Єдиний унікальний номер 722/25/20
Номер провадження 6/722/2/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року Сокирянський районний суд Чернівецької області

в складі:

головуючого судді Унгуряна С.В.

секретаря Ткач Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Сокиряни подання головного державного виконавця Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Боянжія Дмитра Івановича про визначення частки у спільному майні,-

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Боянжій Д.І. звернувся до суду з вищезазначеним поданням.

Посилався на те, що на виконанні у Сокирянському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області перебуває зведене виконавче провадження №60865059 з примусового виконання виконавчого листа №722/2241/16-ц, виданого 02.03.2017 року Сокирянським районним судом Чернівецької області; виконавчого листа №722/854/19, виданого 05.11.2019 року Сокирянським районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості на загальну суму 633381,50 грн.

02.12.2019 року державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчого провадження №60766807 з примусового виконання виконавчого листа по справі №722/2241/16-ц та виконавчого провадження №60767215 з примусового виконання виконавчого листа по справі №722/854/19, які 12.12.2019 року об`єднано у зведене виконавче провадження за №60865059 та направлено сторонам виконавчого провадження.

Оскільки боржником рішення суду в добровільному порядку не виконано, державним виконавцем розпочато заходи примусового стягнення.

Під час примусового виконання державним виконавцем направлено запити до Державної фіскальної служби України про номери рахунків, відкритих у банках та інших фінансових установах, Пенсійного фонду України. За боржником ОСОБА_1 не виявлено рахунків відкритих у банках та інших фінансових установах, не виявлено дохід у формі стипендії, пенсії, заробітної плати.

У ході проведення виконавчих дій з метою перевірки майнового стану боржника державний виконавець зробив відповідні запити в органи, що реєструють право власності. Згідно Інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта нерухомого майна за боржником не виявлено.

Відповідно до ст.ст.5, 18 Закону України «Про виконавче провадження» та з метою виконання рішення суду державним виконавцем були надіслані відповідні запити до органів, що здійснюють реєстрацію майна громадян для виявлення майна та коштів боржника, на які можливо звернути стягнення.

В результаті проведених виконавцем заходів було встановлено, що за місце проживання боржника майна та коштів, на яке можливо звернути стягнення не виявлено.

ОСОБА_1 , 1979 року народження, перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , 1981 року народження, з 29.04.2001 року.

ОСОБА_3 , в період перебування у шлюбі з боржником, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 придбала будинок по АДРЕСА_1 .

В результаті проведеної перевірки встановлено, що за ОСОБА_1 рухомого майна та грошових коштів, на які можливо звернути стягнення не виявлено, окрім нерухомого майна, а саме будинку, яким він володіє на праві спільно сумісної власності разом з своєю дружиною - ОСОБА_3 , оскільки остання придбала дане майно під час шлюбу.

Саме факт відсутності виділеної частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , який б належав саме ОСОБА_1 унеможливлює подальше виконання рішення та звернення стягнення на майно боржника - ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважних причин (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). При цьому, згідно зі статтею 368 Цивільного кодексу України, статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на таке майно.

Виходячи з вказаних положень Закону, можна зробити висновок, що боржнику: ОСОБА_1 , належить на праві спільної сумісної власності 1/2 частина майна, набутого під час перебування у шлюбі, в тому числі 1/2 частина будинку по АДРЕСА_1 .

В період шлюбу на підставі договору купівлі-продажу ВАО/321165, 09.12.2003 року посвідченого приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Геровським Б.М. за р. №322 був придбаний будинок. Законом презюмується, що даний будинок належить боржнику та його дружині на праві спільної сумісної власності, а виходячи зі змісту ч.1 ст.70 СК України їх частки є рівними.

Просив суд визначити частку майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 , в житловому будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , яким він володіє спільно з ОСОБА_3 , 1981 року народження, у розмірі 1/2 частки.

Заявник головний державний виконавець Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Боянжій Д.І., боржник ОСОБА_1 та його представник адвокат Радамовський М.М.в судове засідання не з`явилися і про причини своєї неявки суд не повідомили.

Стягувач ОСОБА_2 в судове засідання також не з`явився, однак подав на адресу суду письмову заяву, якою проти задоволення подання державного виконавця не заперечував, просив суд розглянути справу без його присутності.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, однак направила на адресу суду письмову заяву, в якій зазначила, що даний житловий будинок був придбаний її батьками за їх власні кошти в період її перебування у шлюбі з ОСОБА_1 . З вимогами подання державного виконавця в розмірі 1/2 частини вона не погоджується, оскільки ОСОБА_4 за період спільного проживання в шлюбі не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, а коштами, які позичав у ОСОБА_2 без її згоди, він розпоряджався та витрачав не в інтересах сім`ї, а у своїх власних, внаслідок чого виник борг. Крім цього, разом з нею проживає та знаходиться на її утриманні їх спільний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який навчається у Чернівецькому національному коледжі. Просила суд визначити, що ОСОБА_1 належить 1/4 частина в житловому будинку, господарських будівель та споруд, що розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , які згідно договору купівлі-продажу від 09.12.2003 року належать їй на праві приватної власності та розглянути справу без її присутності.

