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Івано-Франківського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 30-ти днів.

Суддя Битківський Л.М.