Справа № 740/4105/20
Провадження № 2/740/1313/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої- судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря - Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Ніжинської об`єднаної територіальної громади в особі Ніжинської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати за ним право власності в порядку спадкування на 12/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер його батько ОСОБА_3 , після смерті якого він прийняв спадщину шляхом подання заяви про прийняття спадщини до нотаріуса. До спадкової маси після смерті батька входить 16/25 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Право власності на вказаний житловий будинок зареєстроване: 16/25 частки за ОСОБА_1 на підставі договору дарування частки жилого будинку приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу Чернігівської області 25.06.2004 за реєстраційним №1787, та 13/25 частки за ОСОБА_2 на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20.03.2014.

Ніжинською районною державною нотаріальною конторою заведена спадкова справа №10/2017, але нотаріусом відмовлено в оформленні спадкових прав на 16/25 часток вказаного будинку, оскільки на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20.03.2014 за ОСОБА_2 визнано право власності на 13/25 часток будинку, а за ОСОБА_1 на 12/25 часток будинку.

На підставі вказаного рішення ОСОБА_2 зареєстрував право власності на належну йому частку, а батько за життя не зареєстрував належні йому 12/25 частки, а тому до цього часу його частка складає 16/25.

Оскільки відсутні законні підстави для реєстрації права власності на 12/25 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , то він вимушений звернутися до суду.

Сторони в судове засідання не з`явилися, надавши до суду письмові заяви про розгляд справи за їх відсутності, а відповідач - і про ухвалення рішення згідно чинного законодавства.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги у їх сукупності та взаємозв`язку, об`єктивно оцінивши усі наявні докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до довідки КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» №691 від 09.09.2020 житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрований за: ОСОБА_1 16/25 частки на підставі договору дарування частки жилого будинку, посідченого приватним нотаріусом Ніжинського міського нотаріального округу 25.06.2004 за №1787 та за ОСОБА_2 - 13/25 частки на підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20.03.2014 (а.с.18-19).

На підставі рішення Апеляційного суду Чернігівської області від 20.03.2014 в цивільній справі № 740/73/14 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на 13/25 часток житлового будинку і прибудинкових споруд та визнання фактичного користування частиною житлового будинку за ОСОБА_2 визнано право власності на 13/25 часток будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_1 - на 12/25 часток будинку. Рішення суду набрало законної сили. (а.с.10-15).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.7).

В матеріалах справи міститься копія спадкової справи №10/2017, надана приватним нотаріусом Кізуб Т.Є. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 , в якій наявна заява ОСОБА_1 про прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, установленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод та інтересів.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Згідно ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

За нормами ст. 1216 ЦК України, ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, що передбачено статтею 1217 ЦК України.

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державної реєстрації.

Відносини, пов`язані з державною реєстрацією прав на нерухоме майно та їх обтяжень, врегульовані Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Відповідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 1 липня 2004 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обмежень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.

Згідно зі ст.3 зазначеного Закону право власності та інші речові права на нерухоме майно, набуті згідно з діючими нормативно-правовими актами до набрання чинності цим Законом, визнаються державою.

Відповідно до ст.25, 30, 346 ЦК України, листа Міністерства юстиції України №19-32/319 від 21.02.2005, якщо у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не проводилася і правовстановлюючий документ відсутній, питання про визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку.

Як роз`яснено у п.6 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 7 лютого 2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» суди повинні мати на увазі, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК), проте право власності на нерухоме майно у разі прийняття спадщини виникає у спадкоємця з моменту державної реєстрації речового права на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»). Разом із тим суди повинні розмежовувати право на спадщину як майнове право (об`єкт спадкування) та виникнення права власності на спадкове майно як на об`єкт нерухомого майна.

Спадкоємець має право звернутися із заявою про державну реєстрацію переходу права власності до органу, що здійснює державну реєстрацію прав на нерухоме майно, після прийняття спадщини в порядку, передбаченому законом. Якщо право власності спадкодавця не було зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, правовстановлюючими є документи, що підтверджують підставу для переходу права власності в порядку правонаступництва, а також документи спадкодавця, що підтверджують виникнення у нього права власності на нерухоме майно (стаття 19 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»).

Положеннями ст. 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

За встановлених обставин, зважаючи на те, що ОСОБА_1 набув право власності на на 16/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується рішенням Апеляційного суду Чернігівської області від 20.03.2014, проте за життя не встиг оформити та зареєструвати своє право власності, при цьому державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, відсутність якої не може бути підставою позбавлення спадкоємця права на спадщину, враховуючи, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 батька ОСОБА_3 , прийняв спадщину, але отримати свідоцтво про право на спадщину не зміг, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.81, 263-265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , право власності в порядку спадкування на 12/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду подається учасниками справи через суд першої інстанції - Ніжинський міськрайонний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова