Справа № 216/6075/20
Провадження № 2/216/3573/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року місто Кривий Ріг

Дніпропетровської області

Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Онопченка Ю.В.,

за участю:секретаря судового засідання Авшаряна С.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у спільному майні,припинення права власності на частку в майні та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у спільному майні,припинення права власності на частку в майні та визнання права власності.

Позовна заява мотивована тим, що позивачу та відповідачам які являються його синами, на праві спільної сумісної власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 . В даний час у квартирі ніхто не зареєстрований та не проживає, витрати на утримання житлового приміщення несуть тільки позивач та ОСОБА_3 . ОСОБА_2 відмовився брати участь в утриманні квартири та вирішувати питання щодо виділу її часток. Спільне користування майном між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 є неможливим, оскільки виділити йому 1/3 частку із житлової квартири, яка знаходиться на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку та складається із трьох кімнат, які мають різну площу, є технічно не можливим, а припинення для нього права власності на частку в житловій квартирі не спричинить шкоди його майновим правам та інтересам, оскільки ні він ні члени його сімї там не проживають, та мають інше житло. Посилаючись на вищевикладені обставини позивач просить суд задовольнити позов.

Позивач у судове засідання не з`явився, представник позивача ОСОБА_4 надала суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи без їх участі, позов визнають.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва № НОМЕР_1 на право власності на житло від 15.03.2000, виданого органом приватизації Управління житлово-комунального господарства виконавчого комітету Криворізької міської ради народних депутатів, та записано в реєстрову книгу Криворізького міського бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу за номером 189 П 234-234, належить на праві спільної сумісної власності квартира за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.8).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 02.10.2020, відомості у Державному реєстру речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації квартири за адресою: АДРЕСА_1 , відсутні (а.с.22).

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Усі суб`єкти права власності є рівними перед законом (ч. 2 ст. 318 ЦК України).

Частиною 1 статті 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом.

У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом.

Згідно статті 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки.

Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою.

Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання.

Таким чином, виділ у натурі частки із майна, що є об`єктом спільної часткової власності, може мати місце лише у випадку, якщо частка, яка підлягає виділу, після цього не втратить своїх властивостей і основного призначення.

Постановою Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1443цс16 визначено, що виділ часток (поділ) нерухомого майна, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін буде виділено нерухоме майно, яке за розміром відповідає розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, то з урахуванням конкретних обставин такий поділ (виділ) можна провести зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилась.

Отже, визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права щодо спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, то, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), суд повинен передати співвласнику частину нерухомого майна, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо, без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню майна. Якщо в результаті поділу (виділу) співвласнику передається частина нерухомого майна, яка перевищує його частку, суд стягує з нього відповідну грошову компенсацію і зазначає в рішенні про зміну часток у праві власності на це майно.

Відповідно до вимог статті 365 ЦК України, право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї.

Суд постановляє рішення про припинення права особи на частку у спільному майні за умови попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду.

Ринкова вартість квартири, загальною площею 71,50 кв.м., житловою площею 50,40 кв.м., що розташована на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , складає 164450 грн. (а.с.14-21).

09 жовтня 202 року ОСОБА_1 було внесено на рахунок Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області грошові кошти в розмірі 55000 грн. компенсації вартості 1/3 частки майна ОСОБА_2 (а.с.23).

Таким чином, дослідивши та проаналізувавши надані сторонами докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню й відповідно право спільної сумісної власності на спірну квартиру підлягає припиненню із визначенням часток сторонам у розмірі по 1/3 кожного із співвласників, та припинення права власності ОСОБА_2 на належну йому частку майна.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 183, 316, 364, 365, 368 ЦК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 264-265, 268 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у спільному майні,припинення права власності на частку в майні та визнання права власності задовольнити.

Виділити у натурі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 по 1/3 частці квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 71,5 кв.м, житловою площею 50,40 кв.м, припинивши право спільної сумісної власності на майно.

Припинити право власності ОСОБА_2 на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , визнавши право власності за ОСОБА_1 на вказану 1/3 частку квартири, та стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошову компенсацію вартості 1/3 частки квартири в розмірі 55000 (п`ятдесят п`ять тисяч) грн., що розміщені на депозитному рахунку Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Центрально-Міський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення, а особами, які не були присутні в судовому засіданні в 30-денний строк з дня отримання копії рішення.

Відомості про учасників справи згідно п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

- позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ;

- відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ;

- відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_4 .

Суддя Ю.В.Онопченко