Справа № 308/1017/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 грудня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Лемак О.В., за участю секретаря судового засідання Сухан Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в місті Ужгороді скаргу ОСОБА_1 , на дії приватного виконавця Виконавчого округу Закарпатської області Крегул Івана Івановича,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області зі скаргою на дії приватного виконавця Виконавчого округу Закарпатської області Крегул Івана Івановича. Свою скаргу мотивує тим, що 22 січня 2020 року від працівників патрульної поліції їй стало відомо про наявність постанови приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегула Івана Івановича ВП № 59970530 від 16 жовтня 2019 року, згідно якої було оголошено в розшук рухоме майно боржника: автомобіль HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать боржнику ОСОБА_1 .

Вказує, що копія даної постанови була направлена до поліції для виконання, але їй - як стороні виконавчого провадження в порушення вимог закону - ні, про її існування стало відомо випадкового, коли її зупинили працівники поліції та повідомили, що автомобіль оголошений в розшук.

Того ж дня, 22 січня 2020 року за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження вона ознайомилася зі змістом оскаржуваної постанови та звернулася до приватного виконавця з вимогою про скасування даної постанови, але їй було відмовлено.

Зазначає, що також зверталася до Управління національної поліції в Закарпатській області щодо вилучення із бази даних відомостей про розшук автомобілів, так як виконавче провадження закрито у зв`язку з повним погашенням заборгованості, але там їй пояснили, що у них для цього немає підстав і це повинен зробити виконавець, який оголосив розшук.

04 вересня 2019 року приватним виконавцем Крегул І.І. постановою ВП № 59970530 було відкрито виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 308/11148/14-ц, виданого Ужгородським міськрайонним судом 22 липня 2019 року. Далі в межах цього виконавчого провадження було винесено постанови про стягнення основної винагороди та арешт майна боржника від 04 вересня 2019 року.

15 жовтня 2019 року вона звернулася до виконавця із листом про добровільне погашення заборгованості зі сплатою його винагороди та попередженням, що існує ухвала суду про розстрочку виконання рішення, а тому жодних дій щодо продажу та розшуку майна підстав вчиняти немає, так як рішення може виконуватися тільки шляхом передбаченим ухвалою, вона вважала, що жодних постанов про розшук рухомого майна немає.

Зазначає, що звернувшись в черговий раз до виконавця отримати реквізити для сплати заборгованості 23 жовтня 2019 року, отримала від нього постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, тобто виконавче провадження було закрито, при цьому виконавець її впевнив, що жодних розшуків немає, а тому про їх скасування в постанові про повернення виконавчого документу ним не вказано.

Однак, як в подальшому з`ясувалося, приватний виконавець ввів її в оману, оголосивши 16 жовтня 2019 року безпідставно розшук автомобілів, та повернувши виконавчий документ стягувачу без виконання 23 жовтня 2019 року не скасував такий, достеменно знаючи, що це порушує її права і вона не зможе користуватися належними їй автомобілями, оскільки вони будуть вилучені та відправлені на штрафну площадку за документом, який фактично припинив свою дію.

Вказує, що оскаржувана постанова була направлена на виконання до підрозділу поліції та внесена у відповідну базу даних, на сьогоднішній день позбавляє її можливості користуватися належним їй майном, що не тільки порушує її особисті права, але й права та інтереси її родини.

02листопада 2020 року від заявника надійшла заява про збільшення позовних вимог, в якій просить :

-визнати дії приватного виконавця Крегула І.І. по накладенню арешту на майно боржника та оголошенню розшуку рухомого майна боржника протиправними та скасувати:

-постанову ВП № 59970530 від 04 вересня 2019 року про арешт майна боржника ОСОБА_1 , постановлену в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 308/11148/14-ц від 22.07.2019 року;

-постанову ВП № 59970530 від 16 жовтня 2019 року про арешт транспортних засобів боржника Штефаняк ЯЛ., постановлену в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 308/11148/14-ц від 22.07,2019 року,

-постанову ВП № 59970530 від 16 жовтня 2019 року про розшук рухомого майна боржника ОСОБА_2 , постановлену в межах виконавчого провадження по примусовому виконанню виконавчого листа № 308/11148/14-ц від 22.07.2019 року.

