Справа№ 311/1989/20
Провадження№ 2/311/737/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 листопада 2020 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області в складі: головуючого судді Пушкарьової С.П., за участю секретаря судового засідання Кари Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Балківська сільська рада Василівського району Запорізької області, Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням і визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

17 червня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , за участю третіх осіб - Балківської сільської ради Василівського району Запорізької області, Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням і визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Позов мотивований тим, що позивач являється власником житлового будинку АДРЕСА_1 , згідно договору купівлі-продажу від 17 липня 1989 року. У належному їй будинку зареєстрована позивачка ОСОБА_1 , її донька ОСОБА_2 та онука ОСОБА_3 . Відповідачі фактично не проживають у будинку з 2011 року, не користуються ним, хоча і мають вільний доступ до будинку. Не несуть будь яких витрат по утриманню будинку, сплаті комунальних послуг, кореспонденції не отримують. Донька позивачки самостійно та добровільно визначила собі та своїй дитині інше місце проживання. Позивач вважає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 чинять їй перешкоди у користуванні належним їй будинком, вона не може вільно розпоряджатися належним їй майном, оформити субсидію. У зв`язку з цим позивач ОСОБА_1 вимушена звернутися до суду з заявою про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням та визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Ухвалою Василівського районного суду від 20 липня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Василівського районного суду від 19 жовтня 2020 року залучено до участі у спаві у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Службу у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області.

Ухвалою Василівського районного суду від 05 листопада 2020 року закрито підготовче судове засідання та справу призначено до розгляду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити (а.с.30).

Відповідач ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та інтересах малолітньої ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, повідомлялася про час та місце розгляду справи належним чином за адресою реєстрації, поштова кореспонденція повернулася на адресу суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Крім того, відповідачі повідомлялися про розгляд справи в порядку, передбаченому ч.11 ст.128 ЦПК України через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до вимог ст.281 ЦПК України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи (а.с.57, 61).

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору Балківської сільської ради Запорізької області в судове засідання не прибув, надав заяву про розгляд справи без його участі. Проти заявлених позовних вимог не заперечують (а.с.54).

Представник третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору - Служби у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Давиденко В.С. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомив (а.с.60).

Згідно ч.2 ст.158 ЦПК України особа, яка бере участь у розгляді справи, має право заявляти клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Розглянувши надані позивачем документи і матеріали, з`ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_1 , згідно дублікату договору купівлі продажу будинку від 17 липня 1989 року та свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20 лютого 2015 року, виданого державним реєстратором Реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області Музичко С.В., та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №33953874 від 20 лютого 2015 року державним реєстратором Реєстраційної служби Василівського районного управління юстиції Запорізької області Музичко С.В. (а.с.8, 9,15).

З довідки про склад сім`ї та зареєстрованих осіб №605 від 10 червня 2020 року, видану Балківської сільською радою Василівського району Запорізької області, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані наступні особи: 1). донька ОСОБА_2 , 1981 року народження; 2). онука ОСОБА_3 , 2011 року народження (а.с.6).

Згідно акта про фактичне місце проживання (не проживання) ОСОБА_3 та ОСОБА_2 від 10 червня 2020 року, складеному за участю депутата Балківської сільської ради ОСОБА_4 , в присутності мешканців села: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , засвідченого секретарем сільської ради ОСОБА_7 , за адресою: АДРЕСА_1 , складено акт про те, що гр. ОСОБА_3 та гр. ОСОБА_2 фактично не проживають за вищевказаною адресою (а.с. 7).

Згідно ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Виходячи з положень ч.3 ст.10, ч.1 ст.60 ЦПК України щодо обов`язку доказування, обов`язок довести свої заперечення щодо наявності поважних причин відсутності на спірній житловій площі покладено на відповідача.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Стаття 47 Конституції України та ст.9 ЖК України передбачають, що кожен має право на житло і ніхто не може бути обмежений у праві користуванням інакше ніж з підстав і в порядку визначеним законом.

Право на повагу до житла гарантує і ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Відповідно до вимог ст.317 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпоряджання своїм майном. Згідно статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно дост.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником (частина 1); член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом (частина 2).

Права власника житлового будинку визначені в ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст.ст.71, 72, 116, 156 ЖК України).

Таким чином, при розгляді справи щодо визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням члена сім`ї власника житла, мають встановлюватися наступні факти: чи є спірне приміщення житлом, чи є воно власністю позивача, чи відсутній відповідач у спірному приміщені понад встановлені строки, чи є причини відсутності поважними та чи не було між власником та відповідачем будь якої іншої

домовленості щодо користування житлом або збереження права на користування житлом на час відсутності.

