КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження: Доповідач - Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/2237/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 357/13376/19

30 січня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.

суддів - Левенця Б.Б.

- Борисової О.В.

при секретарі - Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» на ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року, постановлену під головуванням судді Ярмоли О.Я., про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», третя особа: приватний виконавець Трофименко Михайло Михайлович про визнання договору іпотеки недійсним,-

в с т а н о в и в:

29 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», третя особа: приватний виконавець Трофименко Михайло Михайлович про визнання недійсним договору іпотеки від 19.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А., зареєстрованого в реєстрі за №389; скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про накладення заборони №390 та №391, які вчинені на підставі договору іпотеки від 19.09.2012 року.

Одночасно з позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, в якій він просив суд зупинити виконавче провадження № 59304875 від 06.06.2019 року, відкрите приватним виконавцем Трофіменко М.М. та заборонити будь-якому іншому приватному чи державному виконавцю проводити стягнення на підставі виконавчого листа № 357/2127/18, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 26.04.2019 року; зобов`язати приватного виконавця Трофименко М.М. винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 59304875 до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили.

Заяву обґрунтовував тим, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову призведе до реалізації приватним виконавцем Трофіменко М.М. на прилюдних торгах переданого в іпотеку нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 та гаража АДРЕСА_1 до закінчення розгляду даної справи, що призведе до порушення його прав, як співвласника вказаного майна та неможливості поновлення вказаних прав без нових звернень з позовами до суду.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково.

Зупинено виконавче провадження №59304875 від 06.06.2019 року, яке відкрито приватним виконавцем Трофименко Михайлом Михайловичем та заборонено приватному виконавцю Трофименку Михайлу Михайловичу чи іншим особам вчиняти дії і проводити стягнення на підставі виконавчого листа №357/2127/18, виданого 26.04.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, до вирішення судом спору про визнання недійсним договору іпотеки у справі № 357/13376/19.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Апеляційну скаргу обґрунтовує тим, що ухвала суду першої інстанції є незаконною, постановлена з порушенням норм процесуального права. Зазначає, що вжиті судом заходи забезпечення позову унеможливлюють виконання рішення Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року у справі №357/2127/18 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання. Судом першої інстанції не звернуто уваги на недопустимість забезпечення позову шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили. Посилається на те, що суд не уповноважений вчиняти дії щодо зупинення виконавчого провадження, так як відповідно до вимог ст. 34 Закону України " Про виконавче провадження", виконавець зупиняє вчинення виконавчих дій у разі зупинення судом реалізації арештованого майна та відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. Посилається також на те, що позивач вводить суд в оману, зазначаючи в позові, що його дружина ОСОБА_2 передала їх спільне майно в іпотеку без його згоди, так як така згода була надана ОСОБА_1 у заяві від 19 вересня 2012 року, його підпис на вказаній заяві посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А.

У відзиві на апеляційну скаргу приватний виконавець Трофименко Михайло Михайлович просить апеляційну скаргу задовольнити посилаючись на те, що забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження та шляхом заборона вчиняти дії й проводити стягнення на підставі виконавчого документу порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», як стягувача у виконавчому провадженні, а тому оскаржуване судове рішення є незаконним та не обґрунтованим.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення посилаючись на те, що вжиті судом першої інстанції заходи забезпечення позову у вигляді зупинення стягнення у виконавчому провадженні та заборони на здійснення будь-яких дій з виконання виконавчого листа №357/2127/18 є адекватним та ефективним способом забезпечення позову і невжиття таких заходів може ускладнити чи унеможливити поновлення його порушених прав.

В судовому засіданні представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» адвокат Буднік Олена Петрівна просила апеляційну скаргу задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 адвокат Овчаренко Дмитро Костянтинович в судовому засіданні просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Відповідачка ОСОБА_2 та третя особа приватний виконавець Трофименко Михайло Михайлович в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи судом повідомлялись у встановленому законом порядку, а тому колегія суддів вважає можливим розгляд справи у їх відсутності.

Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову шляхом зупинення виконавчого провадження № 59304875 від 06.06.2019 року, відкритого приватним виконавцем Трофименко М.М., шляхом заборони будь-якому іншому приватному чи державному виконавцю проводити стягнення на підставі виконавчого листа № 357/2127/18, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 26.04.2019 року та зобов`язання приватного виконавця Трофименко М.М. винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 59304875 до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, позивач ОСОБА_1 посилався на те, що невжиття таких заходів забезпечення позову може унеможливити реальне виконання можливого рішення суду у даній справі.

Задовольняючи частково заяву про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що між сторонами дійсно існує спір і невжиття заходів забезпечення позову щодо заборони приватному виконавцю Трофименку М.М. чи іншим особам проводити стягнення на підставі виконавчого листа №357/2127/18 виданого 26.04.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом та зупинення виконання за ВП №59304875 від 06.06.2019 року може значно утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду та ефективний захист прав сторони по справі. Зазначав, що такі заходи забезпечення позову є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів не може погодитися з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити, передбачених статтею 150 цього Кодексу, заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 7) передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами (ч. 3 ст. 150 ЦПК України).

