ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1908/20 Справа № 177/1089/18 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретаря судового засідання Чубіної А.В.

сторони:

позивач- ОСОБА_1 ,

відповідач-ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОЛОР ИТ»

третя особа- Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємства «КОЛОР ИТ» на рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року, ухваленого суддею Строговою Г. Г. в місті Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про складення повного тексту судового рішення відсутні), -

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОЛОР ИТ», третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович, про визнання недійсним спадкового договору.

Просила суд визнати недійсним спадковий договір, укладений 18 квітня 2017 року між нею, ОСОБА_1 , та Товариством з обмеженої відповідальністю СП «Колорит», предметом якого є земельна ділянка площею 5,8400 га, кадастровий номер :04:001:0376, розташована на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., номер у реєстрі 841; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень земельної ділянки площею 5,8400 га, кадастровий номер :04:001:0376, розташованої на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, індексний номер: 34823621 від 18.04.2017, здійснене приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., а також стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

В обґрунтування позову зазначила, що вона на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.02.2009 року, отримала у власність земельну ділянку площею 5,8400 га, розташовану у Красінській сільській раді Криворізького району Дніпропетровської області для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У 2013 році вона з відповідачем уклала договір оренди земельної ділянки, за яким вона надавала, а орендар приймав в строкове платне користування зазначену земельну ділянку.

Відповідно до умов договору за користування вказаною ділянкою орендар сплачує орендодавцю щороку орендну плату у розмірі 3% від грошової оцінки земельної ділянки.

На підставі вказаного договору оренди землі б/н, виданого 02.09.2013 року ТОВ СП «КОЛОРИТ ИТ», державним реєстратором Реєстраційної служби Криворізького районного управління юстиції Дніпропетровської області внесено запис про інше речове право № грудня 2013 року, яким зареєстровано право оренди вказаної земельної ділянки строком на 10 років, з правом пролонгації, передачі в піднайм (суборенду), за згодою орендодавця. Установлено інше речове право: строкове платне користування земельної ділянки з метою здійснення діяльності у сфері сільськогосподарського виробництва.

28 березня 2017 року вона захворіла та була госпіталізована у Комунальний заклад «Криворізький онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом захворювання голівки підшлункової залози. Після обстеження їй була зроблена операція та вона потребувала тривалого лікування, додаткових обстежень, пов`язаних з хворобою.

У зв`язку з чим, звернулася до відповідача з проханням сплатити їй авансом грошові кошти за укладеним між ними договором оренди земельної ділянки у розмірі 70 000,00 грн., на що головним бухгалтером ТОВ СП «КОРОР ИТ», яка знала про її хворобу, їй повідомлено, що вказані грошові кошти вона зможе отримати лише після підписання спадкового договору, вказана умова є обов`язковою для отримання коштів авансом у рахунок подальших орендних платежів.

Зазначає, що використовуючи її тяжкий фізичний стан, необхідність в коштах на операцію і лікування, представники фірми стали наполягати на укладені спадкового договору. Вона погодилася на укладення спадкового договору, оскільки від цього залежало її життя, у разі відмови від його укладення вона б не могла отримати гроші, які їй були необхідні. Як вона укладала договір погано пам`ятає, оскільки думала тільки про те, щоб вижити та з метою отримання грошових коштів була згодна підписати спадковий договір, не повністю, розуміючи усіх наслідків, які мають місце після укладення даного договору.

Відповідно до п.2.1 спадкового договору згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданою 28 березня 2017року №1427 Відділом у Криворізькому районі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровської області, становить 230 722,98 грн. Сторони оцінюють земельну ділянку, яка є предметом договору у суму 230 722,98 грн. Також, п.3.3.1 договору передбачено, що набувач зобов`язаний передати відчужувачу 20 тон пшениці, однак ніякої пшениці вона не отримала.

Зазначає, що вона не мала мети укласти такий, не потрібний їй та не вигідний для неї спадковий договір, оскілки у неї є спадкоємець - дочка ОСОБА_2 , на яку вона і мала бажання написати заповіт, але її тяжкий фізичний стан був приводом до вимушеного підписання цього спадкового договору.

Рішенням Криворіжського районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОЛОР ИТ», третя особа Приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевич Євген Володимирович про визнання недійсним спадкового договору задоволені.

Визнано недійсним спадковий договір укладений 18 квітня 2017 року між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОЛОР ИТ», предметом якого є земельна ділянка площею 5,8400 га, кадастровий номер :04:001:0376, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_1 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №374921, виданого 08.07.2011 Криворізькою райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності за законом від 11.02.2009, за №1-277, посвідчений приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Рудкевичем Є.В., номер у реєстрі 841, скасувавши його державну реєстрацію.

Стягнуто з ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОЛОР ИТ» (, місцезнаходження вул. Шкільна, 12А, с. Веселе, Криворізький район, Дніпропетровська область) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Відповідач ТОВ СП «КОЛОР ИТ», не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність рішення суду нормам матеріального і процесуального права, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення, яким у повному обсязі відмовити позивачу ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.

