ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/949/20 Справа № 210/1246/19 Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретаря судового засідання: Чубіної А.В.

сторони справи :

позивач ОСОБА_1

відповідач Публічне акціонерне товариство «АрселорМіттал Кривий Ріг»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Кривому Розі, в порядку спрощеного позовного провадження, цивільну справу за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року, ухваленого суддею Сільченко В.Є. у м.Кривому Розі Дніпропетровської області, (відомості про складення повного тексту судового рішення відсутні),-

ВСТАНОВИВ :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого вказав, що працює на посаді старшого майстра основного участку (Стан 1250, НЗС 730/500), згідно трудової книжки цеха блюмінг з 01.04.2017 року .

10.12.2018 року Директор по охороні праці та промислової безпеки Теслюк С.І. постановив Наказ №1439, яким позивачу оголошено догану за порушення трудової дисципліни, за результатами перевірки охорони праці та промислової безпеки на робочих місцях блумінг. Вказане дисциплінарне стягнення позивач вважає таким, що не відповідає нормам Кодексу Законів про працю України, що виражається в наступному: в Наказі зазначено, що позивача було притягнено до відповідальності за не забезпечення технічного керівництва безпечним веденням технологічних процесів (ремонтних робіт) в зміні, виконання підпорядкованими працівниками вимог нормативних актів по охороні праці, правил користування з машинами, механізмами, обладнанням і другими засобами виробництва, чим порушив вимоги п.п.3.3.9.5, 3.3.9.7, 3.3.3.10.2 посадової інструкції старшого майстра основного виробничого участку (Технологія. Стан 1300 НЗС 900/700/500), (Стан 1250 стан 1250, НЗС 730/500) цеха блюмінг.

Однак, відповідачем належним чином не проводилось з`ясування обставин зазначених в спірному Наказі, жодним чином не досліджувались пояснення позивача, сам позивач не був допущений до зазначеної перевірки та не міг спростувати або підтвердити обставини, що були встановлені інженером по охороні праці Копиловим А.В.

Посада позивача зазначена в Наказі не відповідає посаді зазначеної в трудовій книжці позивача (додаток).

Провадження, а саме Наказ виготовлено на російській мові, що істотно порушує права позивача, на його думку, як право на перекладача передбаченого Европейською Конвенцією по правам людини.

Оскільки до накладення дисциплінарного стягнення у позивача не було відібрано письмові пояснення щодо обставин розслідування, - позивач вважає, що стягнення накладено з порушенням встановленого порядку накладення стягнення, а тому є незаконним.

У зв`язку з викладеним, позивач просив суд скасувати Наказ №1439, від 10.12.2018 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АрселорМіттал Кривий Ріг» про визнання незаконним дисциплінарного стягнення.

Позивач ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухваленим судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права ставить питання про його скасування та ухвалення нового рішення про повне задоволення його позовних вимог. При цьому зазначає, що висновок суду першої інстанції не ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному дослідженні наявних у справі доказів. Судом не з`ясовано чи є попередня згода виборного профспілкового органу, членом якого він є на накладення на нього дисциплінарного стягнення.

У відзиві на апеляційну скаргу позивача, відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, як законне та обґрунтоване, без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши позивача ОСОБА_1 , який підтримав, викладені в апеляційній скарзі доводи та просив їх задовольнити, думку представника відповідача ОСОБА_2 , який заперечував проти задоволення апеляційної скарги позивача, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін, з викладених у відзиві та письмових поясненнях підстав, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги, відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ст.367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що позивач працює на підприємстві відповідача (а.с. 5, 6).

10.12.2018 на підприємстві відповідача було прийнято оскаржуваний позивачем Наказ №1439 «Про порушення вимог нормативних актів з охорони праці в цеху блумінг» (а.с. 4).