Відповідно до роз`яснень, викладених у Постанові Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору іпотеки від 19.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А., зареєстрованого в реєстрі за №389; про скасування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно записів про накладення заборони №390 та №391, які вчинені на підставі договору іпотеки від 19.09.2012 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Огороднік Ж.А., зареєстрованого в реєстрі за №389

Забезпечуючи вказаний позов шляхом зупинення виконавчого провадження №59304875 від 06.06.2019 року, яке відкрито приватним виконавцем Трофименко Михайлом Михайловичем та заборони приватному виконавцю Трофименку Михайлу Михайловичу чи іншим особам вчиняти дії і проводити стягнення на підставі виконавчого листа №357/2127/18, виданого 26.04.2019 року Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, до вирішення судом спору про визнання недійсним договору іпотеки у справі № 357/13376/19, суд першої інстанції виходив з того, що такі способи забезпечення позову про визнання недійсним договору іпотеки є ефективним захистом прав сторони по справі та є співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При цьому з виділених матеріалів справи вбачається, що постановою Київського апеляційного суду від 08 квітня 2019 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року, по справі №357/2127/18 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" - задоволено. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 листопада 2018 року - скасовано та постановлено нове судове рішення. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика" до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки - задоволено. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_2 перед Товариством з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія "Народна позика" за кредитним договором № 1909001/000-КФІ/2 від 19 вересня 2012 року в сумі 1 784 836,13 грн. з яких: заборгованість за тілом кредиту - 554 179,20 грн. заборгованість за відсотками - 400 239,55 грн. заборгованість за пенею - 294 398, 21 грн.; сума інфляційного збільшення боргу - 536 019, 17 грн. звернуто стягнення па предмет іпотеки, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 208,2 кв. м та житловою площею 82,2 кв. м, та гараж №12 за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 27,4 кв. м. Визначено спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України "Про виконавче провадження" за ціною, визначеною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

На виконання вказаного судового рішення Білоцерківським міськрайонним судом Київської області 26 квітня 2019 року було видано виконавчий лист № 37/2127/18. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Трофименка Михайла Михайловича від 06 червня 2019 року було відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим листом.

Згідно вимог ч.1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Забезпечуючи даний позов шляхом зупинення виконавчого провадження №59304875 від 06.06.2019 року, суд першої інстанції не врахував роз`яснення, викладені в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді справ про забезпечення позову» № 9 від 22 лютого 2006 року, в якому зазначено, що недопустимо забезпечувати позов шляхом зупинення виконання судових рішень, що набрали законної сили.

Фактично обраний позивачем спосіб забезпечення позову даній справі зупиняє виконання судового рішення у іншій справі № 357/2127/18, яке набрало законної сили, що є недопустимим, тому колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про помилковість висновку суду першої інстанції щодо ефективності та співмірності такого виду забезпечення позову, як зупинення виконавчого провадження.

Також обґрунтованими є доводи апеляційної скарги про те, що вирішення питання про зупинення виконавчого провадження відноситься до повноважень державних та приватних виконавців у випадках, встановлених ст.34 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, у випадках зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа та зупинення судом реалізації арештованого майна у разі відсутності іншого майна боржника, на яке може бути звернено стягнення. Таким чином, суд першої інстанції безпідставно зазначив в ухвалі про обгрунтованість доводів заяви ОСОБА_1 щодо можливості забезпечення його позову про визнання недійсним договору іпотеки способом зупинення виконавчого провадження, відкритого на виконання рішення суду у іншій справі.

Крім того, забезпечуючи позов ОСОБА_1 про визнання недійсним договору іпотеки шляхом заборони приватному виконавцю чи іншим особам вчиняти будь-які виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа №357/2127/18, суд першої інстанції не врахував вимоги ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», яка визначає права та обов`язки виконавця. За змістом цієї норми, виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Колегія суддів також погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що забезпечення позову шляхом заборони виконавцю вчиняти будь-які виконавчі дії щодо виконання виконавчого листа №357/2127/18 фактично забороняє виконання судового рішення в іншій справі, яке набрало законної сили та, в силу ч.1 ст. 18 ЦПК України, є обов`язковим до виконання.

Також вирішуючи питання про забезпечення позову, суд не взяв до уваги інтереси інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням вказаних заходів забезпечення позову. Оскільки зупинення виконавчого провадження та заборона вчиняти виконавцю будь-які виконавчі дії на виконання рішення суду у іншій справі порушує права Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Народна позика", як стягувача у виконавчому провадженні № 59304875, а тому обрані позивачем способи забезпечення позову не відповідають меті інституту забезпечення позову та завданням цивільного судочинства.

Вказані висновки суду апеляційної інстанції узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постановах Верховного Суду № 640/14483/17-ц від 05 вересня 2018 року, №640/14483/17-ц від 03 квітня 2019 року, №296/9676/17 від 18 вересня 2019 року.

Щодо вимоги заяви ОСОБА_1 про зобов`язання приватного виконавця Трофименко М.М. винести постанову про зупинення виконавчого провадження № 59304875 до вирішення спору по суті та набрання рішенням законної сили, то колегія суддів вважає її безпідставною, так як вона не грунтується на положеннях ст.ст. 149, 150 ЦПК України

За таких обставин оскаржуване судове рішення не може вважатися законними та обґрунтованими, а тому воно підлягає скасуванню.

Згідно вимог ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є:1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» підлягає задоволенню, ухвала Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика», третя особа: приватний виконавець Трофименко Михайло Михайлович про визнання договору іпотеки недійсним.

Керуючись ст.ст.18, 149, 150, 367, 368, 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Народна позика» задовольнити.

Ухвалу Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини постанови, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 31 січня 2020 року.

Головуючий: Судді: