Провадження № 2/638/2054/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.01.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Грищенко І.О.

за участю секретарів судового засідання - Самогньозд О.І., Мунтяну І.І., Котяш Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі" про визнання договору недійсним та зобов`язання вчинення певних дій,

У с т а н о в и в :

28.07.2017 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшов позов Комунального підприємства «Харківські теплові мережі" (надалі - позивач) до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (надалі - відповідачі) про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, в якому позивач просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2010 року по 31.12.2016 року в сумі 37 855,2 грн., що складається: 30 534,39 грн. - сума основного боргу; 4 871.05 грн. - втрати від інфляції; 849,78 грн. - сума 3% річних.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідачі є наймачами житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 та не сплачують плату за послуги з теплопостачання. Зазначена заборгованість виникла в період часу з 01.04.2010 року по 31.12.2016 року.

Уповноважений представник позивача в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала та просила задовольнити на підставах, наведених в їх обгрунтвання.

В судовому засіданні відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заперечували проти задоволення заявлених вимог та просив відмовити в їх задоволенні на тій підставі, що вони не є власниками вказаного житлового приміщення, а тому позовні вимоги є безпідставними та необґрунтованими. Крім того, відповідачі вважають, що позивач не навів належних доказів того, що між ними існують цивільні правовідносини. В даному випадку, без письмового договору немає ані юридичних підстав для стягнення боргу, ані самих зобов`язань з оплати комунальних послуг.

Крім того, відповідачі просили прийняту суд до уваги, що строк позовної давності згідно з вимогами ст.. 257 ЦК України, складає три роки.

В судове засідання відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не з`явилися, належним чином були повідомлені про час та місце слухання справи, надали д суду заяву про слухання справи за їх відсутністю.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду зустрічну позовну заяву до КП «Харківські теплові мережі» , в якій просить визнати недійсною угоду про відкриття особового рахунку КП «Харківські теплові мережі» , визнати, що між ОСОБА_1 та КП «Харківські теплові мережі» відсутні договірні відносини, припинити дії , що породжують права, визнати, що родина ОСОБА_5 не має зобов`язань перед КП «Харківські теплові мережі» по оплаті житлово-комунальних послуг, через відсутність договір найму та юридичних підстав для стягнення заборгованості .

Зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним позовом.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, відповідачів, дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами в обґрунтування заявлених позовних вимог та заперечень, доходить висновку, що позовні вимоги позивача за первісним позовом законні, обґрунтовані та підлягають частковому задоволенню , зустрічні позовні вимоги безпідставні та не підлягають задоволенню , з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідачі згідно ордеру № 727, виданого на підставі рішення адміністрації заводу «Хартрон» від 24.08.1989 року, є наймачами 1-кімнатної квартири АДРЕСА_2 , в якому вони зареєстровані та мешкають до теперішнього часу.

Як вбачається з відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, відповідачі є споживачами послуг теплової енергії шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 .

В судовому засіданні встановлено, що відповідачі мають заборгованість по сплаті послуг теплопостачання в сумі 37 855,22 грн. за період з 01.04.2010 року по 31.12.2016 року, що підтверджується даними відомості нарахувань та сплати за теплову енергію, яка долучена до матеріалів справи .

Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між виробниками та споживачами, а також їхні права та обов`язки визначено у Законі України "Про житлово-комунальні послуги" (в редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (в редакції, на час виникнення спірних правовідносин) житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору. Споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

За ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Відповідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги /водопостачання, газ, та інші послуги/ береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами.

Вимогами ст.19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець і виробник.

А вимоги п.п. 1,5 ч.3 ст.20 вказаного Закону встановлюють обов`язок споживача укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору та оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Згідно з положеннями статті 20 Закону України «Про теплопостачання» (в редакції на час виникнення правовідносин), діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб`єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів.

Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію (ч.6 ст.19 Закону України «Про теплопостачання»).

Згідно із розрахунком заборгованості, доданим КП «Харківські теплові мережі» до позовної заяви, розмір заборгованості відповідачів за послуги з теплопостачання за період з 01.04.2010 року по 31.12.2014 року становить 37 855,22 грн.

