№2/263/905/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року місто Маріуполь

Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді Ковтуненка В.О.,

при секретарі Іващенко Н.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Маріуполі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зокрема будинком АДРЕСА_1 , у зв`язку з тим, що останні не проживають за вищевказаною адресою.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що згідно договору купівлі-продажу від 16.06.1992 року вона є власником будинку АДРЕСА_1 . В будинку зареєстровані відповідачі, які є її дочкою та онуком, але не проживають з 2012 року, особистих речей їх не має, комунальні послуги не сплачують. Така ситуація створює перешкоди у користуванні позивачкою належним їй об`єктом нерухомості, ускладнює реалізацію її прав, як власника житла. У зв`язку з цим, вона була вимушена звернутися до суду для вирішення спірного питання.

Позивачка надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечувала проти винесення заочного рішення.

Відповідачка, яка також діє в інтересах ОСОБА_3 надала суду заяву про визнання позову, та не заперечує проти його задоволення, але присутньою не може бути, оскільки проживає на даний час у Росії.

Фіксація судового процесу технічними засобами не велась у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку із розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм відносини.

Відповідно до договору купівлі-продажу від 16.06.1992 року, посвідченого державним нотаріусом Першої маріупольської державної нотаріальної контори, ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 .

Згідно довідки від 06.12.2019 року виданої Департаментом адміністративних послуг Маріупольської міської ради, у будинку АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно акту, складеного КСН «Староміський» від 24 травня 2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , не мешкають з 2012 року за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджують сусіди..

Статтями 317, 319, 321 і 391 Цивільного кодексу України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним право користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців та у відповідності до ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, проводиться у судовому порядку.

Статтею 405 Цивільного Кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право користування жилим приміщенням у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад 1 рік.

Відповідачі не проживають у будинку АДРЕСА_1 , а відповідно втратили право користування житлом, у зв`язку з чим, суд вважає обґрунтованими твердження позивачки про порушення її прав, як власника спірного житла, з боку відповідачів, за захистом якого вона звернулася до суду, до того ж остання надала суду довіреності відповідачів на ведення їх інтересів та стосовно майна.

Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним кодексом України, ст. ст. ст.ст.13, 81, 247 ч.2, 263 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

На рішення суду сторони можуть подати апеляційну скаргу до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.О. Ковтуненко