Провадження №2/522/1801/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

31 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого судді Домусчі Л.В.,

при секретарі судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про усунення перешкод у користуванні власністю, вселення,

В С Т А Н О В И В:

До суду 12.10.2018 року надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення. Відповідно позовної заяви позивачка просила усунути їй, ОСОБА_1 , перешкоди у користуванні власністю, квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 73 кв.м., шляхом вселення. Зобов`язати відповідачів не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 та виселити ОСОБА_3 із квартири. Вирішити питання розподілу судових витрат.

В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_4 , 1939 р.н., після смерті якого відкрилась спадщина на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 . 23.06.2016 року позивачка отримала свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого стала власником вказаної 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 . Власником іншої частки є відповідач ОСОБА_2 , яка разом з онукою чинять перешкоди позивачці у користуванні власністю, та не дають можливості проживати у вказаній квартирі.

Відповідач ОСОБА_5 незаконно проживає у вказаній квартирі, покійний батько позивачки не надав згоди на її проживання, крім того відповідачка розпоряджається квартирою та майном, яке частково належить позивачці в порядку спадкування за законом. Відповідачі по справі не дають можливості проживати в квартирі, ключі від квартири змінили, позивачка не має змоги увійти в квартиру, користуватися своєю власністю, на неодноразові звернення не чинити перешкод у користуванні та розпорядженні квартирою ігнорують. Відповідачі не впускали до квартири покійного батька позивачки, всіляко чинили перешкоди, який був вимушений звертатися до суду за захистом свого порушеного права, тепер таке ж чинять із позивачкою, перешкоджають у користуванні власністю.

Позивачка зазначає, що неодноразово зверталася до відповідачів з приводу передачі ключів від квартири та вирішення питання проживання у квартирі, можливості продажу квартиру разом, або здійснення викупу її частки, однак домовленості між сторонами не досягнуто, оскільки відповідачі навмисно пропонують ціну за майно занижену. Отже, за викладених обставин змушена звернутись до суду з дійсним позовом.

До суду 23.10.2018 року надійшли відповіді щодо місця реєстрації відповідачів.

Ухвалою суду від 30.10.2018 року провадження у справі відкрито з призначенням до розгляду в підготовчому засіданні на 10.12.2018 року.

У підготовче засідання призначене на 10.12.2019 року з`явилася представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 , та у зв`язку з неявкою відповідачів розгляд справи відкладено на 11.02.2019 року.

У підготовче засідання призначене на 11.02.2019 сторони не з`явилися, розгляд справи відкладено на 25.03.2019 року.

У підготовче засідання призначене на 25.03.2019 року ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивачки ОСОБА_6 надала суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю, також просила закрити підготовче засідання та призначити справу до розгляду по суті.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у підготовче засідання не з`явилися, хоча були повідомлені належним чином про час, дату та місце розгляду справи. Крім того ОСОБА_3 у судове засідання була викликана через оголошення у пресі.

Ухвалою суду 25.03.2019 року було закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду 30.05.2019 року.

У судове засідання призначене на 30.05.2019 року ОСОБА_1 не з`явилася, представник позивачки ОСОБА_6 надала суду заяву щодо розгляду справи за її відсутністю.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, представник відповідачів адвокат Друганова В.А. надала суду заяву, в якій просила відкласти розгляд справи, зазначивши, що їй необхідно ознайомитися з матеріалами справи та надати суду відзив.

Розгляд справи відкладено на 18.07.2019 року.

18.07.2019 року представник ОСОБА_2 адвокат Друганова В.А. надала суду зустрічну позовну заяву до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_7 , яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_8 , Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення порядку користування квартирою.

У судове засідання призначене на 18.07.2019 року з`явилася представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 , заявила клопотання про заміну щодо заміни прізвища відповідачів з ОСОБА_9 на ОСОБА_9 , також просила замінити відповідача ОСОБА_10 на ОСОБА_7 . Крім того просила надати час для виправлення позову.

У судове засідання з`явилася представник відповідачів адвокат Друганова В.А., просила прийняту зустрічну позовну заяву, однак вирішити зазначене питання після уточнення позовної заяви позивачкою.

Суд, не виходячи до нарадчої кімнати, на місці ухвалив: замінити прізвище першого відповідача, у зв`язку з технічною помилкою, з ОСОБА_2 на ОСОБА_2 , задовольнити клопотання представника позивача та надати час на виправлення позову, у зв`язку з помилками в написанні ПІП відповідачів. Розгляд справи відкладено на 08.10.2019 року.

На запит суду 25.07.2019 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації, з якої вбачається, що ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована з 19.11.2013 року за адресою: АДРЕСА_2 .

07.10.2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_6 надала суду заяву про заміну неналежного відповідача ОСОБА_10 на ОСОБА_7 та уточнений позов (а.с.104, 105-107).

Ухвалою суду від 15.10.2019 року за заявою представника ОСОБА_11 ОСОБА_12 позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_7 про усунення перешкод у користуванні власністю та виселення було залишено без розгляду.

