№2/263/522/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Моторіній В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради,

В С Т А Н О В И В:

Позивач, звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути із ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за минулий час, а саме з червня 2015 року по вересень 2019 року у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (або у твердій грошовій сумі в розмірі 2500 гривень), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з 12.06.2013 року перебував у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який було розірвано 19.05.2016 року. Від шлюбу мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . З червня 2015 року син проживав із ним, а з квітня 2018 року ОСОБА_2 почала брати дитину на декілька днів на місяць. Судовим наказом від 26.07.2018 року з нього були стягнуті аліменти на користь відповідачки на утримання дитини, але фактично син так і проживав із ним. Тому він також звернувся до суду та судовим наказом від 12 листопада 2018 року з відповідачки на його користь були стягнуті аліменти на утримання сина ОСОБА_4 . Підтвердженням факту його звернення до матері дитини є його неодноразові усні звернення про надання коштів на дитину, та кожного разу вона обіцяла, але не надавала, але фактично за весь період вона надала 1800 гривень. Відповідачка інших утриманців не має, працездатна, а тому вважає, що може сплачувати аліменти на утримання неповнолітньої дитини. У зв`язку із чим, просить позов задовольнити.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідачка та її представник ОСОБА_5 надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги не визнають та просять відмовити через їх необгунтованість.

Представник третьої особи надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, у зв`язку із тим, що Сімейним кодексом України не передбачена їх участь з питань стягнення аліментів.

Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи та надані суду докази в їх сукупності, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно із ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

За приписами ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Суд, відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрували шлюб 12 червня 2013 року, про що Міським відділом державної реєстраціх актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №196 від 12.06.2013 року та видано свідоцтво серії НОМЕР_1 . Прізвище друдини після реєстрації шлюбу ОСОБА_7 .

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 виданого 11 червня 2013 року, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , про що Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маріупольського міського управління юстиції у Донецькій області зроблено актовий запис №199 від 11 червня 2013 року. Батьками вказані: ОСОБА_1 та ОСОБА_6 .

Згідно рішення Жотвневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 19 травня 2016 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , розірвано. Прізвище ОСОБА_2 залишено ОСОБА_7 .

Судовим наказом Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 липня 2018 року, з ОСОБА_1 , на користь ОСОБА_2 , стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 23 липня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Судовим наказом Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 12 листопада 2018 року, з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , стягнуті аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 05 листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою Приморського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 03 жовтня 2018 року, у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування судоовго наказу виданого Приморським районним судом міста Маріуполя Донецької області від 26 липня 2018 року, відмовлено.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 10 травня 2019 року, скасовано судовий наказ від 12 листопада 2018 року за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на дитину.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухиленням від сплати аліментів відповідача слід вважати його вину протиправну поведінку, тобто свідоме невиконання своїх обов`язків в умовах, коли позивач звертався до нього безпосередньо або через суд з вимогою про сплату необхідної для утримання грошової суми.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом ч.1 та ч.2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Позивачем не надано будь-яких доказів того, що він вживав заходів щодо отримання аліментів за період вказаний ним у позовній заяві, як і не доведено факту ухилення відповідача від такого обов`язку, та ухилення від виховання дитини, натомість судовий наказ про стягнення аліментів з відповідачки ОСОБА_2 скасований за ново виявленими обставинами, а судовий наказ про стягнення з позивача ОСОБА_1 й досі є чинним, та не скасований.

Також позивач у позовній появі просить стягнути аліменти за період з червня 2015 року, але у поясненнях у судовому засіданні зазначив, що дитина проживала із ним з часу розірвання шлюбу, тобто з травня 2016 року. Надані позивачем довідки з дитячого садку, акту про фактичне проживання, судом до уваги не приймаються, у зв`язку із тим, що вони датовані 2016-2018 роками, та вказані факти вже були предметом дослідження ще при розгляді справи про скасування судового наказу за ново виявленими обставинами.

З цих підстав, суд вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі Сімейного кодексу України, керуючись ст.ст.13, 81, 263 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини за минулий час, третя особа: Служба у справах дітей Центральної районної адміністрації Маріупольської міської ради.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя В.О. Ковтуненко