Справа № 588/112/20
провадження № 2/588/131/20
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

30 січня 2020 року м. Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Щербаченко М.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» про стягнення різниці невиплаченої зарплати за час відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати,

У С Т А Н О В И В:

Позивач звернулась 28 січня 2020 року звернулась до суду з указаним позовом, в якому просить суд: 1) стягнути з відповідача різницю між фактично сплаченими коштами та відкоригованим середнім заробітком відпускних позивача за період з 1995 по 2012 року; 2) стягнути з відповідача на користь позивача компенсацію втрати частини доходів; 3) стягнути середній заробіток за час затримки виплат при звільненні.

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, вважаю, що заява повинна бути залишена без руху, виходячи з таких мотивів.

Відповідно до пунктів 2-5, 8, 10 частини 3 статті 175 ЦПК України позовна заява повинна містити:

- зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються;

- зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них;

- виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що подаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності);

- підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Указаним вимогам позовна заява ОСОБА_2 не відповідає, оскільки не визначена ціна позову, не наведений обґрунтований розрахунок сум, що стягуються, позовні вимоги сформульовані не конкретно (без сум та періоду нарахування), відсутнє підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав .

Посилання позивача на те, що вона не може визначити суми самостійно, оскільки не має даних стосовно проведених виплат і що під час судового розгляду будуть установлені відповідні суми, є не обґрунтованими і суперечить вимогам статті 83 ЦПК України, яка передбачає, що позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви.

Учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом, у якому у тому числі повинно бути зазначено про вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу (частини 1, 2 статті 84 ЦПК України).

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду (частина 2 статті 13 ЦПК України). В силу принципів змагальності і диспозитивності такий обов`язком процесуальним законом покладено на учасників справи, а суд зберігаючи об`єктивність та неупередженість лише сприяє сторонам в реалізації їх процесуальних прав, передбачених цим Кодексом.

Отже, позивач, яка повинна добросовісно користуватись процесуальними правами і обов`язками, фактично усунулась від виконання обов`язків зі збирання доказів та доведення обставин, які мають значення для справи, обмежилась лише у позовній заяві цитуванням нормативних актів (вибір застосування яких під час вирішення спору покладено на суд, а не сторони), замість викладення конкретних обставин в обґрунтування заявлених вимог.

Натомість відповідно до статті 49 Кодексу законі про працю відповідач зобов`язаний видати працівникові на його вимогу довідку про його роботу на даному підприємстві, в установі, організації із зазначенням спеціальності, кваліфікації, посади, часу роботи і розміру заробітної плати.

Крім того, суми нарахованої заробітної плати за кожен місяць за період з 01 липня 2000 року кожна застрахована особа має право отримати відносно себе у відповідному органі Пенсійного фонду України за місцем проживання із системи персоніфікованого обліку та Державного реєстру застрахованих осіб.

Отже, ОСОБА_2 повинна відповідно до вимог статті 175 ЦПК України викласти докладно обставини, які свідчать про те чому на її думку та в яких сумах їй повинен був відповідач виплати відповідні суми заробітної плати (відпускних) при звільненні, розрахувати відповідні суми середнього заробітку та компенсації з поданням доказів на їх підтвердження або доказів звернення до відповідача з вимогою надати відповідні дані про суми фактично виплаченої заробітної плати, її складові тощо, а також докази його відмови.

Крім того, згідно із частиною четвертою статті 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

ОСОБА_2 у позовній заяві зазначила, що вважає, що звільнена від сплати судового збору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір».

Проте, відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є спеціальним видом відповідальності роботодавця і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними у передбачений законом строк винагороди за виконану роботу.

За своєю правовою природою середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою у розумінні статті 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 12-301гс18 від 30 січня 2019 року.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_2 , крім вимоги про стягнення заборгованості із заробітної плати, заявлено й інші вимоги: про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та компенсації втрати частини грошових доходів, які не включені до переліку пільг щодо сплати судового збору, визначених статтею 5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Ураховуючи наведене, за подання позову позивачу необхідно сплатити судовий збір у розмірі 1 відсотку від визначеної нею ціни позову, але не менше 840 грн. 80 коп. (2102 грн. 00 коп. х 0,4). за кожну вимогу, тобто не менше 1681 грн. 60 коп. (840 грн. 80 коп. х 2).

Доказів того, що позивач є особою з інвалідністю I та II груп або віднесена до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи до позовної заяви не додано.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 травня 2010 року у справі «Пелевін проти України» та у рішенні від 30 травня 2013 року «Наталія Михайленко проти України» зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

Відповідно до статті 185 ЦПК України заява, подана без додержання вимог, зазначених у статтях 175 і 177 ЦПК України - підлягає залишенню без руху з наданням строку для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачеві.

За таких обставин, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення указаних вище недоліків: подати до суду уточнену позовну заяву разом з примірником для відповідача, яка має відповідати всім вимогам, указаним у статті 175 ЦПК, та подати оригінал платіжного документу про оплату судового збору за такими реквізитами: Отримувач коштів УК Тростянецьк. р/Тростянецький/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37344688, Банк отримувача Казначейство України, код банку отримувача (МФО)899998, рахунок отримувача UA0018388, код класифікації доходів бюджету 22030101, у графі призначення платежу вказати - судовий збір, зазначити прізвище, ім`я, по-батькові заявника, назву суду, де розглядається справа; у графі "код платника" вказати власний ідентифікаційний номер).

Керуючись вимогами статей 175, 177, 185, 260, 353 ЦПК України, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Монделіс Україна» про стягнення невиплаченої зарплати за час відпустки, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати залишити без руху.

Надати позивачам строк тривалістю 10 (десять) днів, який обчислюється з дня вручення копії цієї ухвали, для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачеві, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк заяву буде визнано неподаною та повернено позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя М.В. Щербаченко