Справа № 487/5993/19
Провадження № 2/487/396/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Кузьменка В.В.,

за участю секретаря судового засідання Рафальської Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою,

ВСТАНОВИВ:

Представник Моторного (транспортного) страхового бюро України Панасюк О.М. звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просив стягнути з ОСОБА_1 на користь МТСБУ суму сплаченого відшкодування в розмірі 36462,08 грн., суму витрат на встановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 1300 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн.

У своєму позові позивач зазначив, що 27.03.2018 року з вини ОСОБА_1 , який керував автомобілем "MERCEDES-BENZ" державний номер НОМЕР_1 , на 159 кв. а/д Н-24 була скоєна дорожньо-транспортна пригода, внаслідок чого автомобіль "OPEL" державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження. Власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 , з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою. 26.07.2018 року МТСБУ здійснило виплату відшкодування потерпілій особі в розмірі 36462,08 грн.

08.08.2019 року ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва відкрито провадження по даній справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.

Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що 27.03.2018 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу "MERCEDES-BENZ" державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та транспортного засобу "OPEL" державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 .

Відповідно до Постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 08.05.2018 року по справі №487/1778/18 провадження 3/487/737/18, вказана дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 вимог ПДР України та останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності згідно ст.124 КУпАП.

На підставі наказу №7219 від 25.07.2018 року про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих ОСОБА_2 та довідки №1 від 11.07.2018 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих позивачем Моторне (транспортне) страхове бюро України ОСОБА_2 було здійснено виплату за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди у розмірі 36462,08 грн., що підтверджується платіжним дорученням №910623 від 26.07.2018 року, яке міститься в матеріалах справи.

Крім того, Моторне (транспортне) страхове бюро України додатково понесло витрати за надання послуг з врегулювання в розмірі 1300 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №992813 від 29.08.2018 року, яке міститься в матеріалах справи.

Стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права та інтересу. Способами захисту є в т. ч. відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної шкоди.

Частина 1 ст. 22 ЦК України передбачає, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на її відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Відповідно до положень частини 2 ст. 1187 ЦК України, шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положення ст. 1191 ЦК України передбачають, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо іншій розмір не встановлений законом.

Згідно до вимог ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи , відповідальної за завданні збитки.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" від 07.03.1996 року за № 85/96 встановлено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем Моторним (транспортним) страховим бюро України правомірно заявлено вимогу до відповідача ОСОБА_1 з приводу відшкодування матеріальної шкоди в сумі 36462,08 грн., що є сумою страхового відшкодування, сплаченою позивачем за наслідками дорожньо-транспортної пригоди, та яка підлягає стягненню в порядку регресу з відповідача, як особи, винної у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, право вимоги до якої є абсолютним, що відповідає правовій позиції, наданій Верховним Судом України у постанові від 20.01.2016 року справа № 2808цс15.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою, підлягає задоволенню у повному обсязі.

В порядку ст.141 ЦПК України, з урахуванням повного задоволення позову, з відповідача на уористь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1921,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 280-284 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з регламентною виплатою - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, п/р НОМЕР_4 в Укрексімбанку м. Києва МФО 322313) витрати у розмірі 36462 (тридцять шість тисяч чотириста шістдесят дві) гривні 08 копійок та витрати на навстановлення розміру збитку та збір документів в розмірі 1300 (одна тисяча триста) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України (, п/р НОМЕР_4 в Укрексімбанку м. Києва МФО 322313) судовий збір у розмірі 1921 (одної тисячі дев`ятсот двадцять одної) гривні.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Повний текст рішення виготовлено 29.01.2020 року

Суддя Заводського районного

суду м. Миколаєва: В.В. Кузьменко