КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/2112/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Макаренко О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу адвоката Лєбєдєва Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року у складі судді Рибака М.А.,

у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» про зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

У травні 2019 року ОСОБА_1 звернувся у суд із позовом до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (далі по тексту - ПАТ КБ «Надра») про зобов`язання вчинити певні дії.

Зазначав, що у 2015 року придбав в автосалоні ТОВ «Авторай» транспортний засіб марки NISSAN, модель TIIDA, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , яку зареєстрував та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Маючи намір в майбутньому продати автомобіль, 20 липня 2018 року позивач звернувся до приватного нотаріуса та отримав витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, з якого з`ясував, що 26 липня 2012 року державним реєстратором ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України було зареєстроване приватне обтяження на автомобіль позивача за зобов`язаннями ТОВ «Авторай» перед ПАТ «КБ «Надра».

Вказав, що 25 вересня 2018 року через свого уповноваженого представника звернувся до відповідача із заявою про виключення його автомобіля з переліку майна забезпечення за договором застави та 19 листопада 2018 року отримав витяг з Державного реєстру рухомого майна, за яким заборони на власність позивача були відсутні.

Посилаючись на те, що 15 травня 2019 року ОСОБА_1 отримав витяг з Державного реєстру рухомого майна, згідно з яким за державним номером обтяження відсутні, а за номером шасі наявне обтяження ПАТ «КБ «Надра», та оскільки станом на 28 травня 2013 року ТОВ «Авторай» припинено в результаті ліквідації юридичної особи, а ст. 609 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняються ліквідацією юридичної особи, позивач просив зобов`язати ПАТ КБ «Надра» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 26 липня 2012 року за № 12788640 на об`єкт обтяження автомобіль легковий марки NISSAN, модель TIIDA, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_1 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 04.11.2019 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким зобов`язати ПАТ КБ «Надра» подати реєстратору Державного реєстру обтяжень рухомого майна заяву про припинення і виключення з реєстру приватного обтяження, зареєстрованого 26 липня 2012 року за № 12788640 та № 12790355 на об`єкт обтяження автомобіль легковий марки NISSAN, модель TIIDA, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_1 .

В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_1 , посилається на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та зазначає, за змістом, що судом першої інстанції не встановлено наявність кредитних зобов`язань та в чому полягало порушення з боку позивача під час придбання транспортного засобу в автосалоні, не встановлено стан заборгованості на день розгляду справи, не з`ясовано чи скористався відповідач правом на звернення стягнення з 2013 року.

Посилаючись на неправильність застосування судом першої інстанції рішень Верховного Суду, які не відповідають обставинам даної справи, та не приділення судом уваги правам позивача, як власника транспортного засобу, який придбав його в салоні та зареєстрував в належний спосіб, а також не надання жодної оцінки факту ліквідації ТОВ «Авторай», скаржник просить апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення районного суду та постановити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, від адвоката Лєбєдєва А.С. в інтересах ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача. Інші учасник причин неявки не повідомили, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.(а.с.120-123).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 у 2015 року придбав в автосалоні ТОВ «Авторай» транспортний засіб марки NISSAN, модель TIIDA, 2008 року випуску, № шасі НОМЕР_1 , яку зареєстрував та отримав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Витяг з державного реєстру обтяжень рухомого майна свідчить, що 26.07. 2012р. за №12788640 ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України зареєстровано обтяження, в тому числі автомобіля NISSAN TIIDA, із забороною відчуження транспортного засобу за заявою обтяжувача ПАТ КБ «Надра», відповідно до кредитного договору про надання кредитної лінії ТОВ «Авторай». (а.с. 9-15).

Також судом встановлено, що 19.11.2018р. отримано витяг з Державного реєстру рухомого майна, за яким заборони на власність позивача були відсутні.(а.с.20).

Згідно витягу з Державного реєстру рухомого майна, від 15.05.2019р за номером шасі рухомого майна № НОМЕР_1 наявне обтяження ПАТ «КБ «Надра», яке накладено на підставі кредитного договору про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування, видавник відділення ПАТ КБ «Надра» Одеське РУ за договором застави, об`єкт обтяження: автомобіль легковий, NISSAN TIIDA, № шасі НОМЕР_1 (а.с.34, 35).

Встановлено, що 28.05.2013р. до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, внесено відомості про припинення ТОВ «Авторай» як юридичної особи, номер запису № 5020680.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що спірні правовідносини регламентуються Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», згідно ст. 1 якого визначено правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, а також режим виникнення, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.

Згідно ст. 3 цього Закону, обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Відповідно до обтяження в обтяжувача і боржника виникають права і обов`язки, встановлені законом та/або договором.

Статтею 9 ч.1, 3 Закону передбачено, що предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором. Якщо законом або договором передбачена згода обтяжувача на відчуження боржником рухомого майна, яке є предметом обтяження, така згода не вимагається в разі переходу права власності на рухоме майно в порядку спадкування, правонаступництва або виділення частки у спільному майні.

Якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження.

Частинами першою та другою статті 10 Закону визначено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.

У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

За приписами ст. 17 Закону України «Про заставу» заставодавець зберігає право розпорядження заставленим майном, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено законом.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд зауважує, що сторонами не надано кредитний договір про надання кредитної лінії з траншевим режимом кредитування, 05/08/2007/840-К/576 від 23 серпня 2007 року, який став підставою для реєстрації обтяження спірного транспортного засобу, що унеможливлює встановлення взаємних прав та обов`язків кредитора та боржника (їх правонаступників) у зобов`язанні. Також відсутні дані щодо погоджених сторонами умов застави рухомого майна та наявності (відсутності) зареєстрованої застави майна після виникнення договірних правовідносин.

Крім того, позивачем недоведений факт його необізнаності щодо наявності зареєстрованого обтяження спірного майна на час його купівлі-продажу у 2015 році.

Посилання апелянта про те, що судом не було встановлено наявність кредитних зобов`язань та в чому полягало порушення з боку позивача під час придбання транспортного засобу в автосалоні, не встановлено стан заборгованості на день розгляду справи, не з`ясовано чи скористався відповідач правом на звернення стягнення з 2013 року, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки такі вимоги в суді першої інстанції не заявлялися та не були предметом судового розгляду.

Вирішуючи спір, суд правильно визначив характер спірних правовідносин та норми матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і надав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги також не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

За правилами статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на наведене, перевіривши доводи скарги ОСОБА_2 в інтересах ОСОБА_1 , колегія суддів дійшла висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги та залишення без змін рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу адвоката Лєбєдєва Андрія Сергійовича в інтересах ОСОБА_1 відхилити.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 04 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 31 січня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: