"23" січня 2020 р. Справа № 363/3529/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Клименко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді в спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про стягнення з ОСОБА_2 на її користь заподіяної матеріальної шкоди внаслідок пошкодження паркану у розмірі 5 200,00 грн., витрат на проведення оплати пального в розмірі 1 660,40 грн. та моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 27.01.2019 року о 01 годині 20 хвилин на 21 км. автодороги Київ-Овруч в с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, ОСОБА_2 . керуючи автомобілем «ВАЗ» дн.з.НОМЕР_1, не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожньої обстановки, здійснив виїзд на узбіччя, де здійснив наїзд на паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим автомобіль отримав механічні пошкодження та пошкоджено паркан вказаного домоволодіння. В результаті наїзду ОСОБА_2 на бетонний паркан позивачу нанесено матеріальних збитків у розмірі 5 200,00 грн., які відповідач обіцяв відшкодувати в добровільному порядку про, що написав розписку, однак в травні 2019 року ОСОБА_2 відмовився добровільно відновити паркан.

14.05.2019 року ОСОБА_1 звернулась до ТДВ «Страхова компанія «Ю.Ек.Ай» із заявою про страхове відшкодування та повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, але страховою компанією не виплачено страхове відшкодування.

В зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не одноразово їздила до відповідача для вирішення питання мирним шляхом, в страхову компанію, а також до суду вона витратила 1 660,40 грн. на пальне, а тому вважає, що ці кошти також підлягають стягненню з відповідача.

Після пошкодження паркану позивач зазнала немало переживань та страждань, оскільки відсутність частини паркану створювало ризики для незаконного проникнення сторонніх осіб та крадіжки майна на території домоволодіння в якому тимчасово ніхто не проживає. Хвилювання з цього приводу тримали позивача у постійній нервовій та психологічній напрузі, що вплинуло на стан здоров`я.

Ухвалою суду від 07.10.2019 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено до розгляду.

23.01.2020 року позивач та представник позивача в судове не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, до суду подали заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечують.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду невідомі.

Суд за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних доказів.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного.

Постановою Вишгородського районного суду Київської області від 26.04.2019 року, яка набрала законної сили 07.05.2019 року, визнано ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як встановлено, постановою Вишгородського районного суду Київської області від 26.04.2019 року, ОСОБА_2 27.01.2019 року о 01 годині 20 хвилин на 21 км. автодороги Київ-Овруч в с. Нові Петрівці, вул. Свято-Покровська, керуючи автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості та не врахував дорожньої обстановки, здійснив виїзд на узбіччя, де здійснив наїзд на паркан домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим автомобіль отримав механічні пошкодження та пошкоджено паркан вказаного домоволодіння.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 14.05.2008 року, ОСОБА_1 є власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 0,1252 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішенням двадцять дев`ятої сесії шостого скликання Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 22.02.2014 року №692-29-VІІ «Про перейменування вулиць села Нові Петрівці», перейменовано вулицю «Леніна» на «Свято-Покровську».

Як вбачається, з накладної №12 від 17.08.2019 року ФОП ОСОБА_3 продав ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 , будівельні матеріали на загальну суму 5 200,00 грн.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно до ч.1 ст.22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Таким чином, оскільки ОСОБА_2 пошкодив паркан, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить позивачу, чим завдав їй матеріальної шкоди, що підтверджується матеріалами справи, а саме: накладною №12 від 17.08.2019 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 сплачено 5 200,00 грн. за: плити 2 000,00 грн.; стовпи 250,00 грн.; пісок, цемент 100,00 грн.; доставку 900,00 грн., установку 1 650,00 грн.

Отже, завдані ОСОБА_1 , відповідачем матеріальні збитки підлягають відшкодуванню у розмірі 5 200,00 грн.

Позовні вимоги в частині відшкодування ОСОБА_2 витрат на оплату пального в розмірі 1 660,40 грн. є необґрунтованими, оскільки дані витрати не відносяться до витрат, які ОСОБА_1 зазнала у зв`язку з пошкодженням паркану 27.01.2019 року внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також до витрат, які позивач зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Щодо вимог про стягнення моральної шкоди з ОСОБА_2 , суд виходить з того, що відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями або бездіяльність відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, проте до цих вимог також застосовуються положення ст.11 ЦПК України, щодо надання належних та допустимих доказів її спричинення.

Згідно положень ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ч.1 ст.1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», а саме пункт 3 під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно до роз`яснень, що містяться в п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» ( з урахуванням змін та доповнень, внесених Постановою пленуму Верховного Суду України від 25.05.2005 р. № 5) розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин.

Враховуючи обсяг переживань, яких зазнала позивач ОСОБА_1 в зв`язку з пошкодженням її майна, та з урахуванням невиконаного ОСОБА_2 зобов`язання відповідно до написаної ним розписки, що змусило позивача звернутися за захистом своїх прав до суду, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог щодо отримання позивачем моральних страждань внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 , суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача завданої ним моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн., що є співмірністю заподіяній матеріальній шкоді.

Враховуючи вищевикладене та керуючись статтями 22, 23, 1166, 1167 ЦК України, пунктами 3, 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» та статтями 4, 12, 13, 77, 82, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну матеріальну шкоду у розмірі 5 200,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заподіяну моральну шкоду у розмірі 5 000,00 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768,40 грн. судового збору.

В іншій частині відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; АДРЕСА_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ; РНОКПП в матеріалах справи відсутній; АДРЕСА_3 ).

Повний текст рішення складено 30 січня 2020 року.

Суддя О.Д. Рудюк