Справа №: 398/4514/15-ц
провадження №: 4-с/398/17/20
УХВАЛА

Іменем України

"22" грудня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі : головуючого судді Бугайченко Т.А., з участю секретаря Величко Т.Г., представника скаржника, адвоката Ковальова А.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Олександрії скаргу ОСОБА_1 , де заінтересовані особи: Державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Каунова В.М., Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Каунової В.М. щодо не передачі виконавчого провадження з примусового виконання виданого на виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду від 26 липня 2016 року по справі № 398/4514/15-ц виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості за кредитним договором № 9/PVN6-09-08 від 12.09.2008 року в сумі 500 941 грн. 76 коп. та відшкодування сплаченого судового збору в сумі 725 грн. 03 коп. від Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління юстиції Міністерства юстиції (м. Дніпро) до приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Мехеда Олега Валерійовича, а також про зобов`язання Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) передати вказане виконавче провадження приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Мехеду Олегу Валерійовичу.

Скарга мотивована тим, що на виконанні Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває виконавчий лист, виданий на виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду від 26 липня 2016 року по справі №398/4514/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором від 12 вересня 2008 року №9/PVN6-09-08 в сумі 500 941,76 грн, а також 725,03 грн у відшкодування сплаченого судового збору. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2020 року по справі №398/4514/15-ц здійснено заміну стягувача - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на ТОВ "ФК "Інтайм Фінанс" у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду від 26 липня 2016 року по справі №398/4514/15-ц. Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 07 квітня 2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду від 26.07.2016 року по справі №398/4514/15-ц з ТОВ "ФК "Інтайм Фінанс" на ОСОБА_1 . 09 листопада 2020 року він звернувся до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про передачу виконавчого провадження з примусового виконання виданого на виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 липня 2016 року по справі №398/4514/15-ц виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованості за кредитним договором №9/PVN6-09-08 від 12.09.2008 року в сумі 500941,76грн., а також 725,03грн. у відшкодування сплаченого судового збору, від Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) приватному виконавцю виконавчого округу Кіровоградської області Мехеду Олегу Валерійовичу. Листом ВДВС №100813 від 13 листопада 2020 року йому було повідомлено, що передача виконавчого провадження за заявою стягувача здійснюється до відкриття виконавчого провадження та про відсутність підстав для передачі виконавчого провадження з огляду на те, що на час його звернення виконавче провадження вже відкрито та здійснюються виконавчі дії. Вважає бездіяльність відділу ДВС з не передачі виконавчого провадження відкритого на підставі виконавчого листа, виданого за рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 липня 2016 року по справі №398/4514/15-ц приватному виконавцю протиправною, у зв`язку з чим існують підстави для зобов`язання ВДВС вчинити певні дії.

Державний виконавець Каунова В.М. надіслала відзив на скаргу у якому просила відмовити у її задоволенні, посилаючись на відсутність правових підстав для передачі виконавчого провадження приватному виконавцю, за яким було відкрито виконавче провадження та здійснюються виконавчі дії.

Скаржник в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив.

Представник скаржника ОСОБА_3 в судовому засіданні скаргу підтримав в повному обсязі з підстав зазначених в ній .

Д ержавний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Каунова В.М. , діючи від свого імені та як представник Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явилась, у відзиві на скаргу зазначила, що просить проводити судове засідання без її участі

Боржник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду заяви повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, подану скаргу вважає обґрунтованою та наполягає на її задоволенні.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Заслухавши пояснення представника скаржника, дослідивши матеріали справи та матеріали виконавчого провадження, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

За приписами ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно положень ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Судом встановлено, що рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 липня 2016 року у справі №398/4514/15-ц позов ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» задоволено частково, стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_2 згідно з договором поруки від 12 вересня 2008 року №9/PVN6-nl на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2008 року № 9/PVN6-09-08 - в сумі 500 941,76 грн, а також по 725,03 грн. з кожного - на відшкодування сплаченого судового збору, та стягнуто солідарно із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно з договором поруки від 12 вересня 2008 року №9/PVN6-n2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2008 року №9/PVN6-09-08 - в сумі 500 941,76 грн., а також по 725,03 грн. з кожного - на відшкодування сплаченого судового збору (том 1, а.с. 109-112).

Рішенням Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_5 задоволено частково. Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 липня 2016 року скасовано в частині солідарного стягнення кредитної заборгованості із ОСОБА_5 , стягнуто солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 згідно з договором поруки від 12 вересня 2008 року № 9/PVN6-n2 на користь ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» заборгованість за кредитним договором від 12 вересня 2008 року № 9/PVN6-09-08 в сумі 180 550,57 грн., а також по 1 354,00 грн. з кожного - на відшкодування сплаченого судового збору (том 1, а.с. 184-186).

Постановою Верховного суду України у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 жовтня 2018 року вирішено касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» задовольнити. Рішення Апеляційного суду Кіровоградської області від 29 листопада 2016 року в частині солідарного стягнення заборгованості із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 скасувати, рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 26 липня 2016 року в цій частині залишено в силі (том 2, а.с. 64-70).

