Справа № 473/2620/19
УХВАЛА

іменем України

"28" січня 2020 р. м. Вознесенськ

Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: судді - Висоцької Г.А.,

при секретарі судових засідань - Радєвої Н.В.

за участю представника позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_2

представника відповідача Вуїв О.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Вознесенська із застосуванням звукозаписувальної техніки заяву представника позивача про забезпечення позову по цивільній справі № 473/2620/19 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна шляхом визнання права власності на частку майна,

зустрічним позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, поділ майна,

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області знаходиться справа за позовом ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_4 в якому позивач після уточнення позовних вимог просить встановити факт його проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_4 у період з 01.01.2012 року по 08.06.2019 року, визнати спільною власністю позивача та відповідача 4 земельні ділянки площею 0,0626 га., 0,02 га., 0,0602 га., 0,022 га., рухоме майно відповідно до наданого переліку, визнавши за кожною стороною по 1/2 частці від усього набутого під час шлюбу майна. Також компенсацію 1/2 частки двох систем кондиціювання (спліт-система) «Кондиціонер Chigo 70», кондиціонер Sensei, реалізованих відповідачем без згоди позивача.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року судом прийнято до розгляду з первісним зустрічний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 про визнання майна спільною сумісною власністю, а саме двох земельних ділянок площею 0,0199 га., та 0,0624 га., садовий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 93,5 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 , просила поділити майно по Ѕ частці за кожним із сторін. Обидві сторони просили про відшкодування судових витрат.

27.01.2020 року через канцелярію Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від представника позивача адвоката Андрухова М.І. надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення заборони на відчуження рухомого і нерухомого майна, яке є предметом спору по даній справі відповідно до переліку уточненого позову ОСОБА_3 від 27.01.2020 року.

Необхідність такого забезпечення представник позивача обґрунтовує тим, що відповідач розпорядилась частиною рухомого майна, тобто в рахунок сплати орендної плати за приміщення в АДРЕСА_3 залишила власнику приміщення ОСОБА_5 дві системи кондиціювання (спліт - системи) «кондиціонер Chigo 70», кондиціонер Sensei, тобто відповідач скористалась довготривалістю розгляду справи та вирішила долю спільного з ОСОБА_3 майна без його згоди.

В судовому засіданні представники позивача адвокати Андрухов М.І. та Усіков О.В. клопотання підтримали.

Представник відповідача адвокат Вуїв О.В. заперечувала проти задоволення клопотання, зазначила, що не все рухоме майно, яке є предметом позову ОСОБА_3 є спільною сумісною власністю подружжя, крім того, на даний час нею припинено підприємницьку діяльність і можливості та потреби в зазначеному майні та його утриманні немає. Також зазначила, що відсутня інформація щодо характеристик нерухомого майна, що унеможливить виконання рішення суду у разі задоволення питання про забезпечення позову.

Вислухавши учасників процесу, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

Забезпечення позову це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову,який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1 ч.1ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, в тому числі, шляхом накладення арешту на майно та ( або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та поділу майна, а саме не прийнятого в експлуатацію садового будинку за адресою : АДРЕСА_4 , чотирьох земельних ділянок площею 0,0626 га., 0,02 га., 0,0602 га., 0,022 га., та переліку рухомого майна зазначеному у позовній заяві в редакції від 23.10.2019 року ( а.с. 167-176), яке знаходиться за адресами: АДРЕСА_5 ( 2-й поверх).

При вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представників позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову, суд зважає на те, що між сторонами виник спір, як первісний так і зустрічний, які перебувають на розгляді в суді, відповідачем оспорюється розмір набутого у шлюбі майна, відсутнє підтвердження вчинення ОСОБА_4 неправомірних дій щодо розпорядження (реалізації) майна рухомого майна, яке є предметом спору.

Щодо забезпечення позову відносно нерухомого майна, а саме чотирьох земельних ділянок, то представником позивача не надано доказів, що дійсно існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

До того ж, з часу подачі позову обидві сторони не зазначили індивідуальні характеристики рухомого майна, відомих їм і наявних на речах ідентифікуючих характеристик (марка, модель, рік випуску, серійний номер, колір, тощо), що фактично унеможливлює вирішення питання, як щодо забезпечення позову відносно нього ( в сенсі виконання рішення суду виконавчою службою) та питань ініційованої стороною позивача судової товарознавчої експертизи.

Крім того представник позивача просить застосувати забезпечення позову щодо транспортного засобу, без зазначення відповідних характеристик, його ознак (тип, модель, рік виготовлення, колір, об`єм двигуна, повна маса тощо) за даними виробника.

Відносно вимог про забезпечення позову щодо збудованого, але не прийнятого в експлуатацію садового будинку з господарськими приміщеннями і спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_4 , то в судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 неодноразово заявляв, що позивач вже не має наміру визнавати це майно спільною сумісною власністю подружжя і відповідно ділити, не зазначав його і в заяві про уточнення позовних вимог від 27.01.2020 року.

При цьому клопотання про залишення позову в цій частині без розгляду не заявлялось але стороною позивача ініціюється питання експертної оцінки зазначеного майна та забезпечення позову щодо нього, що на думку суду унеможливлює подальший розгляд справи, перешкоджає другій стороні здійснювати захист її прав та інтересів.

З огляду на викладене суд вважає, що заява позивача про забезпечення позову є безпідставною, тому не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст.4-5, 11-13, 76-83, 149-150, 153, 258-261, 353 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивача адвоката Андрухова Максима Івановича про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст ухвали виготовлено 30.01.2020 року.

Суддя Висоцька Г.А.