22-ц/804/3178/20
263/5829/20

Головуючий у 1 інстанції Хараджа Н.В.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 грудня 2020 року Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого суді Принцевської В.П.
суддів Баркова В.М., Биліни Т.І.
секретар Сидельнікова А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 серпня 2020 року у цивільній справі № 263/5829/20 за позовом ОСОБА_1 до Центрального Відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту,
Представник позивача звернувся до Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області з вказаним позовом та просить зняти арешт, накладений на все майно ОСОБА_2 , накладений державним виконавцем Центрального ВДВС м. Маріуполя, а саме: постанова про арешт майна боржника №51503547 від 16.07.2018 р, головний державний виконавець В.А.Крушеницька; постанова про відкриття виконавчого провадження №33376438 від 12.07.2012р., старший державний виконавець Скуднікова О.Ю.; постанова про відкриття виконавчого провадження №34197794 від 07.09.2012р., головний державний виконавець Якуніна Т.Л.
Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 серпня 2020 року позовну заяву ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , до Центрального Відділу державної виконавчої служби у м. Маріуполі Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) про зняття арешту передано на розгляд до Фрунзенського районного суду Харківської області.
З даною ухвалою не погодився позивач і оскаржив її в апеляційному порядку. Він посилався на те, що суд не повно з`ясував обставини справи і постановив ухвалу з порушенням вимог Закону.
В судовому засіданні представник позивача повністю підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.
Представник відповідача до суду не з`явився, повідомлений про час і місце судового засідання судовою повісткою.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає необхідним залишити без задоволення апеляційну скаргу з наступних підстав.
Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.
З роз`яснень, викладених у п. 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», вбачається, що відповідно до ч. 2 ст. 114 ЦПК України позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність).
Якщо майно розташоване або знаходиться у різних районах міста чи в різних містах, то позов пред`являються до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини майна, вартість якої перевищує вартість тих, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.
В статті 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний суд перевірив доводи апеляційної скарги і дійшов висновку, що вони є безпідставними.
Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо субєкта № 208628971 від 12.05.2020 року, ОСОБА_2 на праві приватної власності належала ? частка кварттири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя КрушеницькоїВ.А. від 16.07.2018 року було накладено арешт на нерухоме майно ОСОБА_2 . Постановою старшого державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя Скудніковою О.Ю. від 12.07.2012 року було накладено арешт на нерухоме та невизначене майно ОСОБА_2 . Постановою головного державного виконавця Центрального ВДВС м. Маріуполя Якуніною Т.Л. від 07.09.2012 року було накладено арешт на все нерухоме майно та невизначене майно ОСОБА_2 .
Судом правильно встановлено, що позовні вимоги заявлені щодо невизначеного майна, проте з наданих відомостей вбачається, що частина майна складається саме з нерухомого майна, місцезнаходження якого не відноситься до підсудності Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецька, та частина даного майна розташована по АДРЕСА_2 . Будь яких доказів щодо наявності іншого майна, розташованого на території Центрального району м. Маріуполя, не надано.
Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України, суд передає справу на розгляд іншому суду, якщо справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншому суд.
За нормами ч. 9 ст. 187 ЦПК України якщо за результатами отриманої судом інформації буде встановлено, що справа не підсудна цьому суду, суд надсилає справу за підсудністю в порядку, встановленому ст. 31 цього Кодексу.
Суд дійшов правильного висновку, що оскільки у цій справі питання щодо зняття арешту з майна стосується невизначеного в цілому майна, з визначеною його часткою у вигляді нерухомого майна розташованого в м. Харкові Харківської області, зазначений спір підлягає вирішенню за правилами виключної підсудності. В зв`язку з цим справу слід передати за територіальною юрисдикцією (підсудністю) за місцезнаходженням частини нерухомого майна - до Фрунзенського районного суду Харківської області.
Керуючись ст. 375, ст. 381, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 26 серпня 2020 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню не підлягає.
Судді