Справа № 342/1244/20
Провадження № 2/342/704/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Федів Л.М.,

секретаря судового засідання Козаченко Л.Д.

з участю:

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок та господарські будівлі в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідно до свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 01.05.1990 року житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по АДРЕСА_1 , належав колгоспному двору, головою якого був батько позивача - ОСОБА_4 . Згідно виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське МБТІ» за архівними даними обласного комунального підприємства «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» право власності на житлове господарство по АДРЕСА_2 було зареєстроване за ОСОБА_4 , як головою колгоспного двору. Для будівництва та обслуговування житлового будинку була виділена земельна ділянка площею 0,25 га, що доводиться викопіюванням із «Схеми земель» Городницької сільської ради. У відповідності до технічного паспорта, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» житлове господарство складається з житлового будинку, позначеного на схемі в технічному паспорті літерою «А», загальною площею 61.8 кв.м, житловою площею 50.1 кв.м., літньої кухні, стодоли, стайні, сараю, вбиральні та воріт. Відповідно до звіту про оцінку майна ЕТВО «Придністров`я» ринкова вартість житлового господарства по АДРЕСА_1 становить 83 440 грн. За результатами проведення технічного обстеження житлового будинку встановлено його відповідність вимогам надійності та можливість безпечної експлуатації. Голова колгоспного двору ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується свідоцтвом про смерть НОМЕР_1 від 07.03.2018 року, актовий запис №1. При житті 11.08.2017 року ОСОБА_4 склав заповіт, яким розпорядив позивачу все належне йому майно, де б воно не було та з чого б не складалося, і на що він за законом матиме право, окрім земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яку він заповів дочці позивачу - ОСОБА_3 . Заповіт посвідчений секретарем Городницької сільської ради Городенківського району 11.08.2017 року, зареєстрований в реєстрі за №58. Заповіт ніким не скасовувався та не оскаржувався. З метою реалізації своїх спадкових прав позивач звернулася до Городенківської державної нотаріальної. Однак, нотаріус відмовила їй у видачі документів на спадщину на житлове господарство через реєстрацію спадкового житлового господарства як колгоспного двору без виділу часток, що стверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 13.05.2019 року. З довідки Городницької сільської ради № 480/02-24 від 16.10.2020 року вбачається, що станом на ІНФОРМАЦІЯ_2 у житловому господарстві проживали ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_2 та позивач. Ніхто з перелічених осіб не звертався з приводу виділу частки у колгоспному дворі. Після його смерті ОСОБА_4 , позивач фактично вступила в управління спадщиною користується спадковим майном на власний розсуд, постійно проживає у житловому будинку, обробляє земельну ділянку, виготовила технічну документацію за власні кошти, тобто своїми діями фактично прийняла спадщину, однак оформити свідоцтво про право на спадщину в нотаріальній конторі не може через реєстрацію житлового господарства як колгоспного двору.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися.Подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі; позовні вимоги визнають в повному обсязі; на частку у спадковому майні не претендують, в органи нотаріату з приводу її оформлення не зверталися; на частку у колгоспному дворі теж не претендують та не зверталися з приводу її виділу; не заперечують щодо визнання права власності на житлове господарство по АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 в цілому.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено та прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідачів.

Суд, заслухавши вступне слово позивача, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Згідно копії свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 01 травня 1990 року, виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20.03.1990, встановлено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 .

Про те, що АДРЕСА_3 згідно рішення 10-ої сесії п`ятого демократичного скликання від 22.07.2008 року, стверджено довідкою вих. № 482/02-24 від 16.10.2020, виданою виконкомом Городницької сільської ради.

Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП «Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» Вих. № 8827 від 20.12.2018 стверджується, що згідно архівних даних ОКП «Коломийське МБТІ» право власності на житловий будинок, будівлі та споруди по АДРЕСА_2 станом на 31.12.2012 зареєстровано за головою колгоспного двору ОСОБА_4 (форма власності приватна; частка - 1/1) згідно свідоцтва про право власності, виданого Городенківським РВК 01.05.1990 р. на підставі рішення цього ж виконкому № 45 від 20.03.1990 р.

З копії технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок по АДРЕСА_1 , виготовленого 20.12.2018 встановлено, що житловий будинок споруджено в 1909 році, господарські будівлі та споруди в 1920, 1990 та 1999 роках.Копія висновку про вартість майна, складеного ЕТВО «Придністров`я» стверджує, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 станом на 16.10.2020 становить 83440 грн.

