Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

під головуванням судді Єршової Л.С.,

за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_3 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 18600,00 грн. щомісячно з урахуванням індексу інфляції з моменту звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Позов подано з підстав порушення батьком обов`язку по утриманню дитини.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона з відповідачем має спільну дитину доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після погіршення стосунків між батьками, дитина проживає з матір`ю, батько мешкає окремо, відповідач матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, у зв`язку з чим позивач була змушена звернутися до суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 вересня 2018 року розгляд даної справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

В подальшому до суду не надходило заяви відповідача із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного провадження.

Відповідачем до суду 03.01.2019 року надано відзив, в якому він зазначив, що він не має постійної роботи, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання доньки у розмірі 1800,00 грн. щомісячно.

12.02.2019 року позивачем збільшено позовні вимоги, і вона просила суд стягнути з відповідача аліменти у розмірі 20270,00 грн. щомісячно.

17.03.2020 року позивачем подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, в якій вона просила стягувати з відповідача аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача.

На зазначену заяву відповідач подав заперечення, в яких зазначив, що проти прийняття її до розгляду судом, оскільки вона подана з порушенням вимог п. 2 ч. 2 ст. 49 ЦПК України.

В свою чергу, на думку суду, заява позивача, в якій вона просить стягувати з відповідача аліменти у розмірі ј частини від усіх видів його заробітку (доходу), по своїй суті не є заявою про зменшення позовних вимог, оскільки аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) можуть бути як більше, так і менше твердої грошової суми, яку вона просила стягувати з відповідача, або дорівнювати їй. Не можливо зазначену заяву вважати і заявою про зміну предмету та підстав позову, оскільки вони залишились незмінними стягнення аліментів у зв`язку з невиконанням батьком обов`язків щодо утримання дитини.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно з ч. 1 ст. 185 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Виходячи з системного тлумачення зазначених норм права, вибір способу стягнення аліментів належить тому з батьків, разом з яким проживає дитина, і який є позивачем у справі про стягнення аліментів.

При цьому ні чинний ЦПК України, ні чинний СК України не обмежують право позивача змінити спосіб стягнення аліментів до постановлення судом рішення по справі.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Враховуючи викладене, з метою якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вважає, що відсутні правові підстави для відмови у прийнятті до розгляду заяви ОСОБА_3 від 17.03.2020 року про стягнення з відповідача аліментів у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) відповідача, яка по суті є заявою про зміну способу стягнення аліментів.

У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, були повідомлені належним чином.

У судовому засіданні 23.01.2020 року представник позивача підтримав позов та просив суд його задовольнити, представник відповідача частково визнав позовні вимоги у сумі 1800,00 грн.

Після оголошення перерви у судовому засіданні представники сторін до суду не з`явились, при цьому представником позивача надано до суду клопотання про розгляд справи за його відсутністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у ОСОБА_4 та ОСОБА_3 народилась донька ОСОБА_5 , про що 18 липня 2007 року в Книзі реєстрації народжень Другим відділом РАЦС Приморського районного управління юстиції м. Одеси зроблено відповідний актовий запис за № 621.

Відповідно до рішення Приморського районного суду м. Одеси від 09.04.2019 року по справі №522/14690/18 розірвано шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , зареєстрований 21.10.2006 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис № 1972.

Судом встановлено, що після розірвання шлюбу між батьками дитина проживає з матір`ю.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Обов`язок батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття закріплений в ч. 2 ст. 51 Конституції України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права.

Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідачем не було надано до суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про неможливість сплати ним аліментів на утримання доньки у розмірі однієї чверті його заробітку, він є працездатною особою, не надав до суду відомості про те, що сплачує аліменти будь-якій іншій особі.

При цьому судом встановлено, що не дивлячись на відсутність доходів, що підтверджено відомостями з центральної бази даних Державного реєстру фізичних осіб ДФС України про суми виплачених доходів та утриманих податків (а.с. 192, 193, т. 1), відповідач здійснює значні витрати, що підтверджується випискою з банківської картки відповідача (а.с. 214-249, т. 1; а.с. 1-102, т. 2), їздить за кордон, що підтверджується інформацією, наданою Головним центром обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України (а.с. 126-128, т. 2), переміщує через кордон транспортні засоби, що підтверджується інформацією, наданою ДФС України (а.с. 130-132, т. 2), при цьому платником аліментів не доведено суду джерело походження коштів, а тому при визначенні розміру аліментів застосовує ч. 1 ст. 182 СК України та ч. 3 ст. 182 СК України, відповідно до якої суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Суд не бере до уваги, посилання відповідача на те, що позивач надає в оренду парковочні місця, проводить тренування з танців, має щомісячний дохід близько 3 тис. доларів США, оскільки предметом спору є стягнення аліментів саме з нього як батька дитини.

Суд враховує те, що позивач бажає отримувати аліменти у частці від доходу відповідача.

Таким чином, позов ОСОБА_3 підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 24, 104, 105, 110, 112, 115, 180-182 СК України, ст. ст. 4-7, 10, 11, 13, 200, 258, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про стягнення аліментів, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_4 , але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 серпня 2018 року і до досягнення ОСОБА_5 повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення суду в межах стягнення аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. (сімсот чотири гривні 80 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Суддя Л.С. Єршова