-поновити порушені майнові права ОСОБА_1 шляхом зобов`язання органів та установ, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію, й поліції, яким було направлено оскаржувані постанови на виконання, скасувати реєстрацію арешту майна і розшук транспортних засобів із вилученням відповідних записів із баз даних реєстраторів та поліції.

В обґрунтування заяви посилається на те, що нею було повністю закрито всі виконавчі провадження по стягненню із неї сум заборгованостей, тобто на сьогоднішній день щодо ОСОБА_1 відсутні виконавчі провадження, а відтак всі арешти майна та розшуки нерухомого майна іншими виконавцями скасовано, а накладення арешту та розшуку з боку приватного виконавця Крегула І.І., не тільки втратило всякий сенс, а й перестали існувати підстави для застосування таких.

Наголошує на тому, що закриваючи виконавче провадження, приватний виконавець Крегул I.I. повинен був скасувати всі арешти майна та розшук нерухомого майна, вчинені в межах цього виконавчого провадження, але він цього не зробив, даючи можливість стягувачу повторно звернутися із виконавчим листом. Дану можливість стягувач використав, звернувшись до іншого приватного виконавця Лукечі О.В., який закрив виконавче провадження, у зв`язку із повним виконанням, скасувавши при цьому арешт майна та його розшук.

Таким чином, на сьогоднішній день за відсутності виконавчих проваджень щодо боржника ОСОБА_1 перестали існувати підстави для арешту її нерухомого і рухомого майна й розшуку рухомого майна, накладені, приватним виконавцем Крегулом І.І.

Вказує, що на сьогоднішній день приватний виконавець Крегул І.І. позбавлений повноважень, вирішити питання про скасування безпідставно накладених арештів та розшуку й вилучення відповідних записів із баз даних неможливо, тобто судове вирішення цього питання є єдиним шляхом поновлення моїх порушених прав та усунення обставин, що позбавляють мене та членів її родини можливості користуватися належним їм майном.

Зазначає, що поновити її порушені права, як заявника по даній справі можливо тільки шляхом постановленим ухвали суду про скасування постанов про арешт майна та постанови про розшук транспортних засобів належних боржнику ОСОБА_3 , із зобов`язанням відповідних органів вилучити записи про обтяження і розшук майна із баз даних реєстраторів та поліції.

ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, однак подала заяву про розгляду скарги без її участі..

Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І., в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП в судове засідання не з`явився, однак надіслав на адресу суду письмові пояснення, в яких вказує, що єдиним суб`єктом який уповноважений оголошувати в розшук/припиняти розшук транспортного засобу є виконавець, а не УПП в Закарпатській області. Також вказує, що Управління має доступ до баз даних в якості користувача у зв`язку з чим в Управління відсутні технічні можливості щодо внесення, змін чи видалення інформації з баз даних. З огляду на положення ч. 2 ст. 450 ЦПК України, якими передбачено, що неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають розгляду скарги на рішення, дії, бездіяльність державного виконавця, суд ухвалив розглянути скаргу за відсутності сторін.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши належність та допустимість кожного доказу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

04.09.2019 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. відкрито виконавче провадження №59970530, з примусового виконання виконавчого листа № 308/11148/14-ц виданого 30.05.2016 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» в особі Філії Закарпатське обласне управління ПАТ «Державнйи ощадний банк України» заборгованість у розмірі 203262,03 грн.

04.09.2019 року приватним виконавцем виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. було винесено постанову про стягнення з божника ОСОБА_1 основної суми винагороди у сумі 12437,20 грн.

Приватним виконавцем 04.09.2019 року було винесено постанову про арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 у межах суми звернення стягнення з врахуванням основної суми винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 137178,23 грн.

