МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

заочне справа №370/2056/19

"03" лютого 2020 р. Макарівський районний суд Київської області

у складі: судді Мазки Н.Б.

із секретарем Некращук Я.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Макарів Макарівського району Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в:

позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду із позовом про стягнення заборгованості, в якому просить стягнути заборгованість в сумі 12152.31 гривні з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який з метою отримання банківських послуг підписав заяву без номера від 01.04.2017 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 700.00 гривень у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позивач просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором без номеру від 01.04.2017, яка станом на 17.06.2019 року становить 12152.31 гривні та складається з наступного:

- 00.00 гривень - заборгованість за тілом кредиту;

- 1175.72 гривень - заборгованість за простроченим тілом кредиту;

- 00.00 гривень - заборгованість за нарахованими відсотками;

- 7471.72 гривень - нарахована пеня за прострочене зобов`язання;

- 2450.00 гривень - нараховано пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100.00 гривень;

а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6. Умов та правил надання банківських послуг:

- 500.00 гривень - штраф (фіксована частина);

- 554.87 гривень - штраф (процентна складова); а також стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 1921.00 гривень.

Ухвалою Макарівського районного суду Київської області від 08.08.2019 року справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представником позивача Гаренко Н. В. подано клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги, підтримала, просила їх задовольнити, не заперечила проти прийняття заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 , будучи викликаним до суду через оголошення на офіційному сайті Макарівського районного суду Київської області, відзиву, клопотань, заяв про розгляд справи у свою відсутність не надав.

Відповідно до вимог ст.280 ЦПК України наявні всі умови для проведення заочного розгляду справи.

Ухвалою від 03.02.2020 року суд прийняв рішення про прийняття заочного рішення.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК Україні фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлено, що 01.04.2017 року ОСОБА_1 підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

На підтвердження позовних вимог позивачем наданий Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку Ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщених на сайті https://privatbank.ua/terms/; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Универсальна», «Універсальна», 30 днів пільгового періоду.

При вирішення спору суд керується вимогами ст.626, 628 ЦК України, якими передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом ст.1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1, 2 ст.551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх належними, допустимими, достовірними, а позов таким, що не підлягає задоволенню.

Позивачем не надано відомостей щодо строку дії банківської картки, збільшення суми кредиту.

Позивач вказує на відсутність заборгованості за тілом кредиту і разом з цим стверджує про наявність заборгованості за простроченим тілом кредиту, про наявність пені за прострочене зобов`язання, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100.00 гривень, штрафів.

Суд вважає, що відсутність заборгованості за тілом кредиту виключає виникнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, пені за прострочене зобов`язання, пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100.00 гривень, штрафів.

Керуючись вимогами ст.1, 3, ч.1, 2 ст.207, ч.1, 3 ст.509, ч.2 ст.530, ст.526, 549, ч.1, 2 ст.551, ст.625, ч.1 ст.633, 634, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1ЦК України, ст.263-265, 282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

відмовити в задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заочне рішення суду набирає законної сили в загальному порядку відповідно до ст.289 ЦПК України.

Рішення складене 03.02.2020 року.

Суддя