У Х В А Л А

14 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 542/644/19

провадження № 61-17861ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Олійник А. С. (суддя-доповідач), Погрібного С. О., Яремка В. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

В С Т А Н О В И В :

У травні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 74 900,00 грн.

Позов обґрунтований тим, що з 26 лютого 2011 року до 25 жовтня 2018 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі.

За час перебування у шлюбі придбали квартиру, право власності на яку зареєстровано за ОСОБА_1 09 серпня 2016 року цю квартиру продано за письмовою згодою відповідача за 149 800,00 грн. Після продажу квартири усі кошти, отримані за договором купівлі-продажу, він віддав дружині з метою оформлення депозитного рахунку у банку.

Відповідач самостійно розпоряджалася та користувалася належними їх коштами. Вважає, що кошти, розміщені відповідачем на депозитних рахунках в банківських установах до 26 листопада 2018 року, є об`єктом спільної сумісної власності позивача та відповідача, як подружжя, та він має право на 1/2 частку від суми 149 800,00 грн, що становить 74 900,00 грн.

Рішенням Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 липня 2020 року в позові відмовлено. Стягнено з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у розмірі 4 000,00 грн.

Суд першої інстанції дійшов висновку, що позивач не довів, що кошти після продажу квартири передані відповідачу та розміщені на депозитний рахунок ОСОБА_2 . Докази того, що кошти від продажу майна використані не в інтересах сім`ї, позивач до суду надав.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 липня 2020 року залишено без змін.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 липня 2020 року та на постанову Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до частини дев`ятої статті 19 ЦПК України встановлено, що розмір прожиткового мінімуму дляпрацездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.

Згідно із статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 році прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 2 102,00 грн.

Предметом спору у зазначеній справі є стягнення коштів у розмірі 74 900,00 грн. Ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102,00 грн*100=210 200 грн).

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вимог закону і окремого визнання її такою не потребує.

У касаційній скарзі заявника немає посилання на зазначені у пункті 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадки, як і на докази на їх підтвердження.

Переглядаючи справу в касаційному порядку, Верховний Суд, який відповідно до частини третьої статті 125 Конституції України є найвищим судовим органом, виконує функцію «суду права», що розглядає спори, які мають найважливіше (принципове) значення.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають статті 129 Конституції України, згідно з якою, основними засадами судочинства є, зокрема, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Наведене повністю узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини згідно з якою умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції), «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії)).

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 липня 2020 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року постановлені у малозначній справі, у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

У Х В А Л И В :

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новосанжарського районного суду Полтавської області від 30 липня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення грошових коштів відмовити.

Копію ухвали та додані до касаційної скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. С. Олійник

С. О. Погрібний

В. В. Яремко