Справа № 128/2425/19
УХВАЛА

31 січня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Шевчук Л.П., розглянувши клопотання позивача ОСОБА_1 про зменшення та відстрочку сплати судового збору при подачі позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Вінницького районного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя: визнання автомобіля марки «VOLKSWAGEN Vento» 1994 року випуску, кольору бордо, д.н.з. НОМЕР_1 , спільною сумісною власністю подружжя, стягнення з відповідача грошової компенсації вартості 1/2 частини вказаного автомобіля в сумі 50520,00 грн.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 09.09.2019 року позов залишено без руху, визначено його недоліки, порядок та строк для усунення цих недоліків.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 07.10.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 11.11.2019 року продовжено розгляд справи за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче судове засідання.

Позивачкою 11.11.2019 року подано уточнення позовних вимог, згідно яких позивачка також просить визнати колісний трактор ЮМЗ-6, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , та причіп, 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , спільною сумісною власністю подружжя і стягнути з відповідача 1/2 частку вартості трактора в сумі 45000,00 грн. та 1/2 частку вартості причіпа в сумі 15000,00 грн.

Позивачем в позовній заяві визначено обсяг спільного майна подружжя, а саме: спірними є автомобіль марки «VOLKSWAGEN Vento» 1994 року випуску, кольору бордо, д.н.з. НОМЕР_1 , колісний трактор ЮМЗ-6, 1996 року випуску, д.н.з. НОМЕР_2 , та причіп, 1979 року випуску, д.н.з. НОМЕР_3 , які позивачка просить визнати спільною сумісною власністю подружжя. Внаслідок чого позивачка просить стягнути із відповідача вартість 1/2 частини автомобіля, яку визначила в сумі 50520,00 грн., вартість 1/2 частини трактора, яку визначила в сумі 45000,00 грн. та вартість 1/2 частини причіпу, яку визначила в сумі 15000,00 грн. При цьому, позивачкою додано до матеріалів позову квитанції про сплату судового збору на загальну суму 1536,80 грн.. Доказів, які б підтверджували про дійсну вартість спірного майна та правовстановлюючих документів на зазначене в позові майно позивачкою не надано.

У зв`язку із зазначеним судом ухвалою від 28.01.2020 року відповідно до положень Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 176, 177 ЦПК України визначено суму судового збору, яку позивачу належить сплатити та на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України залишено позов без руху, визначено строк для усунення недоліків позову.

31.01.2020 року позивачкою ОСОБА_2 через канцелярію суду подано клопотання, в якому вона просить зменшити суму судового збору за її позовом, а також відстрочити сплату судового збору. Клопотання мотивовано тим, що в даний час вона перебуває у скрутному матеріальному стані, вона перебуває на обліку у Тиврівській філії Вінницького обласного центру зайнятості як безробітня, має на утриманні неповнолітню дитину і визначена судом сума судового збору в розмірі 9605,00 грн. для неї є великою. До клопотання додано довідку про склад сім`ї, довідку із Тиврівської філії Вінницького обласного центру зайнятості, де вказано, що ОСОБА_2 перебуває на обліку як безробітня з 08.01.2020 року, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків за період з 1 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року.

Відповідно до ч.3 ст. 136 ЦПК України, з підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ч.1 ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

При розгляді клопотання встановлено, що позивачем не надано належних доказів, які б підтвердили відсутність доходу та неможливість оплати судового збору за заявлені вимоги - майнового характеру, не надано доказів відсутності нерухомого та рухомого майна, доказів відсутності рахунків у банківських установах, доказів відсутності джерел доходу. Саме лише посилання на певні обставини у клопотанні чи заяві не свідчать про їх безумовну наявність, а за інформацією, що міститься відомостях Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків вбачається отримання позивачем доходу з різних джерел. Окрім того, перебування особи на обліку в центрі зайнятості передбачає отримання від держави грошової допомоги по безробіттю. До того ж, висуваючи у клопотанні вимогу про зменшення розміру судового збору, позивачкою не зазначається до якого розміру вона просить змештити цю суму, яка є посильною для неї.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення заявленого позивачкою ОСОБА_2 клопотання про зменшення та відстрочку сплати судового збору при подачі позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя.

Керуючись ст.ст. 136, 260, 261, 353 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про зменшення та відстрочку сплати судового збору при подачі позовної заяви ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.П. Шевчук