Справа № 152/1330/20
УХВАЛА

22 грудня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/1330/20

Провадження №2/152/484/20

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н.Л.,

розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину,

встановив:

24.11.2020 року ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду Вінницької області з означеним позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 25.12.2009 року Слободо-Шаргородською сільською радою за актовим записом №06; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , 2009 року народження, в розмірі Ѕ частини з усіх видів заробітку (доходу) в зв`язку з хворобою дитини, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з вересня 2018 року і до повноліття дитини.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 зазначила, що 25.12.2008 року уклала шлюб з відповідачем.

Від шлюбу вона та відповідач мають неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На початку вересня 2018 року її чоловік поїхав на роботу за кордон, звідки додому не повернувся, на телефонні дзвінки не відповідав, а пізніше їй стало відомо, що він проживає з іншою жінкою в с. Гибалівка Шаргородського району. В березні 2019 року вона зустріла відповідача, який повідомив, що проживати з нею однією сім`єю не буде, виховувати та утримувати дитину відмовляється.

Вважає, що шлюб з відповідачем фактично припинив існувати у 2018 році, подальше збереження його та сім`ї є неможливим, суперечить її інтересам, тому наполягає на розірванні шлюбу.

Крім того, вважає, що відповідач, який є працездатним і здоровим, може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини з усіх видів заробітку.

Дитина ОСОБА_3 з 11.11.2020 року хворіє цукровим діабетом, лікування потребує чималих коштів, є постійним протягом усього життя для забезпечення належного розвитку дитини.

Позовні вимоги та спосіб захисту порушеного права обґрунтовує ст.ст.105, 141, 150, 180-184 СК України.

Судові витрати просить покласти на відповідача.

Ухвалою судді від 25.11.2020 року залишено без руху позовну заяву ОСОБА_1 , оскільки вона подана з порушенням вимог цивільного процесуального законодавства України, зокрема, відповідно до ч.3 ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Так, в порушення вимог п.2 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивачем не було зазначено у позовній заяві реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), як щодо самої позивача, так і щодо відповідача.

Крім того, в порушення вимог п.3 ч.3 ст.175 ЦПК України позивачем у позовній заяві не зазначено ціну позову, тоді як позов підлягає грошовій оцінці щодо позовних вимог про стягнення аліментів, зокрема, відповідно до п.3 ч.1 ст.176 ЦПК України, ціна позову у позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше, ніж за шість місяців.

Відповідно до вимог ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач повинен у позовній заяві зазначити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Виходячи із змісту п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, спосіб захисту права, зазначений позивачем у позовній заяві про розірвання шлюбу не відповідає зазначеним у справі обставинам та зазначеним у позові і доданим до справи доказам, тому суперечить вимогам СК України, зокрема, позивач зсилається на те, що перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 25.12.2008 року, додає до позову засвідчену копію свідоцтва про шлюб, який зареєстрований 25.12.2008 року, натомість, просить розірвати шлюб, укладений між нею та відповідачем 25.12.2009 року.

Крім того, виходячи із змісту п.4 ч.3 ст.175 ЦПК України, спосіб захисту права, зазначений позивачем у позовній заяві щодо стягнення аліментів на утримання дитини, не відповідає зазначеним у справі обставинам та суперечить вимогам СК України, зокрема, позивач зсилається на те, що відповідач є здоровим і працездатним та може сплачувати аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини усіх видів заробітку, разом з тим у прохальній частині позову просить стягнути з відповідача на її користь аліменти у розмірі Ѕ частини від усіх видів заробітку у зв`язку із хворобою дитини, та до того ж, з вересня 2018 року, тоді як позивач звернулася із позовом 24.11.2020 року, фактично, за минулий період.

Так, ч.1 ст.191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви.

Частиною 2 ст.191 СК України встановлено, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Разом з тим, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не зазначає доказів на підтвердження обставини, що вона вживала заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не могла їх одержати у зв`язку із ухиленням останнього від їх сплати, відповідно до вимог ч.2 ст.191 СК України.

До того ж, згідно з вимогами ст.ст.180-184 СК України, передбачено обов`язок батьків утримувати дитину, в тому числі, у спосіб сплати аліментів.

Витрати, пов`язані з лікуванням дитини, не включаються у структуру аліментів, а, відповідно до ст.185 СК України, є додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, в тому числі, хворобою дитини.

Крім того, в порушення п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України, позивач не зазначила доказів на підтвердженням обставин, якими обґрунтовує позовні вимоги, зокрема, що відповідач за станом здоров`я здоровий, працездатний, отримує дохід, має майно: земельний пай, що дає можливість останньому сплачувати аліменти у визначеному розмірі, зокрема, виходячи з позову, у розмірі ј або Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

Для усунення цих недоліків судом був установлений строк позивачу, що не може перевищувати семи днів з дня отримання ухвали суду від 25.11.2020 року і роз`яснено, що в разі невиконання вимог цієї ухвали позовна заява буде вважатися неподаною і повернута їй.

Проте, ухвала судді від 25.11.2020 року до даного часу залишена без належного реагування, хоча отримана позивачем ОСОБА_1 04.12.2020 року, що підтверджується зворотним рекомендованим поштовим повідомленням про вручення копії ухвали суду (а.с.17).

Відповідно до ч.3 ст.185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки цивільним процесуальним законодавством України не передбачено надання повторного строку на виправлення недоліків позовної заяви, то позовна заява ОСОБА_1 вважається неподаною і повертається позивачеві.

Дана ухвала не перешкоджає повторному зверненню до суду з позовом, поданим і оформленим в порядку, встановленому ст.175 ЦПК України, після усунення зазначених в ухвалі обставин.

Керуючись ст.ст.185, 260 ЦПК України

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на дитину повернути позивачеві.

Роз`яснити, що позивач ОСОБА_1 вправі повторно звернутися до суду з позовом, поданим і оформленим відповідно до ст.175 ЦПК України.

На ухвалу може бути подано апеляційну скаргу до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Ухвала складена 22.11.2020 року.

Суддя: