ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/46/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №697/677/19 Категорія: на ухвалу Русаков Г. С.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Черкаси

Колегія суддів Черкаського апеляційного суду у складі:

Гончар Н.І., Вініченка Б.Б., Фетісової Т.Л.,

секретар: Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач Приватне сільськогосподарське підприємство «Пономар»;

відповідачі - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виконавчий комітет Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області;

треті особи - Міськрайонне управління у Канівському районі та м. Каневі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області;

особа, що подала апеляційну скаргу - Приватне сільськогосподарське підприємство «Пономар»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу представника Приватного підприємства сільськогосподарське підприємство «Пономар» - адвоката Рябчуна Олександра Миколайовича на ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2019 року, ухвалену у складі судді Русакова Г.С., у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Пономар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виконавчого комітету Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, третя особа: Міськрайонне управління у Канівському районі та м. Каневі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсним договору оренди землі та зобов`язання вчинення дій,

в с т а н о в и л а :

У березні 2019 року ПСП «Пономар» звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виконавчого комітету Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, третя особа: Міськрайонне управління у Канівському районі та м. Каневі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсним договору оренди землі та зобов`язання вчинення дій.

В обґрунтування своїх вимог зазначало, що 10 серпня 2010 року між ПСП «Пономар» та ОСОБА_1 було укладено договір оренди землі до 10 серпня 2020 року.

Проте в лютому 2019 року позивач отримав інформацію, що земельна ділянка з жовтня 2018 року знаходиться в оренді ФОП ОСОБА_2 .

Позивач вважає, що договір оренди землі від 03 жовтня 2018 року є незаконним, недійсним, а запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права оренди на його підставі підлягає скасуванню.

31 жовтня 2019 року позивач подав до суду заяву про зміну підстав позову та просив суд визнати недійсним договір оренди землі від 03 жовтня 2018 року та скасувати рішення про державну реєстрацію.

В судовому засіданні під час розгляду справи представник ОСОБА_1 заявив клопотання про закриття провадження по справі з підстав, що позивач перебуває в стані припинення, так як його визнано банкрутом, і повноважень на звернення до суду та можливості підписувати документи не надано.

Ухвалою Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2019 року клопотання задоволено, а провадження у справі закрито.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду представник ПСП «Пономар» подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на те, що дана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду по суті.

В обгрунтування апеляційної скарги вказує, що відповідно до частини 1 статті 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. Частиною 5 даної статті юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Суд в судовому засіданні не досліджував докази, які б могли стати підставою для закриття провадження у справі.

Позивач перебуває в процесі припинення за рішенням засновників від 15 березня 2019 року, однак позовна заява підписана керівником 14 березня 2019 року, тобто до прийняття рішення засновників про припинення даного підприємства та з належними повноваженнями на таке підписання.

Крім того частинами 1,3 статті 105 ЦК України чітко визначено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

27 січня 2020 року сільський голова Нарбутівської сільської ради надіслав відзив на апеляційну скаргу в якому зазначає, що Канівський міськрайонний суд Черкаської виніс ухвалу про закриття провадження у справі відповідно до чинного законодавства та просив залишити без змін оскаржувану ухвалу.

Статтею 351 ЦПК України встановлено, що судами апеляційної інстанції у цивільних справах є апеляційний суд в межах апеляційного округу якого (території, на яку поширюються повноваження відповідного апеляційного суду) знаходиться місцевий суд, який ухвалив судове рішення, що оскаржується, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Заслухавши осіб, які з`явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення із наступних підстав.

Частиною третьою статті З ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Постановлена судом першої інстанції ухвала не відповідає зазначеним вище вимогам.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про закриття провадження у справі, суд виходив з того, що ПСП «Пономар» перебуває у процесі припинення як юридичної особи, та правонаступника даної особи не встановлено.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду з наступних підстав.

Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Частиною 1 статті 104 ЦК України передбачено, що юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обовязки переходять до правонаступників.

Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення.

Відповідно до частин 1,3 статті 105 ЦК України чітко визначено, що учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється.

Отже, дієздатність юридичної особи здійснюється через ліквідаційну комісію. Комісія здійснює дії від імені юридичної особи і набуває для неї права і обов`язки.

З матеріалів справи вбачається, що постановою господарського суду Дніпропетровської області від 17 вересня 2019 року ПСП «Пономар» визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на 6 місяців, до 17 березня 2020 року.

Позивач є юридичною особою, що не припинила свою діяльність, а лише перебуває в процесі ліквідаційної процедури.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 18 листопада 2019 року юридична особа ПСП «Пономар» не припинена.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийшов до неправильного висновку про закриття провадження у справі па підставі пункту 7 частини 1 статті 255 ЦПК України.

Що стосується посилань скаржника в своїй апеляційній скарзі, що представником відповідача не подавалася заява про закриття провадження то в даному випадку слід зазначити, що стаття 255 ЦПК України не передбачає обов`язковість написання такої заяви. Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, про що постановляє ухвалу.

Відповідно до пунктом 6 частини 1статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

За таких обставин ухвала суду першої інстанції підлягає до скасування, а апеляційна скарга до задоволення.

Керуючись ст.ст. 258, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, колегія суддів судової палати

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу представника Приватного підприємства сільськогосподарське підприємство «Пономар» - адвоката Рябчуна Олександра Миколайовича - задовольнити.

Ухвалу Канівського міськрайонного суду Черкаської області від 31 жовтня 2019 року у справі за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства «Пономар» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , виконавчого комітету Набутівської сільської ради Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, третя особа: Міськрайонне управління у Канівському районі та м. Каневі ГУ Держгеокадастру у Черкаській області про визнання недійсним договору оренди землі та зобов`язання вчинення дій скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Судді Н.І. Гончар

Т.Л. Фетісова

Б.Б. Вініченко

Повний текст постанови складений 30 січня 2020 року.