справа №176/1920/20
провадження №2/176/726/20
у х в а л а

21 грудня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Крамар О.М.

з участю секретаря судових засідань Яценко О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води, в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 (зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_3 ) про розірвання шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

12 листопада 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

В порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України було витребувано інформацію щодо зареєстрованого місця проживання відповідача.

27.11.2020 року надійшла інформація щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою судді Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін на 21.12.2020 року на 08-30 год.

14.12.2020 року на адресу суду, від відповідача ОСОБА_2 , надійшов відзив на позовну заяву, в якому він заперечує як проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, так і проти розірвання шлюбу, посилаючись на наступне. В 2012 року вони з позивачкою почали свої сімейні відносини. Від цього шлюбу вони мають чотирьох неповнолітніх дітей, батьками яких в свідоцтвах про народження, записані вони.

Спільне сімейне життя складалося у них в дусі любові та взаємоповаги одне до одного, дружина займалась домашнім господарством, вони разом виховували їхніх дітей, а він постійно працював та забезпечував сім`ю всім необхідним для нормального проживання.

Спочатку вони проживали в селі Миролюбівка П`ятихатського району Дніпропетровської області і в сім`ї було все добре. В зв`язку з тим, що діти підростали і було необхідно подумати про дошкільне виховання, вони переїхали жити до м. Жовті Води, де проживали по АДРЕСА_1 , в будинку, який належав матері його дружини.

Спочатку відносини між ним та матір`ю дружини - ОСОБА_3 були нормальними, але в подальшому теща почала втручатись в їх взаємовідносини, що врешті почало призводити до безпідставних сварок між ним та дружиною.

Врешті через втручання тещі до їх сім`ї, дружина, 21.09.2020 року переїхала проживати до своєї матері на АДРЕСА_2 , забравши все їх господарство.

Всі його намагання відновити сімейні відносини закінчувались тим, що ОСОБА_3 без всяких на те підстав викликала наряд поліції.

Вважає, що їх сім`я розпалась через втручання в їх відносини з дружиною її матері ОСОБА_3 .

Він любить свою дружину, дуже любить своїх дітей і вважає, що є всі підстави відновити їх сімейні відносини.

Тому, просив розглядати справи в присутності сторін, за правилами загального позовного провадження і наполягає на тому, щоб суд надав строк на примирення 6 місяців, оскільки вважає, що їх сім`ю можна зберегти.

Зараз він працює в м. Києві та має змогу приїздити до дружини та дітей і буде намагатись відновити їх сімейні відносини.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 17 грудня 2020 року заяву відповідача ОСОБА_2 про розгляд справи в загальному позовному провадженні, викладену у відзиві, залишено без задоволення.

Позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про час і місце розгляду справи, у судове засідання 21.12.2020 року о 08-30 год. не з`явилась, надавши заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Також 21.12.2020 року на адресу суду, від позивачки ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив, в якій вона зазначила, про свою категоричну незгоду з поясненнями відповідача, а також заперечує проти встановлення строку на примирення, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність (ст. 56 Сімейного кодексу України). Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року.

Добровільність шлюбу - одна з основних його засад.

Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків, що й спостерігається між нею та відповідачем.

Нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені.

За положеннями частини третьої статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно до частини першої статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як зазначив Верховний Суд у постанові від 15 січня 2020 року у справі №200/952/18 провадження № 61-14859св19 (реєстраційний номер рішення 87052961), за положеннями статті 112 СК України при вирішенні питання про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя, збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Надання строку для примирення є виключно правом суду, а не його обов`язком.

Вона категорично заперечує проти надання строку на примирення та не бажає зберігати подружні відносини із відповідачем.

Одночасно, повідомляє суду про існування рішення Жовтоводського міського суду від 13 листопада 2020 року у справі №176/1921/20 про задоволення її заяви та видачу обмежувального припису у відношенні до відповідача. Строк дії обмежувального припису становить 6 місяців.

Як очевидно з викладених обставин, поновлення шлюбно-сімейних відносин та збереження сім`ї є неможливим, і вона твердо бажає розірвати шлюб, у зв`язку з цим, просить термін для примирення їм не надавати.

Відповідач ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про день та час розгляду справи у судове засідання 21.12.2020 року не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заперечував проти розірвання шлюбу та просив суд врахувати його заперечення зазначені у відзиві на позовну заяву від 14.12.2020 року та надати строк для примирення шість місяців.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що у судове засідання не з`явилися всі учасники справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ст.111 СК України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Як вбачається з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Відповідно до ч.7 ст. 240 ЦПК України у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Згідно п. 4 ч.1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

Враховуючи вищевикладене, доводи сторін викладені у відзиві та у відповіді на відзив, а також те, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу та просить надати строк для примирення з метою збереження сім`і, надання судом такого строку не суперечить моральним засадам суспільства та вважає за доцільне надати строк на примирення два місяці.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 253 ЦПК України, провадження у справі зупиняється до закінчення строку для примирення, визначеного судом.

На підставі вищевикладеного, провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підлягає зупиненню до закінчення строку, наданого судом для примирення подружжя.

Керуючись п.4 ч.1 ст. 251, ст. 253 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача ОСОБА_2 про надання строку на примирення - задовольнити частково.

Зупинити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, надавши сторонам строк на примирення - 2 /два/ місяці.

Розгляд справи після закінчення строку на примирення призначити на 08 годину 30 хвилин 22 лютого 2021 року.

Ухвала може бути оскаржена в частині зупинення провадження у справі.

В іншій частині ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або у судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених участині другійстатті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції до Дніпровського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Ухвала складена та підписана 21.12.2020 року.

Суддя