Відповідачі не надали суду доказів, що за спірний період позивачем не надавалися послуги, що вони цими послугами не користувалися та вони мали претензії до виконавця послуг щодо належного виконання обов`язків з надання послуг з теплопостачання. Також відповідачі за первісним позовом не надали доказів, що вони фактично проживають за іншою адресою, де споживають та проводять оплату за послуги, що надаються КП «Харківські теплові мережі»

В той же час відповідачі не надали суду доказів належного виконання зобов`язань щодо сплати за послуги з теплопостачання.

Разом з тим, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших умов, що звичайно ставляться.

Згідно з ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо ) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін на боржника покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора вимагати сплату грошей за надані послуги.

Відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надані житлово-комунальні послуги.

Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч.2 ст.625 ЦК України (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59 цс13).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання ).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.

На підставі рішення виконавчого комітету Харківської міської ради від 23.12.1998 р. № 1407 (зі змінами, внесеними рішенням від 30.09.2003р. № 946) КП «Харківські теплові мережі» є виконавцем послуги з центрального теплопостачання та підігріву холодної води в житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова.

Відповідно до п. 17 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМ України № 630 від 21.07.2005 року послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показання засобів обліку води.

Тарифи по оплаті за послуги з теплопостачання встановлюються рішенням Харківської міської ради.

Плата за послуги з теплопостачання нараховується за двоставочними тарифами для населення встановленими рішенням Харківської міської ради при відсутності прибору обліку теплової енергії з урахування площі житлового приміщення.

Згідно з положеннями ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позовну заяву про стягнення заборгованості за надані послуги подано до суду 28.07.2017 року, тобто після спливу строку, встановленого нормами ст. 257 ЦК України.

Відповідно до вимог ч.ч.3,4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Приймаючи до уваги, що відповідачі за первісним позовом в судовому засіданні заявили клопотання про застосування строку позовної давності в частині вимог про стягнення заборгованості за період з 01.04.2010 року по 31.07 2014 року, суд вбачає підстави для застосування строку позовної давності та відмови позивачу в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Представник позивача за первісним позовом довів суду факти своєчасного та належного надання послуг споживачам в особі відповідачів, які в свою чергу не виконують обов`язок по оплаті отриманих послуг в повному обсязі.

Так, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання про стягнення боргу за послуги з теплопостачання підлягають задоволенню частково в межах строку позовної давності.

За встановлених обставин суд вважає наявні законні підстави для стягнення з відповідачів суми боргу з врахуванням інфляційних нарахувань та 3% річних, що становить 23 828,33 грн. та складається з: 18 107.05 грн. - сума основного боргу; 4 871,50 грн. - інфляційні втрати; 849,78 грн. - суми 3% річних.

За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення суми заборгованості за надані послуги в межах строку позовної давності законні, обґрунтовані, підтверджені належними доказами.

Щодо зустрічного позову , то ОСОБА_1 ні поведінкою, ні діями, ні письмово не зазначив на протязі тривалого часу , що бажає припинити відносини. ОСОБА_1 приймає послуги, які надаються КП «Харківські теплові мережі» , зауважень щодо неотримання таких послуг або щодо якості цих послуг не висловлював. Відповідач не звертався до суду з приводу визнання публічного договору про надання житлово-комунальних послуг неукладеним або недійсним.

Доводи, наведені відповідачем в обґрунтування своїх вимог по зустрічному позову , суд вважає необґрунтованими, безпідставними, неспроможними, що є підставою для залишення таких вимог без задоволення.

Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по оплаті судового збору в солідарному порядку в сумі 1 600,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 5,12,13, 77-81, 141, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 256, 267, 509, 525, 526, 610, 612, 322 ЦК України, ст.ст. 1, 13, 16, 19, 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст. 68 Житлового кодексу Української РСР, суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Харківські теплові мережі"-задовольнити частково .

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі" ( р/р НОМЕР_2 у ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823, ) суму заборгованості за надані послуги з теплопостачання за період з 01.08.2014 року по 31.12.2016 року в розмірі 18 107,05 ( вісімнадцять тисяч сто сім ) грн.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі" ( р/р НОМЕР_2 у ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823, ) 3 % річних в сумі 849,78 грн , інфляційні витрати в сумі 4 871, 50 грн.

В іншій частині в задоволенні позовних вимог Комунального підприємства «Харківські теплові мережі" - відмовити.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі" ( р/р НОМЕР_2 у ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України" МФО 351823, ) витрати по оплаті судового збору в розмірі 1 600 ,00 грн.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі" залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд 1 інстанції шляхом подачі в 30 денний термін з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя : І.О.Грищенко