Скаржник зазначає, що обставини справи, викладені позивачем в апеляційній скарзі не відповідають дійсності, оскільки при зверненні позивача у березні 2018 року до відповідача з проханням сплатити їй орендну плату за земельну ділянку за 10 років та надати 20 тон пшениці для власних потреб ОСОБА_1 сама запропонувала укласти з нею спадковий договір на земельну ділянку, при цьому жодного згадування про хворобу та необхідність проведення операції позивач не згадувала. Після отримання позитивної відповіді від відповідача, позивач самостійно отримала витяг з державного земельного кадастру про земельну ділянку та нормативно грошову оцінку земельної ділянки, які надала для ознайомлення відповідачу та приватному нотаріусу Рудкевичу Є.В. під час укладення спадкового договору, ознайомившись з яким підписала його.

Відповідач вважає, що суд першої інстанції не дослідив та не надав належної оцінки жодному доводу відповідача та встав на бік позивача, хоча позивач в свою чергу не надала жодного доказу на підтвердження своїх слів, окрім медичних довідок. Скаржник вказує на те, що під час укладення спадкового договору на земельну ділянку у нотаріуса була присутня позивач і представник відповідача, дочка позивача участі у цьому не приймала, однак суд у рішенні посилається на показання дочки позивача, які є аналогічними показанням ОСОБА_1 .

Окрім того, скаржник наголошує на тому, що спадковий договір з боку відповідача був підписаний представником за довіреністю ОСОБА_3 , при цьому вказує, що ОСОБА_4 ніколи не працювала на посаді бухгалтера ТОВ СП «КОЛОР ИТ», тому незрозуміло, з яких підстав позивач вказує на те, що ця особа була обізнана про її хворобу.

Також, відповідач вказує, що позивач самостійно прибула 18.04.2017 у м.Дніпро для укладення спадкового договору у приватного нотаріуса Рудкевича Є.В., що доводить розуміння позивачем своїх дій та наявність фізичної можливості вчинити зазначений правочин.

Скаржник зазначає, що позивач, стверджуючи, що вона не отримувала 20 тон пшениці навмисно вводить суд в оману, оскільки у акті прийому-передачі виконаних робіт за спадковим договором від 18.04.2017, підписаним позивачем, чітко вбачається отримання ОСОБА_1 20 тон пшениці, що свідчить про виконання відповідачем всіх умов спадкового договору, тому відповідач вважає, що відсутні підстави для визнання недійсним спадкового договору, оскільки відповідачем не було порушено прав позивача та були виконані всі розпорядження відчужучача земельної ділянки.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши думку позивача ОСОБА_1 , яка заперечувала проти задоволення вимог апеляційної скарги та просила рішення суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що18.04.2017 року приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу було посвідчено та зареєстровано в реєстрі №842 спадковий договір укладений між ОСОБА_1 та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ СІЬСЬКОГСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО «КОЛОР ИТ» (а.с. 14-15).

Відповідно до умов договору набувач зобов`язується виконувати розпорядження відчужувача, встановлені цим договором і у разі його смерті набуває право власності на нерухоме майно, що є предметом договору .

Предметом цього договору є земельна ділянка площею 5,8400 га, кадастровий номер :04:001:0376, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належить ОСОБА_1 , на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку ЯЛ №374921, виданого 08.07.2011 Криворізькою райдержадміністрацією Дніпропетровської області на підставі свідоцтва про право власності за законом від 11.02.2009, за №1-277 (а.с. 13).

З медичних документів, наданих позивачем, вбачається, що 28 березня 2017 року позивач була госпіталізована у Комунальний заклад «Криворізький онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом захворювання голівки підшлункової залози. 30 березня 2017 року їй було проведено хірургічне лікування -Лапаротомія, біопсія, холедоходуаденостомія. 12 квітня 2017 року вона була виписана з лікувального закладу, з рекомендацією режиму харчування, обмеження фізичних навантажень, продовження л/непрацездатності у хірурга, операційне лікування в інституті ім. ОСОБА_5 після отримання ПГЗ. 18 квітня 2017р. отримані результати гістології №6807- 09 з заключенням: посеред фіброзної тканини комплекси протокової карциноми підшлункової залози. 27 квітня 2017 року ОСОБА_1 була госпітолізована до Національного інститут раку в м.Києві, де 31.05.2017 їй було проведено також хірургічне лікування, виписана 20.06.2017. Після чого вона постійно проходить обстеження та перебуває на лікуванні (а.с. 17-23, 217-218).

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про повне задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , на підставі досліджених доказів, наданих сторонами, виходив з того, що на час укладення спадкового договору відчужувач певною мірою була залежна від набувача, в силу стану свого здоров`я, віку та обставин за яких вона опинилася, що вплинуло на її волевиявлення, яке не було вільним і не відповідало її внутрішній волі чим скористався відповідач ТОВ СП «КОЛОР ИТ».

Колегія суддів у повному обсязі погоджується з таким висновком суду першої інстанції і не може погодитись із доводами відповідача, викладеними в апеляційній скарзі, виходячи з наступних підстав.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване позивачем судове рішення відповідає зазначеним вище нормам закону.

Відповідно до ст.1302 ЦК України, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача.

