УХВАЛА

"21" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Виниченко Л.М.

при секретарі Сіренко Д.В.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду клопотання відповідачки ОСОБА_1 про прийняття зустрічного позову,-

у с т а н о в и в:

В провадженні Дніпровського районного суду м. Києва знаходиться цивільна справа № 755/17364/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

В судовому засіданні відповідачкою заявлено клопотання про прийняття зустрічного позову до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей, визначення часу для спілкування дітей з батьком, збільшення розміру призначених аліментів, стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені), усунення перешкод володіння та користування майном, стягнення компенсації за втрачене майно та моральної шкоди.

Клопотання мотивує тим, що вона бажає одночасно із розірванням шлюбу вирішити також ряд нагальних для неї питань, а саме визначення місця проживання дітей, визначення часу для спілкування дітей з батьком, збільшення розміру призначених аліментів, стягнення заборгованості по аліментам та неустойки, усунення перешкод володіння та користування майном, стягнення компенсації за втрачене майно та моральної шкоди.

Позивач в судовому засіданні заперечував проти заявленого клопотання.

Вислухавши клопотання відповідачки, думку позивача з приводу поданого відповідачкою зустрічного позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Згідно ч. 2 ст. 193 ЦПК України, зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Як роз`яснено у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ в суді першої інстанції» від 12.06.2009 року №2, судам слід мати на увазі, що оскільки від належного вирішення питання про прийняття зустрічного позову, позову третьої особи із самостійними вимогами та об`єднання і роз`єднання позовів залежить своєчасний і правильний розгляд заявлених вимог, то ці процесуальні дії необхідно провадити у точній відповідності з правилами, встановленими статтями 123 - 126 ЦПК.

Змістом позовних вимог у даній справі є розірвання шлюбу, що відповідачкою визнається.

У той же час за вимогами зустрічного позову ОСОБА_1 просить визначити місце проживання дітей, визначити час для спілкування дітей з батьком, збільшити розмір призначених аліментів, стягнути заборгованість по аліментам, неустойку (пеню), усунути перешкоди у володінні та користуванні майном, стягнути компенсацію за втрачене майно та моральну шкоду, при цьому співвідповідачем вказано ОСОБА_3 .

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що відсутні правові підстави для прийняття зустрічного позову та його об`єднання в одне провадження з первісним позовом, оскільки вимоги за обома позовами не являються однорідними, як за предметами позову, так і способом захисту прав та законних інтересів сторін спору, виникають із різних правовідносин, що зумовлюють самостійний предмет їх доказування, тому спільний розгляд заяв є недоцільним.

При цьому відповідачці слід роз`яснити, що вона не позбавлена права звернутися до суду з окремим позовом за заявленими нею вимогами.

Керуючись ст. ст. 193, 258, 260, 261, 353 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

У прийнятті зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення місця проживання дітей, визначення часу для спілкування дітей з батьком, збільшення розміру призначених аліментів, стягнення заборгованості по аліментам, неустойки (пені), усунення перешкод володіння та користування майном, стягнення компенсації за втрачене майно та моральної шкоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 ЦПК України, заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 30 січня 2020 року.

Суддя Л.М.Виниченко