За змістом Наказу №1439 від 10.12.2018 «Про порушення вимог нормативних актів з охорони праці в цеху блумінг» вбачається, що 22.11.2018 провідним інженером з охорони праці ОСОБА_3 була проведена перевірка стану охорони праці та промислової безпеки на робочих місцях цеху блюмінг, в ході якої було встановлено численні невідповідності у дотриманні норм охорони праці у цеху, у тому числі, відносно позивача встановлено зазначені в наказі порушення, у зв`язку з чим позивач порушив п.п.3,3.9.5., 3.3.9.7, 3.3.10.2 Посадової інструкції старшого майстра основної виробничої дільниці (Технологія. Стан 1300 НЗС 900/700/500), (Стан 1250 НЗС 730/500) цеху блюмінг.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , оцінивши у сукупності наявні в справі докази, виходив з того, що позивачем не доведено заявлених позовних вимог, оскільки не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження порушень відповідачем норм законодавства під час складання спірного наказу.

Колегія суддів у повному обсязі погоджується з таким висновком суду першої інстанції і не може погодитись із доводами позивача ОСОБА_1 , викладеними в апеляційній скарзі, які вже були предметом розгляду судом першої інстанції і, яким у судовому рішенні надана відповідна правова оцінка, що відображено в оскаржуваному рішенні, виходячи з наступних підстав.

За вимогами ст.ст.263, 264 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу відповідно до норм матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а за їх відсутності на підставі закону, ;що регулює подібні відносини, або керуючись загальними засадами і змістом законодавства України.

Обґрунтованим визнається рішення, у якому повно відображені обставини, що мають значення для цієї справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

При ухваленні рішення суд зобовязаний зясувати питання, зокрема, щодо: наявності обставин (фактів), якими обґрунтовувалися вимоги і заперечення, та навести докази на їх підтвердження; наявності інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи; правовідносин, зумовлених встановленими фактами. У рішенні суду обовязково повинні бути зазначені встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване позивачем судове рішення відповідає зазначеним вище нормам закону.

Як видно з матеріалів справи, перевіряючи доводи позивача про те, що відповідачем жодним чином не проводилось з`ясування обставин зазначених у спірному Наказі, не відбирались та не вислуховувались його пояснення, що сам позивач не був допущений до зазначеної перевірки та не міг спростувати або підтвердити обставини, що були встановлені інженером по охороні праці Копиловим А.В., суд першої інстанції, дослідив письмові пояснення ОСОБА_4 від 27.11.2018, де він власноруч зазначив про те, що в зміні 21.11.2018 з 19.00 год. до 07.00 год. 22.11.2018 в бригаді №3 технологічним персоналом стану 730 на шпінделі вихідного вузла редуктора кліті №3 ніякі роботи не проводились (а.с.51), що спростовує доводи позивача про не з`ясування обставин, викладених у оспорюваному ним наказі.

Окрім того, суд дослідив наданий відповідачем на підтвердження встановлення порушення та його усунення витяг із Звіту оперативної інформації про виявлені порушення з фототаблицею, а також припис, підтвердження усунення встановленого перевіркою з охорони праці порушення і встановив, що порушення дійсно було виявлено під час перевірки, а в подальшому це порушення було усунуто, шляхом встановлення огорожі шпинделів кліті №3 стану 730».

Доводи позивача про те, що наказ виготовлено російською мовою, що є порушенням його права, також були досліджені судом першої інстанції, при цьому, суд зазначив, що позивач не посилається на жодний нормативний акт, який би зобов`язував відповідача вести внутрішню документацію та видавати відповідні акти державною мовою, до того ж, наявна в матеріалах справи посадова інструкція, з якою позивач був ознайомлений 17.08.2017 року викладена російською мовою та будь-яких заперечень з приводу мови викладення інструкції позивачем не заявлялось, такі відомості відсутні в матеріалах справи, свої пояснення від 27.11.2018, викладені позивачем російською мовою.

