У х в а л а

28 січня 2020 року

м. Київ

справа № 640/19565/18

провадження № 61-22855ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» (далі - ПАТ «Укрсоцбанк»), ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання правочину недійсним.

26 жовтня 2018 року позивачем надано до суду заяву про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на нежитлові приміщення першого поверху №№ 17-1 - 17-14 літера «А-5», загальною площею 159,8 кв. м по АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи тим, що невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду, оскільки на думку позивача мають місце спроби штучного створення умов для протиправного заволодіння його майном з боку відповідачів через завищення боргових зобов`язань та формування множинності виконавчих документів, спрямованих на позбавлення права власності на нерухоме майно, що становить предмет іпотеки. Крім того зазначав, що застосовані заходи забезпечення позову забезпечать охорону його матеріально-правових інтересів від можливих недобросовісних дій з боку відповідача.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року заяву ОСОБА_3 про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Накладено арешт на нежитлові приміщення першого поверху №№ 17-1 - 17-14 літера «А-5», загальною площею 159,8 кв. м по АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_3 .

Під час розгляду цієї справи ОСОБА_1 звернувся до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, що було накладено ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 жовтня 2018 року за заявою ОСОБА_3 .

Мотивуючи тим, що 28 лютого 2008 року ОСОБА_3 уклав з ПАТ «Укрсоцбанк» договір про надання відновлювальної кредитної лінії у межах максимального ліміту заборгованості до 240 тис. доларів США.

Для забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором було укладено між ОСОБА_3 та ПАТ «Укрсоцбанк» іпотечний договір від 28 лютого 2008 року, згідно з яким в іпотеку передавалося нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху №№ 17-1 - 17-14 літера «А-5», загальною площею 159,8 кв. м по АДРЕСА_1 , що належать на праві власності ОСОБА_3

28 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу було вчинено виконавчий напис про звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки строк платежу за кредитним договором настав, хоча сума заборгованості ОСОБА_3 не була погашена.

01 жовтня 2018 року відповідно до договору про відступлення права вимоги ОСОБА_1 придбав право вимоги до ОСОБА_3 за договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 28 лютого 2008 року, що укладений між ПАТ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 .

Крім того, 01 жовтня 2018 року також було укладено договір передачі прав за іпотечним договором від 28 лютого 2008 року, відповідно до якого ОСОБА_1 прийняв всі права за цим договором.

Так, ОСОБА_1 отримав всі права іпотекодержателя, що передбаченні чинним законодавством, у тому числі й Законом України «Про іпотеку», тому вважає, що необґрунтоване застосування заходів забезпечення позову обмежує його права.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року клопотання ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову задоволено.

Судове рішення обґрунтоване тим, що ОСОБА_1 отримав всі права іпотекодержателя, передбачені чинним законодавством, тому його заява про скасування заходів забезпечення позову підлягала задоволенню.

Постановою Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2019 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено. Ухвалу Київського районного суду м. Харкова від 29 липня 2019 року скасовано. У задоволені клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про скасування заходів забезпечення позову відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що розгляд справи не закінчився, кінцеве рішення у цій справі не ухвалено, так не змінилися обставини, що зумовили застосування накладення арешту на спірний об`єкт нерухомості, оскільки такі заходи були вжиті судом, з метою забезпечення виконання потенційного рішення суду про задоволення позову, а подальше їхнє скасування може призвести до ускладнення поновлення оспорюваних прав та інтересів позивача, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування застосованих судом заходів забезпечення позову.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржуване судове рішення скасувати, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, й залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Отже, касаційному оскарженню не підлягають ухвали, що зазначені у пункті 4 частини першої статті 353 ЦПК України.

За приписами пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо: касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Ураховуючи викладене, касаційна скарга не може бути прийнята до провадження, оскільки скасування забезпечення позову, відмови в скасуванні чи заміні заходів забезпечення позову або відмови у забезпеченні позову (пункт 4 частини першої статті 353 ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України.

Керуючись пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на постанову Харківського апеляційного суду від 12 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк», ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про визнання правочину недійснимвідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян Осіян