Миколаївський районний суд Миколаївської області
Справа № 945/1718/20
Провадження № 2/945/828/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

( з а о ч н е )

Миколаївський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді Терентьєва Г.В.

при секретарі Петриченко В.С.,

розглянувши 16 грудня 2020 року в місті Миколаєві в заочному порядку у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Миколаївського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна,

в с т а н о в и в :

22.10.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Миколаївського районного відділу ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна, а саме: зняти арешт з майна померлої гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка доводиться йому матір`ю, який був винесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №18462366 від 01.04.2010 року.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що Відділом державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 18462366 від 01.04.2010 року.

Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових прав на нерухоме майно міститься запис про обтяження за № 10608359 від 14.12.2010 року на підставі постанови № 18462366 від 01.04.2010 року відділу державної виконавчої служби Миколаївського районного управління юстиції. Зареєстровано реєстратором Миколаївської філією державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України. Об`єкт обтяження: невизначене майно, все нерухоме майно.

Обтяження у вигляді арешту майна, створює перешкоди в здійсненні права на спадкування позивачу.

Відповідно до Правил ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 1829/5 від 07.06.2017 р., строк зберігання переданих до архіву виконавчих проваджень та здавальних описів становить три роки, після чого вони підлягають знищенню.

Тому він змушений звернутися до суду з даним позовом.

В судове засідання позивач не з`явився, натомість надав письмову заяву про підтримання позову, в якій клопотав про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився без поважних причин. Про час і місце розгляду справи повідомлений завчасно і належним чином. Відзив на позов не подав. У зв`язку з тим, що наявних матеріалів про права та взаємовідносини сторін достатньо для розгляду позову, судом постановлена ухвала про заочний розгляд справи у відсутності відповідача на підставі наданих доказів.

Дослідивши письмові докази по справі, суд знаходить позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що згідно державного акту на право приватної власності на землю ОСОБА_2 належить земельна ділянка розташована на території АДРЕСА_1 .

відповідно копії свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно повідомлення В.о. начальника відділу від 13.10.2020 року за даними Автоматизованої системи виконавчого провадження на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження за № 18462366 з примусового виконання судового наказу по справі № 11/255/09 виданого Господарським судом Миколаївської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь Пі Джі Трейд штрафу у розмірі 4155,62 грн., яке завершено 28.10.2014 року

Вирішити питання щодо зняття арештів з майна боржника не виявляється можливим, оскільки виконавче провадження знищено.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Аналогічна норма також міститься у ч. 1 ст. 321 ЦК України, відповідно до якої право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ст. 391 ЦК України, вказує, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи те, що позивач позбавлений можливості розпорядитися належним йому майном, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини.

У відповідності до ч.5 ст.59 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт може бути знятий за рішенням суду.

Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

Таким чином, суд вважає позов про зняття арешту з нерухомого майна є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 3, 12, 13, 19, 81, 89, 258,259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

В и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 задовольнити.

Зняти арешт з усього майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , який був винесений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження №18462366 від 01.04.2010 року.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України, тобто безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

Суддя Г. В. Терентьєв