справа №619/4395/19
провадження №2/619/249/20

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
30 січня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
в складі: головуючого судді Калиновської Л.В.,
за участю секретаря судового засідання Булах С.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,-
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом, в якому просить визнати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що згідно договору купівлі-продажу 15 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., за реєстровим № 3692, він є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .Станом на день подання позовної заяви, у вищезазначеному будинку зареєстровані відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які є родичами колишнього власника житлового будинку, проте, як вказує позивач вони не проживають в вищевказаному будинку, фактично проживають в іншому місці.Також позивач зазначив, що відповідачі не сплачують рахунки за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участь у спільному побуті, особистих речей в будинку не мають, кореспонденція на їхнє ім`я за вказаною адресою не надходить.
Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив розглянути справу без його участі, про що надав суду письмову заяву. Не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином та своєчасно. Будь яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило.
Неявка осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час та місце судового розгляду справи являється їх волевиявленням, яке свідчить про відмову від реалізації свого права на безпосередню участь у судовому розгляді справи та інших процесуальних прав, причини неявки визнані судом неповажними, і тому неявка відповідача не може бути перешкодою для заочного розгляду судом справи, що відповідає положенням частини 1 статті 280 ЦПК України.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.
Суд, оцінивши докази, представлені в матеріалах справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Як вбачається з матеріалів справи, а саме згідно договору купівлі-продажу 15 жовтня 2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., за реєстровим № 3692, ОСОБА_1 є власником житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .
Як вказує позивач у вищезазначеному будинку зареєстровані відповідачі, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , родичі колишнього власника житлового будинку, проте вони не проживають у вищевказаному будинку, фактично проживають в іншому місці, не сплачують рахунки за комунальні послуги, не несуть інших витрат по утриманню будинку та не приймають участь у спільному побуті.
Акт депутата від 21.12.2018 підтверджує факт того, що відповідачі фактично проживають за адресою: АДРЕСА_2 хоча й зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .
Акт депутата від 05.11.2019 підтверджує факт того, що за адресою АДРЕСА_1 відповідачі упродовж півтора роки не проживають, особистих речей в будинку не мають, кореспонденція на їхнє ім`я за вказаною адресою не надходить.
Таким чином суд вважає, що відсутність відповідачів свідчить про те, що вони добровільно залишили спірне житлове приміщення.
Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Суб`єктами права приватної власності, згідно ст.325 ЦК України, є фізичні та юридичні особи. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Конституцією України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції», закріплено право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Так, відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 Цивільного кодексу України, яка передбачає право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.
Так, відповідно до вимог Цивільного кодексу України право на проживання відповідачів в належному позивачу житловому приміщенні залежить від права самого власника і є похідним від нього.
Згідно зі ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд прийшов до висновку, що вказаний позов підлягає задоволенню.
У зв`язку із задоволенням позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, Закону України «Про судовий збір», суд стягує з відповідачів на користь держави судові витрати.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зняття з реєстрації за вказаною адресою.
Стягнути солідарно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на користь держави судовий збір в розмірі у сумі 768 грн. 40 коп.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Суддя Л. В. Калиновська