Постанова

Іменем України

(додаткова)

29 січня 2020 року

м. Київ

справа № 132/2605/16-ц

провадження № 61-18177св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є.,

суддів: Бурлакова С. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротуна В. М.,

Курило В. П.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

представник відповідача - адвокат Піпко Андрій Миколайович,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження заяву ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Піпком Андрієм Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів від суми позики, за касаційною скаргою ОСОБА_2 , з урахуванням доповнень, на рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року в складі судді Аліменко Ю. О. та рішення апеляційного суду Вінницької області від 27 червня 2017 року в складі колегії суддів: Рибчинського В. П., Голоти Л. О., Шемети Т. М.,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до підпунктів 4 і 14 пункту 1 розділу XIII Перехідних положень

ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

14 вересня 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до

ОСОБА_2 про стягнення процентів від суми позики.

Позов мотивовано тим, що 13 липня 2014 року ОСОБА_2 взяв у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 8 700 доларів США, які зобов`язався повернути у строк до 16 серпня 2016 року. На підтвердження факту отримання грошей та умов і строків їх повернення ОСОБА_2 була написана відповідна розписка в простій письмовій формі. У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_2 своїх зобов`язань за розпискою, позивач звернувся до суду з позовом про примусове стягнення боргу. Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 07 липня 2016 року, яке набрало законної сили 19 липня 2016 року, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто грошові кошти у сумі

8 700 доларів США, що за офіційним курсом гривні, встановленим Національним Банком України (далі - НБУ) станом на 07 липня 2016 року, еквівалентно

216 124 грн 53 коп., а також 2 170 грн 15 коп. сплаченого судового збору та

5 000 грн витрат, пов`язаних з наданням правової допомоги, яке станом на

13 вересня 2016 року в добровільному порядку ОСОБА_2 не виконано.

Посилаючись на те, що зобов`язання не виконано, ОСОБА_1 просив суд стягнути з ОСОБА_2 на його користь проценти за користування позикою, в тому числі 3 % річних від простроченої суми в доларах США (8 700 доларів США) за період із 17 серпня 2014 року по 18 липня 2016 року в розмірі 501,97 доларів США та суму процентів у розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми в доларах США (8 700 доларів США) за період з 17 серпня 2014 року по 18 липня 2016 року у розмірі 3 689,83 доларів США, разом які складають 4 191,80 доларів США, що за офіційним курсом гривні, встановленим НБУ станом на 13 вересня 2016 року (дата подачі позовної заяви), еквівалентно 111 630 грн 61 коп.;

3 % річних від простроченої суми в гривні (216 124 грн 53 коп.) за період з

19 липня 2016 року по 13 вересня 2016 року в розмірі 1 012 грн 52 коп., суму процентів у розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми в гривні

(216 124 грн 53 коп.) за період з 19 липня 2016 року по 13 вересня 2016 року у розмірі 5 290 грн 58 коп., а всього 117 933 грн 71 коп., а також стягнути судовий збір у сумі 1 179 грн 33 коп.

Рішенням Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня

2016 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 117 933 грн 71 коп. та судовий збір у розмірі

1 179 грн 33 коп.

Рішенням апеляційного суду Вінницької області від 27 червня 2017 року рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня 2016 року скасовано й ухвалено у справі нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 110 285 грн 63 коп., з яких 96 785 грн 25 коп. - проценти за користування позикою у розмірі, визначеному на рівні облікової ставки НБУ,

13 500 грн 38 коп. - 3 % річних від простроченої суми. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1 179 грн 33 коп.

Постановою Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 серпня 2020 року касаційну скаргу

ОСОБА_2 , з урахуванням доповнень, задоволено частково.

Рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 31 жовтня

2016 року та рішення апеляційного суду Вінницької області від 27 червня

2017 року скасовано й ухвалено у справі нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 14 379 грн 98 коп. як

3 % річних за період із 17 серпня 2014 року по 13 вересня 2016 року.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення процентів у розмірі облікової ставки НБУ від простроченої суми за весь період прострочення платежу з 19 липня 2016 року по 13 вересня 2016 року відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за цим позовом, у розмірі 551 грн 20 коп.

