Справа № 306/2336/19
Провадження № 2/306/124/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 грудня 2020 року м. Свалява

Свалявський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого судді Тхір О.А.,

за участю секретаря судового засідання Дичка О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Свалява в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому, просить винести рішення, яким встановити факт його постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю не менше п`ять років до часу відкриття спадщини та визнати за ним право на спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом із спадкоємицею першої черги ОСОБА_2 .

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що його мати ОСОБА_4 проживала однією сім`єю з ОСОБА_3 , з яким уклала шлюб 1986 році. Стверджує, що з того часу постійно він і матір проживали однією сімє`ю разом з ОСОБА_3 у житловому будинку, за адресою АДРЕСА_1 , (раніше АДРЕСА_2 ). Зазначає, що його мати померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , він фактично продовжував проживати з вітчимом, доглядав за ним, допомагав по господарству, тобто і далі проживали однією сім`єю. Зауважує, що за життя вітчим ОСОБА_3 оформив право власності на 1/2 частину даного житлового будинку, в якому вони проживали. Вказує на те, що вітчим ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а його рідна донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1986 року проживає окремо від батька. Стверджує, що до дня смерті вітчима проживав разом з ним однією сім`єю, так як доглядав за ним, матеріально допомагав, доглядав за дворогосподарством належним вітчиму. Посилається на те, що після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина житлового будинку та легковий автомобіль, та що він є єдиним спадкоємцем до майна померлого, оскільки рідна донька із заявою про прийняття спадщини не зверталась, між ними не має спору щодо спадкового майна, інших спадкоємців не має.

Зазначає, що після смерті вітчима він звернувся до нотаріальної контори, вважаючи себе найближчим родичем і спадкоємцем. Зауважує, що нотаріус йому роз`яснила, що фактично він не рахується таким, що прийняв спадщину, а лише за відсутності спадкоємців 1-ї, 2-ї, 3-ї черги і проживаючи з ОСОБА_3 більше п`яти років заявник являється спадкоємцем 4-ї черги згідно ст.1264 ЦК України, але з урахуванням того, що хоча і проживав з спадкодавцем однією сім`єю, був зареєстрований за іншою адресою, що унеможливлює надати необхідні документи нотаріусу для залучення його як спадкоємця, а тому звернувся до суду, просить встановити факт спільного проживання його зі спадкодавцем ОСОБА_3 однією сім`єю понад п`ять років до дня смерті, та визнати за ним право на спадкування за законом після смерті спадкодавця ОСОБА_3 разом із спадкоємцями першої черги.

Ухвалою суду від 16.12.2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання, яке в останнє відкладено на 18.02.2020 року.

Ухвалою суду від 18.02.2020 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату розгляду справи судом, в канцелярію суду надійшла заява про розгляд справи без його участі.

Відповідач ОСОБА_6 будучи належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає у повному обсязі.

За викладених обставин, суд провів розгляд справи на підставі наявних в ній доказів відповідно до ст. ст. 198, 223 ЦПК України, в порядку, передбаченому ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Згідно з ч. 3 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, зважаючи на заяви сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного.

Судом об`єктивно встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 16.10.2018 року, виданого виконавчим комітетом Неліпинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 16.05.1974 року народження ОСОБА_7 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 , та її батьками зазначено, батько - ОСОБА_3 та мати - ОСОБА_8 .

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 більше п`яти років, до дня смерті проживав разом з ОСОБА_3 , доглядав за ним, матеріально допомагав, доглядав за дворогосподарством належним спадкодавцю.

Як вбачається із заяв ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , що ОСОБА_1 не менше п`яти років і до дня смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживав разом із спадкодавцем однією сім`єю, доглядав за ним, матеріально допомагав. А фактично позивач разом із ОСОБА_3 проживав разом зі свою матір`ю з 1986 року однією сім`єю, після того як його матір уклала шлюб з ОСОБА_3 .

Із витягу про реєстрацію в Спадкоовому реєстрі № 55760609 від 06.04.2019 року, встановлено, що заведена спадкова справа № 64019261 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Належність спадкодавцю ОСОБА_3 зазначеної 1/2 частини спадкового майна, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: ухвалою Свалявського районного суду від 30.11.2015 року, справа 306/1813/15-ц, Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 200747577 від 18.02.2020 року

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За приписами частини 2 статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п.

Відповідно до п.21 постанови Пленуму ВСУ №7 від 30.05.2008 року (Про судову практику у справах про спадкування» вбачається, що При вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Щодо позовної вимоги про визнання права за позивачем на спадкування за законом разом із спадкоємцями першої черги, то в задоволенні такої слід відмовити, оскільки така вимога є не коректною, безпідставною, а задоволення вимоги про постійне проживання позивача зі спадкоємцем однією сім`єю більше п`яти років, та спільного проживання на час смерті зі спадкодавцем, є обставиною, яка за законом відносить його до спадкоємців четвертої черги. Відповідно до ч. 1 ст. 1259 ЦК України черговість одержання спадкоємцями за законом права на спадкування може бути змінена нотаріально посвідченим договором заінтересованих спадкоємців, укладеним після відкриття спадщини. Так як між спадкоємцям не має спору, відсутні підстави задовольняти таку вимогу, оскільки сторони не позбавлені права змінити черговість спадкування в нотаріальному порядку, як визначено законом.

Таким чином, з`ясовані у справі обставини свідчать, що визнання відповідачем пред`явленого позову, зокрема в частині визнання позивача таким, що проживав разом зі спадкодавцем однією сім`єю, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, з врахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що оскільки позивач ОСОБА_1 до дня смерті спадкодавця ОСОБА_3 проживав однією сім`єю понад п`ять років до часу відкриття спадщини, беручи до уваги ту обставину, що проти цього не заперечує відповідач ОСОБА_6 , яка є дочкою спадкодавця, а тому позов ОСОБА_1 слід задовольнити частково, а саме, встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 до дня смерті спадкодавця.

В задоволенні інших вимог слід відмовити за безпідставністю.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Керуючись ст.ст. 265, 268, 354 ЦПК України, 1264 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю та визнання права на спадкування за законом,- задовольнити частково.

Встановити факт проживання однією сім`єю, а саме:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 до дня смерті проживав разом із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , не менше п`яти років до часу відкриття спадщини.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15 Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Відомості про учасників справи:

І`мя позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Ім`я відповідача: ОСОБА_12 , зареєстрована заадресою АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_4 .

Суддя Свалявського районного суду

Закарпатської області О.А.Тхір

22.12.2020 року