Довідкою вих. № 481/02-24, виданою 16.10.2020 виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджено, що наявні у житловому господарстві будівлі,що в АДРЕСА_1 відповідають технічному паспорту (з дати його видачі нічого не знесено і не добудовано) (згідно запису в погосподарській книзі № 3 с. Городниця за 2016-2023 р.р.).

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Станом на 15.04.1991 в АДРЕСА_1 проживали разом, були зареєстровані: голова господарства ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з № 1 від 07.03.2018), дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , що стверджено довідкою вих. № 480/02-24 від 16.10.2020, виданою виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

За заповітом, посвідченим 11.08.2017 секретарем Городницької сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за № 58, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , житель с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження, яким: належну йому земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 0,9847 га, що знаходиться в с. Городниця Городенківського району Івано-Франківської області, кадастровий номер :06:002:0122 заповів ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 ; все інше майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 . Заповіт чинний, зареєстрований у спадковому реєстрі за № 61094182 (номер в реєстрі нотаріальних дій 58), що доводиться копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48787322, виданою 16.08.2017.

Голова колгоспного двору ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_8 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Городниця Городенківського району Івано-Франківської області у віці 74 роки, про що 07.03.2018 складено відповідний актовий запис № 1, що доводиться копією Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 07 березня 2018 року виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядуваннязаяви про прийняття спадщини. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

ОСОБА_4 та ОСОБА_5 були подружжям, одружилися 26.04.1968 у Городницькій сільській раді Городенківського району, про що в Книзі записів актів громадянського стану про одруження 26.04.1968 зроблено відповідний запис за № 7, що доводиться копією свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 , виданого 26.04.1968.

Те, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 є дочкою ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , стверджується копіями: свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого 06.02.1975, відповідний запис № 4 від 06.02.1975; витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 3, виданого 10.05.2019, з якого слідує, що ОСОБА_6 після державної реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « ОСОБА_7 », актовий запис № 9 від 02.10.1994.

На день смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з № 1 від 07.03.2018, разом з ним в АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали: дружина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , дочка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онука ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , онук ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , що стверджено довідкою вих. № 479/02-24 від 16.10.2020, виданою виконавчим комітетом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

Судом встановлено, що спадкоємцями за заповітом спадкодавця ОСОБА_4 є ОСОБА_1 (позивач) та ОСОБА_3 (відповідач), які прийняли спадщину, оскільки постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Спадкоємець першої черги за закономпісля смерті ОСОБА_4 - ОСОБА_2 (відповідач), яка відповідно до ч.1 ст. 1241 ЦК України, має обов`язкову частку в спадщині, відмовилася від її одержання, що стверджено копією заяви ОСОБА_2 від 09.08.2018 в спадковій справі № 342/2018 та поданою до суду заявою про визнання позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст.1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно.

Із копії спадкової справи № 342/2018, наданої суду Городенківською районною державною нотаріальною конторою вбачається, що спадкоємець за заповітомпозивач ОСОБА_1 прийняла спадщину після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , так як вона проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, та 07.08.2018 подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини за заповітом. Копією Витягу № 52883519 про реєстрацію в Спадковому реєстрі, виданого 07.08.2018 підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 62816944 (номер у нотаріуса 342/2018), спадкодавець - ОСОБА_4 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_3 .

09.11.2019 ОСОБА_3 державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори Капріян С.В. видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, зареєстроване в реєстрі за № 1423 на земельну ділянку, що належали ОСОБА_4 , розміром 0,9847 га, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дане свідоцтво про право на спадщину зареєстроване в Спадковому реєстрі за № 62816944, що доводиться копією витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58254367 наданого 09.11.2019.

До складу спадщини ОСОБА_4 входить частина житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , що належала спадкодавцю як колишньому члену колгоспного двору.

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 696/02-31 від 13 травня 2019 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 , з посиланням на те, що вищезгадане господарство відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Позивач, як спадкоємець за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , фактично стала власником вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними. Однак, через його реєстрацію як колгоспного двору немає можливості отримати свідоцтво про право на спадщину на нерухоме майно. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, - визначено ч.3 ст. 1296 ЦК України.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Статтею 328 Цивільного кодексу України визначено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , судом не встановлено, позов визнається відповідачами - колишніми членами колгоспного двору, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України, керуючись ст.ст. 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивача ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Повне судове рішення складене 22.12.2020.

Суддя: Федів Л. М.