Також, задоволено заяву представника ОСОБА_2 ОСОБА_13 та зустрічну позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_7 , яка діє в свої інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , Орган опіки та піклування Приморської районної адміністрації Одеської міської ради, про встановлення порядку користування квартирою повернуто позивачці.

Розгляд справи відкладено на 07.11.2019 року.

У зв`язку з неявкою сторін 07.11.2019 року розгляд справи відкладено на 28.01.2020 року.

У судове засідання 28.01.2020 року сторони по справі не з`явились, були сповіщені про час та місце розгляду справи належним чином. Представник позивача адвокат Строіч Л.Г. надала до суду заяву, згідно якої просила розглядати справу за її відсутності та позов просила задовольнити.

Поважність причин неявки сторона відповідача суду не повідомила та відзиву на позов не надала.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

У зв`язку з цим, датою складення цього судового рішення є 31.01.2020 року.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.06.2016 року спадкоємцем майна ОСОБА_4 , 1939 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його донька, позивачка у справі - ОСОБА_1 .

Спадщина, на яку позивачу 23 червня 2016 року було видано свідоцтво, складається з 1/2 частки квартири АДРЕСА_1 (а.с.5).

Згідно технічного паспорту від 15.07.1994 року, виготовленого на ім`я ОСОБА_4 , квартира АДРЕСА_3 становить загальну площу 73,00 кв.м., житлову 46,3 кв.м, та складається з трьох житлових кімнат, площами 12,5 кв.м., 13,9 кв.м та 19.9 кв.м.

Відповідно заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.12.2013 року (справа 522/555/13-ц), були частково задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 , пред`явлені до ОСОБА_2 та вирішено вселити ОСОБА_4 у квартиру АДРЕСА_1 ; зобов`язати ОСОБА_2 передати ключі від квартири будинку АДРЕСА_4 та не чинити перешкоди у користуванні даною квартирою. Стягнуто з ОСОБА_2 та користь ОСОБА_4 моральну шкоду у розмірі 500 тис. грн.. (а.с.8-9).

Вказане заочне рішення від 05.12.2013 року в частині вимог ОСОБА_4 про стягнення моральної шкоди було скасовано рішенням апеляційного суду Одеської області від 19.06.2014 року.

В іншій частині заочне рішення суду від 05.12.2013 року було залишене залишилось без змін згідно вказаного рішення та ухвали апеляційного суду Одеської області від 19.06.2014 року та 04.03.2015 року.

Відповідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 29.05.2019 року квартира, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 , на теперішній час належить ОСОБА_1 (1/2 частка) та ОСОБА_2 (1/2 частка) (а.с.56-57).

Як вбачається з позову між сторонами існує спір щодо користування квартирою та відповідачкою чиняться перешкоди у доступі до квартири.

Згідно повідомлення ОСОБА_11 від 16.10.2017 року, яке направлялось на адресу ОСОБА_2 позивачка повідомила, що квартира була оцінена спеціалістом в 65000,00 дол. США, та ОСОБА_11 має намір розпорядитися своєю часткою квартири, яку вона оцінює у 33000,00 дол. США, також просила вирішити питання щодо передачі дублікату ключів від квартири та добровільно усунути перешкоди у її користуванні (а.с.13).

Вирішуючи спір суд виходить із наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч.ч.1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

У відповідності до ч.ч.1-3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо нього будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статтею 9 ЖК України визначені житлові права громадян, зокрема, частинами четвертою, п`ятою вказаної статті встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій.

Відповідно до ст. 155 Житлового кодексу України власник квартири не може бути позбавлений права користування квартирою, крім випадків передбачених законодавством України.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Відповідно до частини першої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі статтею 321 ЦК України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку встановлених законом.

У силу статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

За правилами статті 150 ЖК України власник має право використовувати житлом для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Статтею ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існують не врегульовані спірні правовідносини щодо користування квартирою та позивачці чиняться перешкоди у доступі до квартири, власником 1/2 частини якої вона є. Зазначене не спростовано зі сторони відповідача.

Із врахуванням вказаних обставин, суд приходить до висновку, що відповідач перешкоджає позивачу у вільному володінні та користуванні спірною квартирою, співвласником якої вона є, чим порушуються права та законні інтереси позивачки на вільне володіння власністю, тому її права, як співвласника житла, підлягають захисту, а саме шляхом її вселення до квартири та зобов`язання відповідачки не чинити перешкод у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

На підставі ст. 141 ЦПК України вважає за можливе стягнути із відповідачки на користь позивача судовий збір у розмірі 1409, 60 грн..

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 1, 3, 15-16, 316, 317, 318, 319, 321, 328, 391 ЦК України, ст.ст. 4, 10-13, 43, 44, 76-81, 89, 141, 209, 223, ч.2 ст. 247, 258-259, 265, 268, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_2 ) про усунення перешкод у користуванні власністю та вселення задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди у користуванні власністю квартирою АДРЕСА_1 , загальною площею 73 кв.м., шляхом вселення.

Зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 1409 (одна тисяча чотириста дев`ять) гривень 60 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено 31.01.2020 року.

Суддя: Домусчі Л.В.