16 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. винесено постанову арешт майна боржника, згідно якої накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, що належить боржнику ОСОБА_1 .

Також, 16 жовтня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. винесено постанову про розшук майна боржника, відповідно до якої оголошено в розшук майно боржника : автомобіль HYUNDAI, реєстраційний номер НОМЕР_1 ; автомобіль ГАЗ, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать боржнику ОСОБА_1 .

Судом досліджено інформаційну довідку про виконавче провадження № 59970530 від 30.10.2020 року, з якої вбачається, що 23 жовтня 2019 приватним виконавцем повернуто виконавчий документ стягувану на підставі п.4 ч.1 ст.37 ЗУ «Про виконавче провадження»

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Згідно п.4 ч.1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу, якщо стягувач перешкоджає проведенню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат виконавчого провадження, передбачене статтею 43 цього Закону, незважаючи на попередження виконавця про повернення йому виконавчого документ.

Відповідно до ч.1 ст. 40 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 40 ЗУ «Про виконавче провадження», передбачено, що про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна.

Таким чином, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа.

Відповідно до ч.1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Виходячи з наявних матеріалів справи, судом встановлено, що в порушення вимог Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем у постанові про повернення виконавчого документа не зазначено про зняття арешту з майна.

Також судом встановлено, що стягувач повторно звернувся до приватного виконавця із виконавчим листом № 308/11148/14-ц виданим 30.05.2016 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення.

Так, постановою приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. відкрито виконавче провадження №60829841, з примусового виконання виконавчого листа № 308/11148/14-ц виданого 30.05.2016 року Ужгородським міськрайонним судом про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_4 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість 203262,03 грн. та судові витрати 1101,31 грн.

28 січня 2020 року приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Лукеча О.В. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження ВП №60829841, у зв`язку з повним виконанням рішення.

Таким чином, боржником ОСОБА_1 фактично виконано в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом, однак накладений арешт на власність позивача та оголошення розшуку, порушує її право вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до положень ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення.

Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір, а саме доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч. 2 ст. 77, ст. 79 ч. 1 ст. 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на вище встановлені обставини, керуючись наведеними приписами законодавства, суд приходить до висновку що оскаржувану постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегул І.І. від 04 вересня 2019 року у межах ВП №59970530 про арешт майна боржника ОСОБА_1 , постанову від 16 жовтня 2019 року у межах ВП №59970530 про арешт транспортних засобів боржника ОСОБА_1 та постанову від 16 жовтня 2019 року у межах ВП №59970530 про розшук рухомого майна боржника ОСОБА_1 слід скасувати.

Разом з тим, вимога про визнання дій приватного виконавця протиправними, задоволенню не підлягає, оскільки визнання дій протиправними не передбачено ст. 451 ЦПК України.

Крім того, вимога заявника щодо поновлення порушених майнових прав заявниці ОСОБА_1 шляхом зобов`язання органів та установ, які посвідчують договори відчуження майна чи проводять його перереєстрацію, й поліції, яким було направлено оскаржувані постанови на виконання, скасувати реєстрацію арешту майна і розшук транспортних засобів із вилученням відповідних записів із баз даних реєстраторів та поліції, до задоволення також не підлягає, оскільки така не передбачена ст. 451 ЦПК України.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку що скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 77, 79, 81, 89, 259-261, 353, 354, 447-451 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Скаргу - задовольнити частково.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегул Івана Івановича про арешт майна боржника від 04 вересня 2019 року, у межах виконавчого провадження №59970530.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегул Івана Івановича про арешт майна боржника від 16 жовтня 2019 року, у межах виконавчого провадження №59970530.

Скасувати постанову приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Крегул Івана Івановича про розшук майна боржника від 16 жовтня 2019 року, у межах виконавчого провадження №59970530.

В іншій частині скарги відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Лемак О.В.