Так, з наданої відповідачем посадової інструкції старшого майстра основної виробничої дільниці (Технологія. Стан 1300 НЗС 900/700/500), (Стан 1250 НЗС 730/500) цеху блюмінг, зокрема з п.п.3,3.9.5 вбачається, що старший майстер зобов`язаний забезпечити безпечне ведення виробничих процесів, застосування підлеглими працівниками засобів індивідуального і колективного захисту та їх справний стан;3.3.9.7 технічне керування безпечним веденням технологічних процесів (ремонтних робіт), надійне та безаварійне використання обладнання, пристроїв та засобів виробництва 3.3.10.2 виконання підлеглими працівниками вимог нормативних актів по ОТиПБ, правил роботи з машинами, механізмами, обладнанням та іншими засобами виробництва, правил використання засобів колективного та індивідуального захисту (а.с.42).

Проведеною інженером по охороні праці ОСОБА_5 В перевіркою стану охорони праці та промислової безпеки на робочих місцях цеху блюмінг, дійсно були виявлені численні невідповідності у дотриманні норм охорони праці у цеху, у тому числі, було встановлено невиконання позивачем, встановлених його посадовою інструкцією, вищенаведених у пунктах 3,3.9.5., 3.3.9.7, 3.3.10.2 обов`язків, що є порушенням вимог нормативних актів з охорони праці в цеху блюмінг та підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності.

Положеннями ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Згідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, колегія суддів повністю погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідачем належними і допустимими доказами було доведено, той факт, що в результаті перевірки в діях позивача було встановлено невиконання останнім, покладених на нього посадовою інструкцією, обов`язків, визначених у пунктах 3,3.9.5., 3.3.9.7, 3.3.10.2, тоді, як позивачем цей факт не спростовано, у зв`язку із чим відсутні підстави для скасування наказу №1439 від 10.12.2018 року та задоволення заявлених позивачем вимог.

Доводи позивача в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, що на момент проведення перевірки стану охорони праці та промислової безпеки на робочих місцях цеху блюмінг він був відсутній на робочому місці, оскільки була не його зміна, тому за виявлені порушення повинен відповідати змінний майстер, колегія суддів не сприймає, оскільки своєчасне встановлення огорожі шпинделів кліті №3 стану 730» в цеху блюмінг, є забезпеченням безпечного ведення виробничих процесів, що входить в посадові обов`язки старшого майстра та не було своєчасно виконано позивачем і виявлено перевіркою.

В судовому засіданні апеляційної інстанції позивач, викладені в апеляційній скарзі доводи, про те, що на час притягнення його до дисциплінарної відповідальності він був членом виборного органу профспілкової організації Всеукраїнської профспілки працівників науки, виробництва фінансів ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», яка повинна була надати попередню згоду на притягнення його до дисциплінарної відповідальності, що не було з`ясовано судом, спростував, пославшись на допущену при написанні скарги помилку, зазначивши, що він є членом первинної профспілкової організації, яка діє на підприємстві відповідача, а не виборного органу, у зв?язку із чим, колегія суддів не входить в обговорення доводів скарги щодо не з`ясування судом цієї обставини.

Доводи скаржника про те, що у наказі про притягнення його до дисциплінарної відповідальності його посада не відповідає записам посади у трудовій книжці, колегія суддів не сприймає, оскільки, як правильно зазначив суд, це не впливає на винесене відповідачем рішення у зв?язку із виявленими перевіркою порушеннями посадової інструкції.

Також, позивачем не надано обґрунтувань щодо невірного викладення його професії у наказі згідно трудової книжки, не вказано яким саме чином дана обставина могла вплинути на винесене рішення у зв`язку із встановленими порушеннями.

Колегія суддів вважає, що доводи скаржника, є необґрунтованими та фактично зводяться до переоцінки доказів, а також незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст.89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У зв`язку з наведеним апеляційну скаргу позивача слід залишити без задоволення, а оскаржене судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 30 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 30 січня 2020 року.

Головуючий:

Судді: