Справа № 212/9149/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року м. Кривий Ріг Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Борис О.Н., з участю секретаря судового засідання Деменко А.С., в порядку ст. 247 ЦПК України за відсутності учасників справи та без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини, третя особа ОСОБА_3 ,

встановив:

28 жовтня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини з усіх видів доходів відповідача з дня пред`явлення позову до суду, а також на її утримання у розмірі 1/6 частини з усіх видів доходів відповідача до досягнення дитиною сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 трьохрічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі, від сумісного проживання має спільних дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На сина ОСОБА_6 , за рішенням суду стягнуті аліменти на його утримання у розмірі 1/6 частини доходу відповідача. Також відповідач має виконавчі листи про стягнення аліментів на утримання доньки від першого шлюбу у розмірі ј частини від його доходу. З серпня 2019 року відповідач разом з позивачем та дітьми не проживають, спільне господарство не веде, добровільно матеріальну допомогу на утримання дітей ОСОБА_6 , ОСОБА_5 не надає, ігнорує свої обов`язки по утриманню та вихованню дитини. Оскільки вона утримує неповнолітніх дітей, вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до трьох років, коштів не вистачає на належне утримання дітей, у зв`язку з чим вимушена була звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 04 грудня 2019 року позовну заяву було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 20 грудня 2019 року залучено до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 .

Позивач у судовому засідання позов підтримала, просила його задовольнити, в подальшому 31 січня 2020 року у судове засідання не з`явилася, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги визнав, в подальшому 31 січня 2020 року до судового засідання не з`явився, про дату, місце, час судового розгляду повідомлений належним чином,клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подав.

Третя особа у судовому засіданні не мала будь-яких заперечень щодо позову ОСОБА_1 , в подальшому 31 січня 2020 року у судове засідання не з`явилася, надала суду заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність.

Справа розглядається за відсутності учасників справи, тому у відповідності до ст. 247 ч. 2 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне.

06 вересня 2014 року було укладено шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_7 , після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_8 », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 06.09.2014. (а.с. 4)

У сторін ІНФОРМАЦІЯ_5 народився син ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 07.02.2014, ІНФОРМАЦІЯ_6 народився син ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 26.07.2016, та ІНФОРМАЦІЯ_3 народився син ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 14.12.2018 (а.с.5,6,34).

Відповідно до копії рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 18.12.2015 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуті аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_7 у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку (доходу) відповідача (а.с.33).

Відповідно до копії виконавчого листа виданого Довгинцівським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 23.11.2006 з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_8 у розмірі ј частини усіх видів доходу (заробітку) до досягнення донькою повноліття (а.с.31).

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ч.1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом.

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно статті 84СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Частина 4 статті 84СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

З урахуванням того, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, та обов`язку обох батьків по утриманню дитини, відповідач позовні вимоги визнав, суд вважає необхідним задовольнити позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини.

Відповідно до ч.1 ст.191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів на повнолітню дитину у межах суми платежу за один місяць слід допустити до обов`язкового негайного виконання.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь держави судові витрати в сумі 1536 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 75, 84, 91,181-183 Сімейного кодексу України, ст. ст.. 4, 12, 81, 141, 263-265, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та на утримання дружини, третя особа ОСОБА_3 задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частини заробітку (доходу), щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28 жовтня 2019 року, до досягнення дітьми повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частини з всіх видів заробітку відповідача, починаючи з 28 жовтня 2019 року і до досягнення сином ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 , або до виникнення обставин, передбачених ст. 85 СК України.

Рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1536,80 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може буди подана до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , РНОКПП НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: ОСОБА_3 ,місце проживання: АДРЕСА_3

Повний текст рішення складений та підписаний 31 січня 2020 року.

Суддя: О. Н. Борис