Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області
Справа № 695/920/19
номер провадження 2/695/186/20
УХВАЛА

ПРО ЗАКРИТТЯ ПРОВАДЖЕННЯ У СПРАВІ

28 січня 2020 року м. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Середи Л.В.,

за участю секретаря Оніщенко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Золотоноша, в порядку спрощеного позовного провадження, справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії, третя особа Державна служба морського та річкового транспорту України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Державна служба морського та річкового транспорту України, яким просив суд визнати за ним право власності на судно катер прогулянковий «Silver Shark DC», назва або номер судна «ua 0765 KV» буд. № - FI- SLYM0217A202, регістровий номер 3-844052, дата і місце побудови 2004 Фінляндія, довжина по КВЛ 5,8 м., ширина 2,25м., висота борту 0,68 м., надводний борт 400 мм. Валова місткість 2,0 р.т., двигун «Honda BF 130 АХ» № 1302397, рік і місце побудови 2004 Японія, сумарна потужність 95,59 кВт., який позивач придбав у ОСОБА_2 за біржовим договором купівлі-продажу від 03.06.2009 року та зобов`язати Державну службу морського та річкового транспорту України здійснити реєстрацію у Державному судовому реєстрі України вказаного судна.

Позивач в судове засідання не з`явися, однак надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав у повному обсязі.

Відповідач по справі ОСОБА_2 в судове засідання не з`явися, однак надав до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив провести за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Представник третьої особи по справі: Державної служби морського та річкового транспорту України в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань про розгляд справи за його відсутності, визнання позову, перенесення судового засідання не направив, відзиву до суду не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відсутній предмет спору провадження у справі підлягає закриттю.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

Під предметом спору розуміється об`єкт спірних правовідносин, тобто благо, щодо якого виникає спір між позивачем та відповідачем.

Об`єктом цивільних правовідносин є матеріальні і нематеріальні блага, з приводу яких виникають цивільні правовідносини.

Види об`єктів цивільних прав визначені ст. 177 ЦК України.

Коло правовідносин, які можуть виникати щодо того чи іншого об`єкту цивільних прав ЦК України не обмежено.

Тобто, учасники правовідносин можуть вступати у будь-які правовідносини щодо певного об`єкту цивільних правовідносин, не заборонені і не обмежені законом.

Зміст таких правовідносин є досить широким та становить усі права та обов`язки їх учасників, визначені договором та законодавством.

Предмет спору не є тотожним предмету позову, яким є частина позову, яка містить безпосередню матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, щодо якої суд ухвалює рішення по суті.

Предметом позову є позовні вимоги.

Предмет спору є достатньо простим для визначення (з`ясування) та станом на момент виникнення спору є таким, що фактично існує та не може бути заперечений сторонами.

Правове значення категорії предмет спору і пов`язані із цим правові наслідки на час розгляду справи чітко визначені ЦПК України, саме із нею процесуальний закон пов`язує закриття провадження у справі в порядку пункту 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України (відсутність предмету спору, а не предмету позову).

Крім того, суд зазначає, що необхідність запровадження такого правила, встановленого пунктом 2 частини 1 ст. 255 ЦПК України, обумовлена тим, що відповідно до статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір.

Проте поняття «юридичного спору» має тлумачитися широко, виходячи з підходу Європейського суду з прав людини до тлумачення поняття «спір про право» (пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод). Зокрема, Європейський суд з прав людини зазначає, що відповідно до духу Конвенції поняття «спору про право» має розглядатися не суто технічно, йому слід надавати сутнісного, а не формального значення.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

З урахуванням викладеного, відсутність предмета спору унеможливлює вирішення справи по суті, незалежно від обгрунтованості позову, а відповідно і здійснення ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів осіб.

Прикладами відсутності предмета спору можуть бути дії сторін, чи настання обставин, якщо між сторонами у зв`язку з цим не залишилося неврегульованих питань або самими сторонами врегульовано спірні питання.

До такого висновку дійшов Верховний суд у постанові від 03 травня 2018 року у справі № 404/251/17.

Крім того у своїй постанові від 22.05.2019 року по справі №640/7778/18 Верховний Суд зазначив, що у розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення. Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Разом із тим дослідивши матеріали справи судом встановлено, що між позивачем та відповідачем по справі був укладений біржовий договір купівлі-продажу №005401 рухомого майна, а саме катера, який зазначено вище.

Позивач наполягає, що після укладення вказаного договору він зареєстрував вказане судно у регістрі судноплавства України та отримав свідоцтво про придатність такого судна до плавання.

Позивач у 2009 році звернувся до Інспекції головного державного флоту з метою перереєстрації вказаного судна, однак йому було відмовлено з причин відсутності документа, що підтверджує права власності на судно.

Позивач вважає себе добросовісним набувачем, та вважаючи свої права порушеними звернувся до суду із вказаним позовом.

Разом з тим вбачається, що обставини, на які посилається позивач не дають можливості прийти суду до переконання про наявність спору про право чи взагалі про наявність порушення прав позивача.

