Справа №639/8664/19
Провадження №6/639/4/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Баркової Н.В.,

за участю секретаря Волкової С.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

10.12.2019 року представник заявника Військової частини НОМЕР_1 звернувся до суду із заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання, в якій просить суд поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчого напису щодо ОСОБА_1 в сумі 1 355,74 грн.

В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що 22.05.2006 року приватним нотаріусом Алексик Т.В. у відповідності до статті 87 Закону України «Про нотаріат» та п.7 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172, зробив виконавчий напис на довідці командира військової частини. Командуванням військової частини проводилась робота щодо стягнення заборгованості, а саме: направлялися листи до Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції. 27.10.2010 винесена постанова про повернення виконавчого документа стягувачу. У відповідності до ч. 1 статті 12 закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. У зв`язку з постійним перебуванням військової частини в зоні проведення АТО та ООС, військова частина не здійснювала стягнення з ОСОБА_1 .

Враховуючи викладене, представник заявника вимушений звернутися до суду з даною заявою.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10.12.2019 року прийнято до провадження заяву Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання та призначена до розгляду у судовому засіданні.
В судове засідання учасники справи не з`явилися, повідомлялися судом про дату, час та місце розгляду справи належним чином.

Суд, дослідивши матеріали заяви, прийшов до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 22.05.2006 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу Алексик Т.В. на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та п.7 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.99 року №1172, вчинений виконавчий напис, за який стягнуто з ОСОБА_1 на користь в/ч НОМЕР_1 заборгованість на момент звільнення в сумі 1 304,74 грн. та витрати по вчиненню виконавчого напису в сумі 51,00 грн., разом до сплати 1 355,74 грн. Виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №989 (а.с. 14).

Відповідно до листа Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 26.05.2010 року Жовтневим відділом держаної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції розглянуто заяву від 25.05.2010 р. за вих. № 13/1464, за результатами розгляду повідомлено наступне: в провадженні відділу державної виконавчої служби знаходиться виконавчий напис № № 989 виданий 22.05.2006 р. ПН ЧМНО ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_1 на користь в/ч № НОМЕР_1 борг у розмірі 1355,74 грн. 08.08.2006 року виконавчий документ надійшов до державного виконавця. 08.08.2006 року згідно ст. ст. 18, 24 Закону України «Про виконавче провадження» державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження та накладено арешт на все майно боржника згідно заяві стягувача яке було направлено усім сторонам виконавчого провадження та в установи, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію на іншого власника. Боржнику було надано строк для добровільного виконання рішення суду, який був зазначений в постанові про відкриття виконавчого провадження. 08.08.2006 року державним виконавцем були зроблені запити до КП «ХМБТІ», для виявлення нерухомого майна зареєстрованого за боржником, до УДАІ УМВСУ в Харк. обл. для виявлення наявності автотранспортного засобу зареєстрованого за боржником, до ДПІ у Жовтневому районі м. Харкова для виявлення відкритих рахунків боржника, до АДБ УМВСУ в Харк. обл. для встановлення адреси реєстрації боржника. Згідно БД «AMT» УДАІ УМВСУ в Харк. обл. встановлено що за боржником не зареєстровані автотранспортні засоби. Згідно відповіді ДПІ у Жовтневому р-ні м. Харкова боржник не перебуває на податковому обліку, інформації про відкрити розрахункові рахунки не має. Згідно відповіді КП «ХМБТІ» за боржником зареєстрована частина квартири АДРЕСА_1 . 13.08.2007 року стягувачу було направлено листа про авансування виготовлення технічної документації. На даний час відповіді не надходило. 10.04.2008 рокудержавним виконавцем було здійснено вихід за адресою вказаною у виконавчому документі, а саме: АДРЕСА_2 , для встановлення місцезнаходження боржника та перевірки майнового стану боржника, й було встановлено, що майна на яке можливо звернути стягнення відсутнє, про що складено відповідний акт (а.с.6).

Разом з тим, відповідно до листа Жовтневого ВДВС ХМУЮ від 26.05.2010 року вбачається, що стягувачу було запропоновано внести на депозитний рахунок виконавчої служби авансовий внесок для здійснення необхідних витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 360,00 грн. (а.с.7).

Постановою старшого державного виконавця Жовтневого відділу державної виконавчої служби Харківського міського управління юстиції Бєляєвим М.В. від 27.10.2010 року виконавчий напис № 989, виданий 22.05.2006 року приватним нотаріусом Чугуївського міського нотаріального округу повернуто стягувачу. Припинено чинність арешту майна боржника та скасовано інші заходи примусового виконання рішення. Зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання у строк до 27.10.2013 року (а.с.5).

15.12.2017 року набув чинності ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року і п.9 ч.1 Розділу ХІІІ Перехідні положення ЦПК України в редакції Закону України від 03.10.2017 року передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанції, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією кодексу.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Право звернення до суду з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа передбачено також ч. 6 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до статті 12 ЦПК України та згідно з ч.ч. 1, 5 та 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасникам справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 2 статті 78 ЦПК України зазначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд зазначає, що поважність причин пропуску строку є оціночним поняттям та має встановлюватись у кожному окремому випадку на підставі відповідних доказів, які у свою чергу оцінюються судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. При цьому, поважними причинами пропуску строку можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, незалежними від волевиявлення сторони та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для вчинення процесуальної дії та підтверджені належними доказами.

Дослідивши матеріали справи та заяви стягувача, суд приходить до висновку про те, що стягувачем не доведено будь-якими доказами наявність та поважність причини пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання, в тому числі не надано підтвердження військової частини в зоні проведення АТО та ООС, у зв`язку з чим заява Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-80, 260, 261, 353, 433 ЦПК України ст. 129-1 Конституції України, ст. 1, 12 Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Військової частини НОМЕР_1 , заінтересовані особи: Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, ОСОБА_1 про поновлення строку для пред`явлення виконавчого напису до виконання відмовити.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги через Жовтневий районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її складання має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повний текст ухвали складено 31.01.2020 року.

Суддя Н.В. Баркова