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14 лютого 2020 року по справі №398/4514/15-ц здійснено заміну стягувача - ПАТ "Банк "Фінанси та Кредит" на ТОВ "ФК "Інтайм Фінанс" у виконавчому провадженні з примусового виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду від 26 липня 2016 року по справі №398/4514/15-ц(том 2, а.с. 167-172).

Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду від 07 квітня 2020 року замінено стягувача у виконавчому провадженні з виконання рішення Олександрійського міськрайонного суду від 26.07.2016 року по справі №398/4514/15-ц з ТОВ "ФК "Інтайм Фінанс" на ОСОБА_1 (том 2, а.с. 167-172).

06 листопада 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про передачу виконавчого документа від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю на підставі ч. 5 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження».

Листом №100813 від 13.11.2020 року в.о. начальника Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) повідомив, що передача виконавчого провадження до іншого органу державної виконавчої служби або приватного виконавця за заявою стягувача здійснюється до відкриття виконавчого провадження. Так як виконавче провадження №59915843 по виконанню виконавчого листа №398/4514/15-ц від 30.12.2016 року виданого Олександрійським міськрайонним судом про стягнення боргу з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 вже відкрито та по ньому вчиняються виконавчі дії, відсутні підстави для передачі його до приватного виконавця. Крім того зазначили, що відповідно до п. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» ОСОБА_1 може звернутись до відділу ДВС з заявою про повернення виконавчого документа на його адресу без виконання, а потім пред`явити виконавчий документ на виконання до будь-якого органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця.

На виконання ухвали Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 24 листопада 2020 року, Олександрійським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) було надано копії матеріалів виконавчого провадження № 59915843, з яких вбачається , що 30.08.2019 року державним виконавцем Олександрійського міськрайонного відділу ДВС було відкрито виконавче провадження за виконавчим листом Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області № 2/398/370/17 про стягнення із ОСОБА_2 на користь АТ «Банк «Фінанси та Кредит» боргу в сумі 501666,79 грн. У межах виконавчого провадження розпочато виконавчі дії, зокрема державним виконавцем винесено постанови про стягнення виконавчого збору від 30.08.2019 року, про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 16.11.2019 року, здійснено часткове стягнення суми заборгованості та часткове стягнення виконавчого збору.

Статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний: здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Відповідно до абз. 2 ч.1 ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження" право вибору пред`явлення виконавчого документа для примусового виконання до органу державної виконавчої служби або до приватного виконавця, якщо виконання рішення відповідно до статті 5 цього Закону віднесено до компетенції і органів державної виконавчої служби, і приватних виконавців, належить стягувачу.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» за заявою стягувача виконавчий документ може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби, або від органу державної виконавчої служби - приватному виконавцю. Про передачу (прийняття до виконання) виконавчого документа виконавець виносить постанову.

Відповідно до Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 р. за № 489/20802, далі за текстом - Інструкція), яка розроблена відповідно до Закону України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів", Закону України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII "Про виконавче провадження" (далі - Закон), інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України і визначає окремі питання організації виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню. Примусове виконання рішень, передбачених статтею 3 Закону, здійснюють державні виконавці та приватні виконавці (крім рішень, передбачених частиною другою статті 5 Закону).

Згідно п. 7 Розділу III Інструкції з організації примусового виконання рішень до відкриття виконавцем виконавчого провадження виконавчий документ за заявою стягувача може бути передано від одного приватного виконавця іншому або відповідному органу державної виконавчої служби або від органу державної виконавчої служби приватному виконавцю (крім виконавчих документів, визначених частиною другою статті 5 Закону). Передача виконавчого документа у випадках, передбачених цим пунктом, здійснюється в порядку, встановленому розділом V цієї Інструкції.

Передача виконавчих проваджень від одного державного виконавця до іншого, від одного органу державної виконавчої служби до іншого або до виконавчої групи, або до приватного виконавця, здійснюється в порядку, визначеному Міністерством юстиції України. Розділом V Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 02.04.2012 № 512/5 визначено порядок передачі виконавчих документів та виконавчих проваджень.

Підстави передачі виконавчого провадження від Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) до приватного нотаріуса виконавчого округу Кіровоградської області Махеда О.В., які зазначені в заяві скаржника, в розділі V Інструкції з організації примусового виконання рішень відсутні.

Відповідно до роз`яснень наданих в п.18 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність було прийнято або вчинено відповідно до закону, у межах повноважень суб`єкта оскарження і права чи свободи заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. При цьому, визнаючи доводи скарги необґрунтованими і відмовляючи в її задоволенні, суд має зазначити в ухвалі, у зв`язку з чим і на підставі яких саме норм закону він дійшов такого висновку.

На підставі вище викладеного та керуючись вище вказаним нормами законодавства суд приходить до висновку, що доводи скарги необґрунтовані, внаслідок чого скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 260, 261, 447- 452 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 , де заінтересовані особи: Державний виконавець Олександрійського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Каунова В.М., Олександрійський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), ОСОБА_2 , на бездіяльність державного виконавця та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне рішення суду складено 22.12.2020 року.

Суддя Т.А. Бугайченко