Згідно ст.1304 ЦК України, спадковий договір укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, а також державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 203 ЦК України встановлено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч.1 ст.229 ЦК України, якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом.

Частиною першою ст.233 ЦК України передбачено, що правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06 листопада 2009 року визначено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 ЦК, якщо його вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася. Тяжкими обставинами можуть бути тяжка хвороба особи, членів її сім`ї чи родичів, смерть годувальника, загроза втратити житло чи загроза банкрутства та інші обставини, для усунення або зменшення яких необхідно укласти такий правочин.

Висновок суду, що позивач ОСОБА_1 уклала спадковий договір від 18 квітня 2017 року під впливом тяжких для неї обставин та на вкрай невигідних умовах, чим скористався відповідач ТОВ СП «КОЛОР ИТ», колегія суддів вважає правильним.

Так, під час судового розгляду судом було перевірено та встановлено, що на початку 2017 року позивач захворіла на онкологічну хворобу, та терміново потребувала кошти для проведення операції. В березні 2017 року в м.Кривий Ріг позивач перенесла одну операцію, та отримала направлення до інституту раку в м.Києві для проведення іншої операції, вартість якої становила 70 000 грн. Оскільки позивачу терміново потрібні були грошові кошти на проведення другої операції, яких остання не мала, маючи в оренді відповідача дві належні їйземельні ділянки, з метою отримання потрібних грошових коштів ОСОБА_1 звернулася до ТОВ «Колор ИТ» з проханням виплатити їй наперед орендну плату в розмірі 70 000 грн. При цьому, працівники відповідача повідомили ОСОБА_1 , про можливість виконання її прохання лише в обмін на підписання спадкового договору. Позивач, яка терміново потребувала коштів на операцію, вимушена була погодитись на запропоновані відповідачем умови надання потрібних їй грошових коштів, підписавши у нотаріуса спірний договір.

Вказані позивачем обставини про її хворобу та безвихідність положення в якому остання опинилась, терміново потребуючи проведення хірургічного лікування, були перевірені судом на підставі досліджених медичних документів, наданих позивачем.

Наявні в матеріалах справи медичні документи підтверджують, що 28 березня 2017 року позивач була госпіталізована у Комунальний заклад «Криворізький онкологічний диспансер «Дніпропетровської обласної ради» з діагнозом захворювання голівки підшлункової залози.

30 березня 2017 року їй було проведено хірургічне лікування -Лапаротомія, біопсія, холедоходуаденостомія.

12 квітня 2017 року вона була виписана з лікувального закладу, з рекомендацією режиму харчування, обмеження фізичних навантажень, продовження л/непрацездатності у хірурга, операційне лікування в інституті ім. ОСОБА_5 після отримання ПГЗ.

18 квітня 2017р. отримані результати гістології №6807- 09 з заключенням: посеред фіброзної тканини комплекси протокової карциноми підшлункової залози

27 квітня 2017 року позивач була госпітолізована до Національного інститут раку в м.Києві, де 31.05.2017 їй, також було проведено хірургічне лікування, виписана 20.06.2017. Після чого вона постійно проходить обстеження та перебуває на лікуванні (а.с. 17-23, 217-218).

Отже, дослідивши надані сторонами докази, суд встановив, що оспорюваний спадковий договір між ОСОБА_1 та ТОВ СП «КОЛОР ИТ», за яким належна ОСОБА_1 земельна ділянка площею 5,8400 га, кадастровий номер :04:001:0376, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Красінської сільської ради Криворізького району Дніпропетровської області, після її смерті мала перейти у власність набувачу, був укладений саме в період хвороби позивача, тобто 18.04.2017 року.

Висновок суду про те, що на час укладення спадкового договору ОСОБА_1 , терміново, потребуючи грошові кошти на проведення операції була певною мірою залежна від відповідача в силу стану свого здоров`я, віку і обставин за яких вона опинилася, у зв`язку з чим була вимушена укласти невигідний для неї спадковий договір, який не відповідав її волевиявленню та її внутрішній волі, колегія суддів вважає правильним.

Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Доводи відповідача про те, укладення договору спадкування належної позивачу земельної ділянки було пропозицією саме позивача, а не відповідача, не підтверджені жодним належним та допустимим доказом, тоді, як наданими ОСОБА_1 , медичними документами доведено її тяжкий стан здоров`я на час укладення спадкового договору, що змусило позивача піти на невигідні для неї умови, уклавши оспрюваний спадковий договір.

На думку колегії суддів, доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не можуть бути взяті до уваги, оскільки вони фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду першої інстанції по їх оцінці. Проте відповідно до вимог ст.89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів учасниками справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені надані сторонами письмові докази та надано їм належну правову оцінку.

Відповідно до ч.1. ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі вищезазначеного, колегія суддів вважає, що рішення суду відповідає вимогам законності та обґрунтованості й підстави для його скасування у відповідності до доводів апеляційної скарги відсутні, тому апеляційна скарга відповідача підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст.367, 374, ст.375, 381, 382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю Сільськогосподарське підприємство «КОЛОР ИТ» залишити без задоволення.

Рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 17 жовтня 2019 рокузалишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 30 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: