Справа № 212/7618/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2020 року м. Кривий Ріг
Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого судді Колочко О.В., за участі секретаря судового засідання Ігнатьєвої А.А., за участю: представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі, у порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
19 жовтня 2020 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до суду із позовом до відповідача ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної в місті ради, в якому просила суд визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову вказала, що спірна квартира належить їй на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2013 року. Зазначила, що відповідач був зареєстрований в належній їй квартирі з її згоди, оскільки з відповідачем збиралася створити родину, однак в подальшому через різні погляди на життя, розбіжності в інтересах сім`я створена не була. Вказала, що відповідач 08 жовтня 2016 року забравши свої особисті речі залишив місце проживання у спірній квартирі, але з реєстрації не знявся. Відповідач добровільно відмовився від житла де зареєстрований і не має наміру в ньому проживати, але добровільно знятися з реєстрації місця проживання не бажає. Позивач самостійно сплачує вартість всіх комунальних послуг, тому вимушена звернутися з даним позовом до суду.
Ухвалою судді від 23 жовтня 2020 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала.
Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечувала проти заочного розгляду справи. Просила позовні вимоги задовольнити, з підстав викладених в позовній заяві. Суду пояснила, що позивач познайомилася з відповідачем та з метою створення сім`ї зареєструвала його у своїй квартирі, однак вже через місяць відповідач поїхав, і сімейні стосунки з ним не склалися, позивач запропнувала відповідачеві добровільно знятися з реєстрації, однак той, не заперечуючи факт відсутності відсутності спільного з позивачем життя, виїхав з квартири, але з обліку не знявся, тому позивач вимушена у судовому порядку вирішувати питання.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином про час та місце розгляду справи, заяв про відкладення розгляд справи суду не надав, в зв`язку з чим за згодою представника позивача судом розглянуто справу в заочному порядку.
Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, рішення просив прийняти згідно вимог чинного законодавства.
Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідно до вимог статті 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причини або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З огляду на вищевикладене, суд розглядає справу в порядку статті 280 ЦПК України за наявними в ній доказами (заочний розгляд).
Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду показав, що він є сусідом позивачки з липня 2017 року, у належній позивачці квартирі жодного разу не бачив відповідача.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 суду показала, що є сусідкою позивачки з липня 2017 року, жодного разу не бачила відповідача у спірній квартирі. Зазначила, що вона заходила до квартири ОСОБА_2 жодних чужих людей, та речей у квартирі не бачила.
Суд, заслухавши представника позивача, свідків, дослідивши матеріли справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог з таких підстав.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу від 16 лютого 2013 року, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Лосінцем С.М., зареєстрованого в реєстрі за № 193 (а.с.6-8)
Відсутність відповідача у спірному житлі підтверджується актом від 15 жовтня 2020 року, складеним мешканцями буд. АДРЕСА_3 та затвердженого начальником дільниці №5 ТОВ «Керуюча компанія «ДОМ.КОМ», згідно якому відповідач ОСОБА_3 з 08 жовтня 2016 року, без поважних причин, не проживає в квартирі АДРЕСА_1 , місце його проживання не відоме (а.с. 9)
Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
За правилами ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
При цьому, згідно з вимогами ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Таким чином, враховуючи факт належності спірної квартири позивачу на праві особистої приватної власності, який є підтвердженим, суд приходить до висновку, що є підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування цим житлом, та право позивача, в силу ст. 150 ЖК України, як порушене, підлягає захисту в судовому порядку, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір в сумі 840,80 гривень підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 319, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-83, 137, 141, 247, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа виконавчий комітет Покровської районної у місті ради, про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 витрати на оплату судового збору в сумі 840,80 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивачем на заочне рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_4 .
Повний текст рішення складений та підписаний 22 грудня 2020 року.
Суддя: О. В. Колочко