Дослідивши матеріали подання та витребувані матеріали виконавчого провадження, судом встановлені наступні фактичні обставини у справі та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Боянжія Д.І. від 02.12.2019 року було відкрито виконавче провадження №60766807 з виконання виконавчого листа №722/2241/18, виданого 02.03.2017 року Сокирянським районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 залишку боргу по договору позики в розмірі 256753,50 грн.

Крім того, постановою головного державного виконавця Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Боянжія Д.І. від 02.12.2019 року було відкрито виконавче провадження №60767215 з виконання виконавчого листа №722/854/19, виданого 05.11.2019 року Сокирянським районним судом Чернівецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 борг по договору позики в розмірі 376628,00 грн.

Постановою головного державного виконавця Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Боянжія Д.І. від 11.12.2019 року виконавчі провадження №60766807 та №60767215 були об`єднані у зведене виконавче провадження №60865059.

Відповідно до ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

За результатами проведених державним виконавцем виконавчих дій коштів, рухомого та нерухомого майна, а також інших цінностей у боржника ОСОБА_1 не виявлено.

Разом з цим, державним виконавцем було встановлено, що боржник ОСОБА_1 з 29.04.2001 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 , що підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб №3 від 11.12.2019 року.

Згідно з Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №194584525 від 23.12.2019 року, встановлено, що дружині боржника ОСОБА_3 належить будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Вказаний будинок на праві приватної власності належить ОСОБА_3 на підставі договору купівлі-продажу ВАО/321165, посвідченого 09.12.2003 року приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Геровським Б.М. за р. №322.

У ст.10 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно ч.1 ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

У зв`язку з цим, 27.12.2019 року головний державний виконавець Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Боянжій Д.І. звернувся до суду з даним поданням, в якому просив визначити частку майна ОСОБА_1 , яким він володіє спільно з ОСОБА_3 , у розмірі 1/2 частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Як вже було встановлено вище, житловий будинок був набутий ОСОБА_3 під час перебування у шлюбі з боржником ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.3 ст.368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 63 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Отже, нормою статті 60 СК України визначено презумпцію віднесення придбаного під час шлюбу майна до спільної сумісної власності подружжя.

За таких обставин суд приходить до висновку, що житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

Згідно із ч.2 ст.372 ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 року по справі №464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з нього боргу. Визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Також, Верховний Суд у своїй постанові від 25.04.2018 року у справі № 534/795/14-ц зазначив, що аналіз ст.379 ЦПК України (2004 року), ч.6 ст.52 ЗУ «Про виконавче провадження» (у редакції, що діяла на час розгляду справи), ст.ст.60,61,70 СК України дає підстави для висновку, що суди попередніх інстанцій, виходячи з того, що боржник має заборгованість та наявного у нього майна недостатньо для погашення заборгованості в повному обсязі, дійшли обгрунтованого висновку про визначення належної боржнику частки у спільному майні подружжя для подальшого погашення вказаної заборгованості.

Як встановлено судом, при примусовому виконанні судового рішення державним виконавцем вчинені всі можливі виконавчі дії та в повній мірі вжито заходів щодо розшуку майна боржника.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення подання державного виконавця про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншою особою, що є адекватним ступенем втручання до його права та права інших осіб, а також узгоджується з положеннями національного законодавства та практикою Європейського суду з прав людини, з метою забезпечення принципу верховенства права та обов`язковості виконання судового рішення.

Визначаючи частку боржника ОСОБА_1 в спільному майні подружжя, слід виходити з рівності сторін, а тому її слід визначити як 1/2.

При цьому, суд в даному випадку виходить з того, що під час розгляду подання ані боржником, ані заінтересованою особою ОСОБА_3 не було доведено іншого, а саме що частки в спільному майні подружжя є іншими.

На підставі ст.ст.1,10,18,48 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.368,372 ЦК України, ст.ст.60,63,70 СК України,та керуючись ст.ст.260,443 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця Сокирянського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Чернівецькій області Боянжія Дмитра Івановича про визначення частки у спільному майні - задовольнити.

Визначити частку майна ОСОБА_1 , яким він спільно володіє з ОСОБА_3 , у розмірі 1/2 частини житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду через Сокирянський районний суд Чернівецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її підписання суддею.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: Унгурян С.В.