У жовтні 2019 року до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ надійшла заява ОСОБА_2 , подана представником - адвокатом Піпком А. М., про ухвалення додаткового рішення щодо вирішення питання про стягнення судового збору, сплаченого за подачу апеляційної та касаційної скарги, а також витрат на правову допомогу адвоката пропорційно до задоволених вимог.

У листопаді 2019 року до Верховного Суду надійшли заперечення ОСОБА_1 на заяву ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Піпком А. М., про ухвалення додаткового рішення.

Заява про ухвалення додаткового рішення підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Згідно з вимогами статті 416 ЦПК України постанова суду касаційної інстанції зокрема складається з резолютивної частини із зазначенням розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Відповідно до статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Згідно з вимогами статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини тринадцятої статті 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 понесено пов`язані з розглядом справи судові витрати зі сплати судового збору, які підтверджені документально, а саме: 1 297 грн 26 коп. за подачу апеляційної скарги, а також 1 415 грн за подачу до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційної скарги.

Узявши до уваги, що Верховним Судом частково задоволено касаційну скаргу ОСОБА_2 й ухвалено рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в сумі 14 379 грн 98 коп. (13% від заявлених позовних вимог), та обговоривши питання щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 понесених останнім судових витрат пропорційно до задоволених вимог, колегія суддів дійшла висновку про те, що заява ОСОБА_2 , подана представником - адвокатом Піпком А. М., підлягає задоволенню в частині стягнення пропорційно до задоволених вимог витрат, пов`язаних із подачею апеляційної скарги, в сумі 168 грн 64 коп., а також за подачу касаційної скарги - в сумі 183 грн 95 коп.

В частині вирішення вимог щодо витрат на правову допомогу адвоката заява задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень частини другої статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Обґрунтовуючи заяву про ухвалення додаткового рішення, Піпко А. М. , діючи від імені ОСОБА_2 вказує, що між ним та ОСОБА_2 29 травня 2017 року було укладено договір про надання правової допомоги, копія якого знаходиться в матеріалах справи разом із копією свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю адвокатом Піпком А. М .

У заяві зазначається, що відповідно до умов вказаного договору адвокатом було надано правову допомогу ОСОБА_2 у складанні апеляційної та касаційної скарг, а також доповнень до касаційної скарги, на що було витрачено 10 годин

30 хвилин. До касаційної скарги додано відповідний розрахунок. Також до касаційної скарги додано акт приймання-передачі наданих послуг від

26 вересня 2019 року № 1, відповідно до якого сторони договору від 29 травня 2017 року погодили, що договір належним чином виконано, а гонорар за договором становить 6 400 грн.

Однак зазначеної в заяві про ухвалення додаткового рішення копії договору від 29 травня 2017 року матеріали справи не містять, як не містять і копії свідоцтва адвоката Піпка А. М. про право на зайняття адвокатською діяльністю, а лише копію довіреності від 16 березня 2015 року, якою ОСОБА_2 уповноважив

Піпка А. М. представляти його інтереси, зокрема, в суді, виданої строком до

16 березня 2018 року, про що в своїх запереченнях на заяву вказує і

ОСОБА_1 До заяви про ухвалення додаткового рішення додано також копію ордера на надання правової допомоги ОСОБА_2 адвокатом

Піпком А. М. на підставі договору про надання правової допомоги від 29 травня 2017 року, датованого 03 жовтня 2019 року.

Отже, оскільки докази укладення між ОСОБА_2 та адвокатом Піпком А. М. договору про надання правової допомоги заявником не надані, а існування довіреності, виданої ОСОБА_2 на ім`я Піпка А. М. про право представляти його інтереси, зокрема у судах, у період з 16 березня 2015 року до 16 березня 2018 року не дає підстав для стягнення витрат на надання правової допомоги, колегія суддів вважає, що заява в цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 141, 270 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Піпком Андрієм Миколайовичем, про ухвалення додаткового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів від суми позики задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на відшкодування понесених ним судових витрат зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 168 грн 64 коп. та за подачу касаційної скарги в сумі 183 грн 95 коп.

У задоволенні заяви в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрат на надання правової допомоги відмовити.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков
А. Ю. Зайцев
В. М. Коротун
В. П. Курило