Справа № 308/36/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2020 року місто Ужгород
Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі: головуючого судді Фазикош О.В., за участю секретаря Химинець О.Я.., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-
Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 14.12.2020 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.12.2020 року.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.
Позов мотивовано тим, що 10 лютого 1990 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Відділі запису актів громадянського стану Виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів Закарпатської області, актовий запис № 88. Від даного шлюбу спільних неповнолітніх дітей та спільного майна подружжя не має.
Як на підставу розірвання шлюбу позивач вказує на те, що у них із чоловіком відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Позивач 4 рік працює за кордоном у Словаччині, повертатися та спільно проживати з чоловіком не бажає. Так само ОСОБА_2 вже 8 років працює за кордоном.
З огляду на викладене позивач просить суд: розірвати шлюб укладений між мною, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 10 лютого 1990 року у Відділі запису актів громадянського стану Виконкому Ужгородської міської ради і, народних депутатів Закарпатської області, актовий запис № 88. Залишити їй отримане в шлюбі прізвище ОСОБА_3 .
В судове засіданні позивач не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. До позовної заяв додано заяву позивача про розгляд справи за її відсутності, оскільки більшість часу знаходиться за кордоном, у зв`язку з роботою і не має можливості приїжджати на судові засідання. Заперечень проти заочного рішення в поданій заяві не вказано.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не подавав. Суд констатує, що окрім направлення судових повісток на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача, повідомлення про виклик відповідача в судове засідання здійснювався шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області (http:// court.gov.ua/).
На підставі наведеного суд керуючись ч.4 ст.223, 280-281ЦПК України ухвалив провести заочний розгляд справи.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.
Судом встановлено, що 10 лютого 1990 року позивач ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 у Відділі запису актів громадянського стану Виконкому Ужгородської міської ради народних депутатів Закарпатської області, актовий запис № 88, вказане підтверджується свідоцтвом про одруження Серія НОМЕР_1 від 10 лютого 1990року, оригінал якого міститься у матеріалах справи.
Відомостей про наявність дітей у подружжя від шлюбу суду не надано.
Подружнє життя між сторонами не склалося, шлюбних стосунків вони не підтримують, спільного господарства не ведуть, разом не проживають, тобто даний шлюб існує тільки формально. Окрім того, позивач вказує на те, що повертатися із-за кордону до чоловіка та проживати спільно із ним вона не бажає.
Відповідно до ч.1 ст.21СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану.
Згідно зі ст.24СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
Згідно ст.112Сімейного Кодексу України при розгляді справи про розірвання шлюбу суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини й інших обставин життя чоловіка і жінки. Відповідно до ч.3 ст.105Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимогист.110 Сімейного Кодексу.
Стаття 51Конституції України передбачає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Аналогічні приписи викладені уст. 24 СК України, у якій, крім іншого передбачено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Виходячи із змісту ч.3 та ч.4 ст.56СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.
Оскільки, позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.
На даний час ведення між ними спільного господарства припинено та подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає.
Враховуючи вищенаведені обставини справи, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу суперечить їх спільним інтересам, а тому шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_6 , слід розірвати.
Суд бере до уваги, що від відповідача до суду не подано відзив або заперечень на позов.
Відповідно до ч.4 ст.223, 280-282 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів і постановляє заочне рішення.
Таким чином, позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, підлягає задоволенню.
Відповідно до ч. 1ст.141ЦПК України з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений нею судовий збір, згідно платежу з карткового рахунку №1336-4775-2618-3748 від 18.08.18 року в сумі 704,80 грн.
На підставі викладеного, ст.ст. 56, 110, 112,160 Сімейного кодексу України та, керуючись ст.ст. ст.ст. 3, 4, 5, 8, 9, 10, 12, 13, 17, 43, 49, 141, 200, 223, 258, 265, 280-281, 352, 354 ЦПК України, суд -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.
Шлюб укладений між ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований 10 лютого 1990 року у Відділі запису актів громадянського стану Виконкому Ужгородської міської ради і, народних депутатів Закарпатської області, актовий запис № 88 розірвати.
Стягнути з відповідача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 на користь позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , сплачений нею, судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.
Суддя Ужгородського
міськрайонного суду О.В. Фазикош