Так з матеріалів справи вбачається, що відповідач по справі позовні вимоги позивача та обставини, на які той посилається беззаперечно визнає, тим самим ніяк не порушуючи та не оспорюючи прав позивача на вказаний човен.

Окрім того позивач не повідомляє суд та не надає будь-яких доказів про наявність будь-якої особи, чи органу державної влади, яка заперечує право позивача на вказане судно, оспорює його чи піддає їх сумніву.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно зі ст.,ст. 11, 15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист. Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права. Частіше за все спосіб захисту порушеного права прямо визначається спеціальним законом, який регламентує конкретні цивільні правовідносини. За змістом зазначеної норми цивільного права, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Отже позивачем при поданні даного позову до суду не зазначено в чому саме вбачається порушення його прав та у зв`язку із чим позивач просить визнати за ним право на вказаний човен, тим більше, що порядок реєстрації такого човна за позивачем визначений відповідними нормами чинного законодавства.

Позивач просить зобов`язати Державну службу морського та річкового транспорту України здійснити реєстрацію у Державному судовому реєстрі України судна позивача, не зазначаючи дану установу відповідачем по справі.

Разом з тим в матеріалах справи наявний лист Інспекції Головного державного реєстратора флоту України від 12.08.23009 року за №2/ІІ-2576/2934 із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про те, що відповідно до заяви судновласника, біржового договору купівлі-продажу від 03.06.2009р. № 005401, власником судна моделі «Honda BF 130 АХ» зідентифікаційним номером корпусу FI- НОМЕР_1 , 2004 року побудови, є ОСОБА_1 . Державний реєстраційний номер - «ua 0765 КV». Порт приписки - Київ. Судновласник - ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Соснівським РВ УМВС України в Черкаській обл., 16.04.1996р. Адреса судновласника - АДРЕСА_1 .

Вказані дані підлягають внесенню у документи, які оформлюються класифікаційним товариством.

Розгляд заяви щодо реєстрації зазначеного вище судна буде поновлено після надання ОСОБА_1 документів передбачених підпунктом г) п. 13 та п. 25 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 26.09.97р. № 1069.

Відповідно до п.п. г) п. 13 та п. 25 Порядку ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 1997 року за N 1069, такими документами є копія свідоцтва про придатність судна до плавання або документи, що підтверджують проходження судном технічного нагляду, зразок яких затверджується Мінінфраструктури, а для риболовних суден - Держрибагентством, а також копії платіжних документів, що свідчать про сплату відповідних зборів в установленому розмірі.

До матеріалів справи позивачем додане відповідне свідоцтво про придатність малого судна до плавання за №101-1-18/22-09, дата виготовлення якого становить 02.09.2009 рік.

Тобто вказане свідоцтво, як і доданий до матеріалів справи акт огляду малого судна, який складено 02.09.2009 року, були виготовлені вже після звернення позивача до відповідного органу для відповідної реєстрації вказаного судна.

Доказів належної сплати відповідних зборів позивачем до матеріалів справи не додано.

Отже, вказане вище дає суду прийти до переконання, що Порядком ведення Державного суднового реєстру України і Суднової книги України чітко визначений перелік документів та визначена процедура реєстрації судна в Україні, яку позивач достеменно знаючи не дотримався, із невідомих суду підстав до відповідних органів, які уповноваження на здійснення реєстрації суден, документів не подав, відповідної відмови таких органів не оспорює та безпідставно вимагає зобов`язати відповідний орган зареєструвати його судно за собою в обхід та в порушенн зазначеного вище порядку.

Враховуючи відсутність у матеріалах справи належних доказів звернення позивача до відповідних органів держави для реєстрації у встановленому законом порядку вказаного вище човна за позивачем, не подання ним усіх необхідних документів, відсутності доказів відмови позивачу у такій реєстрації, а також відсутності фактичного спору між сторонами про предмет позову, у зв`язку з чим відсутній спір в цій справі,суд приходить до висновку, що справа підлягає до закриття за п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, за відсутності предмета спору.

Окрім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам норму ч. 2 ст. 256 ЦПК України, відповідно до якої повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Відповідно до ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду у разі закриття (припинення) провадження у справі.

Позивачем при подачі позову до суду двічі сплачувався судовий збір, що стверджується квитанцією від 06.03.2019 рокуза № 0.0..1 на суму 768.40 грн. та квитанцієюза №0.0..1 від 28.03.2019 року на суму 1467.47 грн., а разом позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 2235.87 грн..

Враховуючи вищевикладені норми, а також те, що провадження по справі підлягає закриттю, суд вважає, що судовий збір в сумі 2235.87 грн. слід повернути позивачу.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 255, 352, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії, третя особа: Державна служба морського та річкового транспорту України закрити.

Зобов`язати Золотоніське управління Державної казначейської служби України Черкаської області, після набрання даної ухвали законної сили, повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , що проживає за адресою: АДРЕСА_2 , судовий збір у сумі 2235 (дві тисячі двісті тридцять п`ять) гривень 87 копійок, який сплачено відповідно до квитанції від 06.03.2019 року за № 0.0..1 та квитанції від 28.03.2019 року за №0.0..1.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Середа Л.В.