Справа № 347/1689/19
Провадження № 2/347/50/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області в складі головуючого судді Гордія В.І., з секретарем Корбутяк Н.М., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м. Косові справу за позовом ОСОБА_1 до Яворівської сільської ради про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та рішення сесії Яворівської сільської ради від 25.06.2002 року,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Яворівської сільської ради про визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та рішення сесії Яворівської сільської ради від 25.06.2002 року.

В судове засідання позивачка не з`явилася, однак, подала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує повністю, а справу просить розглядати без її участі, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Із позовних вимог видно, що позивачка ОСОБА_1 є уродженкою с. Яворів Косівського району Івано-Франківської області. Після укладення шлюбу у 1985 році змінила дівоче прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 » та перейшла проживати до чоловіка в с. Багна Вижницького району Чернівецької області, де проживає і на даний час. Її батьками були ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Батьків в живих немає, батько помер в 2012 році, а мати в 2016 році, і вона є єдиною спадкоємицею першої черги після їх смерті. При житті, мати ОСОБА_5 подарувала їй житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с АДРЕСА_1 ур.Безулька АДРЕСА_2 Косівського району АДРЕСА_3 -Франківської області. Договір дарування був складений та посвідчений 24.03.1998 році в Косівській державній нотаріальній конторі та зареєстрований в Коломийському МБТІ. В договорі дарування зазначено, що подарований житловий будинок (літ.«А») з господарською спорудою-стайнею (літ.»Б»), розміщені на земельній ділянці присадибного фонду земель виконкому Яворівської сільської ради.

В той час, у батька позивачки, ОСОБА_4 , була в користуванні земельна ділянка з цільовим призначенням- для ведення особистого селянського господарства. 11.07.2003 року батьку було передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,5218 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с АДРЕСА_3 та було видано на його ім?я Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку серія ІФ №020838 від 11.07.2003 року, якій було присвоєно кадастровий номер 26:236:891:01:02:003:0291. Вказана земельна ділянка передана батькові в приватну власність на підставі рішення другої сесії 4 скликання Яворівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 25.06.2002 року. На час передачі батькові в приватну власність земельної ділянки, їй уже було подаровано житловий будинок і він належав їй на праві власності.

Про існування Державного акту на право приватної власності на землю виданого на ім?я батька, вона не знала і довідалася про нього лише в квітні 2019 році, коли мала на меті оформити право власності на земельну ділянку, з цільовим призначенням: для обслуговування житлового будинку та господарських споруд подарованих їй матір?ю. Однак, виявилося, що та частина земельної ділянки, на якій розташована господарська споруда - стайня, знаходиться на приватизованій земельній ділянці батька, ОСОБА_4 . В зв?язку із цим просить поновити їй строк позовної давності на звернення до суду та скасувати рішення сільської ради та Державний акт на землю, виданий за життя її батьку ОСОБА_4 .

Представник Яворівської сільської ради був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не подавав.

Таким чином, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін на підставі наявних доказів у справі, без фіксування процесу технічними засобами, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав.

У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст.ст.15-16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як видно із копії свідоцтва про народження, позивачка ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , а її батьками записані ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с.8). 23.11.1985 року позивачка уклала шлюб та змінила своє дошлюбне прізвище « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_3 », що стверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища (а.с.7).

Батьки позивачки померли, а саме: батько ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , а мати ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується копіями свідоцтв про смерть (а.с.11, 12).

За життя, мати позивачки, ОСОБА_5 , подарувала ОСОБА_1 житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в с. Яворів АДРЕСА_3 району та розміщений на земельній ділянці присадибного фонду земель виконкому Яворівської сільської ради, що видно із копії договору дарування житлового будинку від 24.03.1998 року(а.с.13).

При цьому, як вказано у договорі, нерухоме майно розміщено на земельній ділянці присадибного фонду земель виконкому Яворівської сільської ради. Тобто, земельна ділянка під нерухомим майном перебувала лише у користуванні дарительки, а не у власності.

Згідно вимог ч.1 ст. 116 ЗК України, громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Статтею 125 ЗК України передбачено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Як було встановлено судом, батько позивачки ОСОБА_4 набув право власності на земельну ділянку площею 0,5218 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Яворів урочище Безулька Косівського району Івано-Франківської області, та на його ім?я було видано Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку кадастровий номер 26:236:891:01:02:003:0291, що стверджується його копією серії ІФ №020838 від 11.07.2003 року (а.с.7).

Як видно із цього ж Державного акту у ньому вказано, що вказана земельна ділянка ОСОБА_4 була передана в приватну власність на підставі рішення другої сесії 4 скликання Яворівської сільської ради Косівського району Івано-Франківської області від 25.06.2002 року.

Однак, згідно копії листа виконкому Яворівської сільської ради від 14.05.2019 року за №85, сільська рада повідомила, що у протоколі сесії Яворівської сільської ради від 25.06.2002 року відсутнє рішення про передачу у власність жителю с. Яворів уч. ОСОБА_7 , ОСОБА_4 земельної ділянки площею 0,5218 га для ведення особистого селянського господарства (а.с.9).

Також, з відповіді начальника Архівного відділу Косівської РДА від 17.05.2019 року за №К-63, видно, що протоколи сесій Яворівської сільської ради за 2002 рік на зберігання до архівного відділу не надходили, і видати копію рішення другої сесії 4 скликання Яворівської сільської ради Косівського району від 25.06.2002 року про надання у власність ОСОБА_4 земельної ділянки для ведення особистого селянського господарстваплощею 0,5218 га немає можливості (а.с.10).

Згідно положень ч.1 ст. 155 ЗК України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Таким чином, суд приходить до висновку, що мати позивачки мала у своїй власності нерухоме майно, земельну ділянку під частиною якого було пізніше надано у власність батьку позивачки ОСОБА_4 А оскільки вона є єдиною спадкоємицею першої черги після смерті батьків, то для захисту нею своїх прав щодо належного володіння та користування своїм нерухомим майном, слід скасувати виданий ОСОБА_4 . Державний акт про право власності на земельну ділянку, а також скасувати рішення органу місцевого самоврядування на підставі якого цей акт було видано.

На підставі ст. 15 ЦК України, ст.ст.116, 152, 155 ЗК України та керуючись ст.ст. 12, 13, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Поновити строк позовної давності для звернення з даним позовом до суду.

Визнати незаконними та скасувати:

1) рішення другої сесії 4 демократичного скликання Яворівської сільської ради від 25.06.2002 року про передачу у власність ОСОБА_4 земельної ділянки, що розташована в с. Яворів урочище Безулька Косівського району Івано-Франківської області, площею 0,5218 га для ведення особистого селянського господарства;

2) Державний акт на право власності на земельну ділянку серія ІФ №020838 виданий 11.07.2003 року на ім?я ОСОБА_4 , на земельну ділянку площею 0,5218 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована в с. Яворів ур. Безулька Косівського району Івано-Франківської області, кадастровий номер 26:236:891:01:02:003:0291, який присвоєно земельній ділянці площею 0,5218 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться в с. Яворів ур. Безулька Косівського району Івано-Франківської області та виданий на ім?я ОСОБА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду через Косівський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте Косівським районним судом за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Гордій В.І.