Пленум Верховного Суду України в пункті 10 постанови від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» роз`яснив судам, що у справах цієї категорії необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. У разі їх поважності суд може продовжити пропущений строк.

Згідно роз`яснень п.11 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року з подальшими змінами „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", на ствердження вибуття суд може брати до уваги будь-які фактичні дані, які свідчать про обрання стороною іншого постійного місця проживання (повідомлення про це в листах, розписка, переадресовка кореспонденції, утворення сім`ї в іншому місці, перевезення майна в інше жиле приміщення, виїзд в інший населений пункт, укладання трудового договору на невизначений строк тощо).

Статтею 321 ЦК України визначено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійснені лише у випадку і в порядку, встановлених законом.

Згідно ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Аналіз вищенаведених правових норм дає підстави для висновку проте. що право членів сім`ї власника житлового приміщення може виникнути та існувати лише за наявності права власності на будинок в особи, членами якого вони є; із припиненням права власності втрачається й право користування жилим приміщенням у членів його сім`ї.

Таку правову позицію висловив ВСУ у Постанові від 05 листопада 2014 року у справі № 6-158цс14.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Вказана норма визначає право власника, у тому числі житлового приміщення, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому немає значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

З порівняльного аналізу ст.ст.383,391 ЦК України та стст.64,150,156 ЖК України слід дійти висновку, що положення ст.ст.383,391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок ,квартиру, тощо, від будь-яких осіб, у тому числі, які і не були членами його сім`ї, а положення стст.64,150,156 ЖК України регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї, у тому числі у випадку втрати права власності власником, припинення з ним сімейних відносин або відсутності члена сім`ї власника без поважних причин понад один рік.

Пункт 34 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 07.02.2014 року „Про судову практику про захист прав власності та інших речових прав" передбачено, що власник жила має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення власності на житлове приміщення (п.3 ч.1 ст.346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням, відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі та суд вважає необхідним усунути перешкоди позивачу ОСОБА_1 у користуванні належного їй на праві приватної власності житлового будинку АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування вищевказаним житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 , який на праві приватної власності належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 17 липня 1989 року, посвідченого секретарем Балківської сільської Ради народних депутатів Василівського району Запорізької області Л. Бундур реєстровий №124, а саме з тих підстав, що відповідачі по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у спірному житловому будинку тривалий час не проживають, що вбачається з акта перевірки реєстрації та проживання, складеного 10 червня 2020 року депутатом Балківської сільської ради ОСОБА_4 , при цьому участі в утриманні вказаного житлового будинку відповідач ОСОБА_2 не приймає, комунальні послуги не сплачує, та будучи зареєстрованими у даному житловому будинку, який належить позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності, але не проживаючи в ньому, відповідачі чинять позивачу, як власнику, перешкоди у володінні, користуванні та розпорядженні своєю власністю. Крім того, на теперішній час позивач ОСОБА_1 не може у повному обсязі реалізувати своє право на розпорядження приватною власністю, оскільки у добровільному порядку знятися з реєстраційного обліку відповідачка ОСОБА_2

разом з малолітньою дитиною не бажає. Будь-яких підстав для збереження за відповідачами вказаного вище житлового приміщення судом не встановлено та відповідачкою в судовому засіданні належними та допустимими доказами не доведено. Тому перешкоди, які чиняться позивачу ОСОБА_1 відповідачами по справі у володінні належною їй на праві власності житлового будинку, мають бути усунені в судовому порядку шляхом визнання відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_2 дане питання до теперішнього часу не вирішено та знятися з реєстраційного обліку у добровільному порядку відповідачка разом з малолітньою дитиною бажання не виявила. Правових підстав проживати на теперішній час у вищевказаному житлову будинку АДРЕСА_1 , належній на праві власності позивачу ОСОБА_1 , та бути в ньому зареєстрованими, на теперішній час у відповідачки немає. Будь-яких підстав для збереження за відповідачами вказаного вище житлового приміщення судом не встановлено.

На підставі вищенаведеного, суд приходить до висновку, що заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі за вищенаведеними підставами.

Керуючись ст.8 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ст.ст.41,47 Конституції України, ст.ст.317,319,386,391 Цивільного Кодексу України, ст.ст.71,107,156,163 Житлового кодексу України, Законом України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" від 11.12.2003 року, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року „Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України", ст.ст.9, 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Балківська сільська рада Василівського району Запорізької області, Служба у справах дітей Василівської районної державної адміністрації Запорізької області про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням і визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН - НОМЕР_1 ) перешкоди у користуванні належним їй житловим будинком АДРЕСА_1 шляхом визнання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте Василівським районним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його переглядякщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення судуякщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.П. Пушкарьова