Справа № 306/117/20
Провадження № 2/306/195/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

29 січня 2020 року м. Свалява

Суддя Свалявського районного суду Закарпатської області Тхір О. А., ознайомившись з матеріалами позовної заяви ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пукіш Олександр Васильович до Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И Л А:

Представник позивача ОСОБА_2 звернувся в суд із зазначеним позовом, в якому просить винести рішення, яким визнати за позивачем ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами в АДРЕСА_1 .

Позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки подана з порушенням вимог, передбачених ст. ст. 175, 177 ЦПК України.

А саме, в порушення п.п. 4, 5, 6 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позивач зазначаючи про наявність спору щодо нерухомого майна, та заявляючи право на спірне майно не зазначає яким способом слід відновити його порушене право та чим саме відповідач порушує, не визнає або оспорює його права, не зазначено в чому полягає спір, в чому полягає невизнання або оспорювання прав позивача. Зокрема, які вимоги ставить до відповідача Дусинська сільської ради, обґрунтування вимог до сільської ради не зазначено в чому полягає спір між ними.

Крім того, зазначаючи в позовній заяві, що після смерті матері ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , головою дворогосподарства залишився її покійний брат, недодано відомостей щодо такого, та не зазначено коло спадкоємців. Одночасно, позивач, вказуючи, що звернувся до нотаріальної контори із заявою про оформлення спадщини, не додає доказів про таке, та відсутні посилання на наявність таких доказів в позовній заяві, як і відсутні будь-які відомості щодо кола спадкоємців, після спадкодавців.

Таким чином у позовній заяві, не викладено обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; не зазначено доказів, що підтверджують вказані обставини, зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Одночасно встановлено, що позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору.

Крім того, в порушення ч. 4 ст. 177 ЦПК України позивачем не додано документ, що підтверджує сплату судового збору за позовну заяву про визнання права власності в порядку спадкування, і не зазначено доказів, що свідчать про звільнення від його сплати.

Згідно зі ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08.07.2011 р., судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб з 01 січня 2020 року становить 2102, 00 грн.

Частиною 1 ст. 9 ЗУ «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Згідно з ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, становить (2102,00х0,4=840,80) 840,80грн.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір у сумі 840,80 грн. за позовну вимогу, та додати до позовної заяви оригінали документу, що підтверджує його сплату за позовну вимогу майнового характеру, а саме, про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування, за ставкою, визначеною ст. 4 Закону України «Про судовий збір», на рахунок суду за наступними реквізитами: одержувач - УК у Свалявському районі (Свалявський район) 22030101, ЄДРПОУ - 37916934, МФО - 899998; № рахунку UA0007233, у справі (ПІБ заявника). В іншому разі надати докази, які свідчать, що позивач звільнений від сплати судового збору, та зазначити про підстави такого звільнення в позовній заяві.

Відповідно до частини першої статті 58 Цивільного процесуального кодексу України, сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Вимоги щодо форми та змісту будь-якої письмової заяви, клопотання, заперечення, а також документів, що до них додаються, визначені ст. 183 ЦПК України.

Так, згідно з ч. 2 ст. 183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником.

Відповідно до ч. 8 ст. 62 ЦПК України у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Згідно п. 2 ч. 6 ст. 19 ЦПК України малозначними справами є: справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб .

Спір у даній про визнання права власності, враховуючи характер спірних правовідносин та суть спору, які пов`язані із правом власності щодо нерухомого майна в порядку спадкування, тобто справа стосується спору щодо спадкування, і згідно з п. 2 ч. 4 ст. 274 ЦПК України не може розглядатися в порядку спрощеного позовного провадження, а розглядається за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник: під час розгляду спорів , що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах ( малозначні справи ) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених устатті 61 цього Кодексу .

З системного аналізу ст. ст. 19, 60 , 274 ЦПК України вбачається, що представником у суді у справах щодо спорів щодо спадкування, може бути лише адвокат або законний представник.

При цьому, згідно з ч. 4 ст. 62 ЦПК України повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

За відсутності ордера, довіреність повинна містити інформацію, що повноваження на представництво в суді надано саме адвокату, а не громадянину.

Така правова позиція зазначена в постанові Верховного Суду від 18.06.2018 (справа № 910/15163/17).

Аналіз наведених положень законодавства дає підстави для висновку, що, по-перше, повноваження представника позивача, яким є адвокат, повинні бути підтверджені оригіналом ордеру, виданого на ведення справи в суді або довіреністю; по-друге, ордер на відміну від довіреності не вказує обсяг повноважень, наданих адвокату.

Слід також зазначити, що повноваження адвоката, зокрема, в даному випадку щодо підписання позовної заяви, повинно підтверджуватись домовленістю сторін у довіреності з доданням доказів того, що представник за довіреністю має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Зі змісту довіреності від 21.08.2019 не вбачається, що повноваження з представництва позивачем ОСОБА_1 надані саме особі яка є адвокатом, зокрема, не надано доказів на підтвердження відомостей, що ОСОБА_4 має право на зайняття адвокатською діяльністю Також матеріали справи не містять жодних доказів того, що ОСОБА_4 є особою, яка має право на зайняття адвокатською діяльністю.

Тобто довіреність сама по собі не є доказом, який підтверджує повноваження ОСОБА_4 діяти від імені ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовними вимогами, у справах щодо спадкових спорів, які не є малозначними, а також не свідчить про те, що у відносинах з довірителем ОСОБА_4 як представник за довіреністю, виступає у статусі адвоката, або що він має повноваження законного представника ОСОБА_1 .

За таких обставин суд не вбачає підстав вважати, що ОСОБА_4 уповноважений представляти інтереси ОСОБА_1 при зверненні до суду з вимогами, що стосуються спору щодо нерухомого майна та подавати від її імені будь-які заяви чи клопотання.

Зазначені недоліки та неточності в позовній заяві, в якій лише зазначено про існування спору щодо нерухомого майна, без обґрунтування позовних вимог, та зазначення всіх обставин, які підлягають з`ясуванні при вирішенні питання спадкування, перешкоджають вирішенню питання про відкриття провадження у справі.

Таким чином, представнику позивача (позивачу) слід усунути зазначені порушення, які допущені в позовній заяві та додати відповідні документи та докази в порядку, визначеному ст. 177 ЦПК України.

Повідомити позивача та його представника, що способом усунення недоліків позовної заяви є подання до канцелярії суду позовної заяви в новій редакції /з копіями для учасників справи/ з урахуванням виявлених суддею недоліків, зазначених в даній ухвалі, та з доданням належним чином оформлених документів та доказів.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, або не сплачено судовий збір, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачем ухвали.

Встановлена невідповідність позовної заяви вимогам ЦПК України є підставою для залишення її без руху з наданням позивачу строку для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260, 261 ЦПК України суддя, -

У Х В А Л И Л А:

Позовну заяву ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Пукіш Олександр Васильович до Дусинської сільської ради Свалявського району Закарпатської області, про визнання права власності в порядку спадкування залишити без руху.

Надати представнику позивача ОСОБА_4 строк для усунення недоліків позовної заяви, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання позивачами копії зазначеної ухвали.

Якщо позивач у встановлений строк усуне, зазначені в ухвалі недоліки, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. У випадку невиконання недоліків у вказаний строк, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

Суддя Свалявського районного суд

Закарпатської області О.А.Тхір

29.01.2020