Ухвала

Іменем України

23 січня 2020 року

м. Київ

справа № 760/18890/19

провадження № 61-1406ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

розглянувши касаційну скаргу Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, Головного Управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції (далі - Управління патрульної поліції) на свою користь 100 000 грн на відшкодування моральної шкоди, завданої незаконним рішенням.

Позов ОСОБА_1 обґрунтовано тим, що 22 грудня 2018 року поліцейський роти № 1 батальйону № 2 полку № 1 Управління патрульної поліції капрал поліції Горіленко А. І. склала стосовно нього постанову у справі про адміністративне правопорушення серії НК № 560086 . Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 червня 2019 року вказану постанову визнано протиправною та скасовано. Отже, рішення поліцейського про притягнення його до адміністративної відповідальності було незаконним та необґрунтованим. Незаконною постановою йому було завдано моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях у зв`язку з протиправною поведінкою стосовно нього. Крім того, працівники поліції застосували до нього поверхневу перевірку і огляд, відмовили в наданні правничої допомоги, дозволяли собі зверхню та іронічну поведінку.

Рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року позов задоволено частково. Стягнуто з Управління патрульної поліції за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на користь ОСОБА_1 5 000 грн на відшкодування моральної шкоди. У задоволенні решти вимог відмовлено.

Ухвалою Київського апеляційного суду від22 листопада 2019 року апеляційну скаргу Управління патрульної поліції на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року залишено без руху та надано строк десять днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - заявнику необхідно було сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги в розмірі 1 500 грн.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року відмовлено в задоволенні клопотання Управління патрульної поліції про звільнення від сплати судового збору. Апеляційну скаргу Управління патрульної поліції на рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 18 жовтня 2019 року визнано неподаною та повернуто заявнику.

Судове рішення апеляційного суду мотивоване тим, що підстав для звільнення Управління патрульної поліції від сплати судового збору згідно з частинами першою і третьою статті 136 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) немає. Посилання Управління патрульної поліції на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» як на підставу звільнення від сплати судового збору за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяними особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду, не заслуговують на увагу, оскільки вказана норма закону дає підстави для звільнення від сплати судового збору лише позивачів, права яких порушені незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади.

20 січня 2020 року Управління патрульної поліції подало касаційну скаргу на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення апеляційним судом норм процесуального права, просило скасувати оскаржуване судове рішення та направити справу до Київського апеляційного суду для продовження розгляду.

Касаційна скарга обґрунтована тим, що виходячи з положень пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» за подання позивачем або відповідачем - суб`єктом владних повноважень - апеляційної чи касаційної скарги на рішення суду у справі про відшкодування моральної шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду судовий збір не підлягає сплаті.

У відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з таких підстав.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі (частина перша статті 4 Закону України «Про судовий збір»).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно з пунктом 6 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду становить 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Частинами першою-третьою статті 136 ЦПК України передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Пунктом 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу (частина друга статті 357 ЦПК України).

Згідно з частиною третьою статті 185 ЦПК України якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Встановивши, що Управління патрульної поліції не виконало вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху та не сплатило судовий збір за подання апеляційної скарги, а підстав для звільнення його від сплати судового збору немає, апеляційний суд дійшов правильного висновку про визнання неподаною та повернення апеляційної скарги заявнику.

Доводи заявника про те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», не заслуговують на увагу, оскільки правом на звільнення від сплати судового збору за наведеною нормою закону наділяються виключно позивачі за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду. На відповідачів не поширюються вимоги законодавства щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційних скарг у таких справах.

Вказані правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 05 листопада 2019 року у справі № 906/770/17.

Заявник є відповідачем в цій справі.

Крім того, апеляційним судом роз`яснено заявнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог статті 356 ЦПК України, що не може вважатися обмеженням доступу до правосуддя, а навпаки є забезпеченням практичної можливості реалізації його права на судовий захист.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України визначено, що у випадку оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосовування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Із змісту касаційної скарги та оскаржуваної ухвали Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судом апеляційної інстанції норм процесуального права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, а наведені у скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність судового рішення.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (пункт 45 рішення ЄСПЛ від 23 жовтня 1996 року у справі «Леваж Престейшинз Сервісиз проти Франції», пункти 37, 38 рішення ЄСПЛ від 19 грудня 1997 року у справі «Бруалла Гомесде ла Торре проти Іспанії»).

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, пунктом 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції на ухвалу Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції, Головного Управління Державної казначейської служби України у Київській області про відшкодування моральної шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов