Справа № 136/947/18
провадження № 2/136/494/18
РІШЕННЯ

іменем України

"23" січня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

представника позивача - адвоката Мельника В.О.

представника відповідача - адвоката Бурятинського В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке», обґрунтовуючи підставність позову тим, що він, ОСОБА_1 , є власником земельної ділянки, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4732 га (кадастровий номер :03:000:0190), яка розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області.

У травні 2017 року, при зверненні до відповідача, позивачеві стало відомо про існування договору оренди землі належної йому вищевказаної земельної ділянки, який був укладений 03.03.2014 між ним та ТОВ «Прилуцьке, строком на 5 років.

Ураховуючи те, що позивач вказаний договір не підписував, повноважень на його підписання нікому не давав, тобто було відсутнє його волевиявлення на укладення такого правочину та настання юридичних наслідків за ним, що не відповідає його внутрішній волі, як орендодавця, тому позивач вважає такий правочин недійсним, що стало підставою для звернення до суду із даним позовом.

22.05.2018 було відкрито провадження у справі головуючим суддею Стадник С.І., розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання з повідомленням учасників справи.

У визначений судом строк відзиву на позов відповідачем не було надано.

Ухвалою суду від 16.08.2018 у справі призначено у справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручено ТОВ "Експертно-юридична фірма "СОЛОМОН". Зобов`язано ОСОБА_1 надати суду оригінал об`єкта дослідження, а також вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки підпису. Явку позивача в судове засідання 11.09.2018 року визнано обов`язковою. Для відбору експериментальних зразків підпису, зобов`язано ОСОБА_1 з`явитися до Липовецького районного суду Вінницької області на 09:30 год. 04.09.2018 року (інші учасники справи також мають право бути присутніми під відбору у позивача експериментальних зразків підпису). Витребувано: у ТОВ "Прилуцьке" оригінал примірника Договору оренди землі від 03.03.2014 року, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Прилуцьке"; у Центру надання адміністративних послуг при Липовецькій РДА оригінал примірника 03.03.2014 року, що укладений між ОСОБА_1 та ТОВ "Прилуцьке"; у Липовецького районного сектору ДМС України у Вінницькій області оригінал заяви ОСОБА_1 про отримання паспорта (Форма №1), а також інші документи на підставі яких ОСОБА_1 було видано паспорт та які містять його підпис.

Ухвалою суду від 09.11.2018 зупинено провадження у справі на час проведення експертизи, в розпорядження експертів направлено матеріали цивільної справи № 136/947/18.

27.06.2019 у зв`язку із надходженням висновку експертів за наслідками призначеної судом експертизи, суддею Кривенко Д.Т., якому передано справу для розгляду відповідно до розпорядження керівника апарату суду від 21.06.2019 провадження у справі поновлено.

Ухвалою суду від 11.10.2019 до участі у справі в якості правонаступника відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцьке» залучено Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група». Закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні представник позивача позов підтримав з підстав, що наведені у позовній заяві просив суд його задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити, мотивуючи тим, що висновок експертів ТОВ "Експертно-юридична фірма "СОЛОМОН" складений 14.05.2019 за результатами проведеної почеркознавчої експертизи є недопустимим доказом, оскільки експертна установа є недержавною, а інших належних доказів на підтвердження факту не підписання позивачем оскаржуваного договору матеріали справи не містять.

Крім цього, представник відповідача надав до суду письмову заяву про застосування до вимог позивача строків позовної давності, мотивуючи тим, що позивач не мав жодних об`єктивних перешкод довідатись про наявність договору оренди земельної ділянки з часу його укладення, натомість за умови розсудливого та добросовісного ставлення до своїх прав як власника землі повинен був довідатись про порушення своїх прав, утім пропустив строки звернення до суду, що є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали цивільної справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4732 га (кадастровий номер :03:000:0190), яка розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області, що підтверджується Державним актом серії ВН № 027700 про право власності на земельну ділянку від 17.01.2006.

Судом встановлено, що 03.03.2014 між ОСОБА_1 (далі орендодавець) та ТОВ "Прилуцьке" (далі орендар) було укладено Договір оренди землі, предметом якого є вищевказана земельна ділянка.

На підставі зазначеного договору в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за ТОВ "Прилуцьке" було зареєстровано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :03:000:0190 строком на 5 років.

Позивач стверджує, що про існування вказаного правочину дізналася після того як отримала від ТОВ "Прилуцьке" матеріали реєстраційної справи, в травні 2017 року, тобто було відсутнє його волевиявлення на укладення такого правочину.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ст.4 ЦПК України).

За клопотанням представника позивача у справі було призначено експертизу, на вирішення якої поставлено питання: чи виконаний підпис від імені ОСОБА_1 в Договорі оренди землі від 03.03.2014, що укладений з ТОВ "Прилуцьке", тією особою від імені якої він зазначений чи іншою особою?

За результатами проведеної судово почеркознавчої експертизи було складено висновок 14.05.2019 експертом Панчошнік І.З., відповідно до якого констатовано, що підпис від імені ОСОБА_1 в Договорі оренди землі від 03.03.2014, що укладений з ТОВ «Прилуцьке» виконаний не самим ОСОБА_1 , а іншою особою.

Представник відповідача ініціював питання про виключення з числа доказів висновку від 14.05.2019 судово-почеркознавчої експертизи з тих підстав, що виключно державні спеціалізовані установи здійснюють судово-експертну діяльність пов`язану з проведенням криміналістичних експертиз (ст. 7 Закону України "Про судовому експертизу"), до підвиду якої відноситься почеркознавча експертиза (п.1.2 Розділу 1 "Загальні положення" Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, яка затверджена Наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року № 53/5). Ураховуючи те, що ТОВ "СОЛОМОН" є юридичною особою приватного права, на думку представника відповідача, вказана установа не мала права приймати до виконання ухвалу суду про призначення почеркознавчої експертизи. Таким чином, висновок експерта отримано з порушенням вимог статті 78 ЦПК України, а тому вказаний доказ є недопустимим.

Статтею 7 Закону України "Про судову експертизу" (далі Закон № 4038-ХІІ, зі змінами в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року) визначено, що судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють державні спеціалізовані установи, а в інших випадках - також судові експерти, які не є працівниками зазначених установ, та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань у порядку та на умовах, визначених цим Законом.

До проведення судових експертиз, крім тих, що проводяться виключно державними спеціалізованими установами, можуть залучатися також судові експерти, які не є працівниками цих установ, за умови, що вони мають відповідну вищу освіту, освітньо-кваліфікаційний рівень не нижче спеціаліста, пройшли відповідну підготовку в державних спеціалізованих установах Міністерства юстиції України, атестовані та отримали кваліфікацію судового експерта з певної спеціальності у порядку, передбаченому Законом № 4038-ХІІ.

З системного аналізу вказаних норм права слідує, що судово-експертну діяльність у кримінальному провадженні здійснюють виключно державні спеціалізовані установи, в інших випадках - судові експерти, які не є працівниками зазначених установ та інші фахівці (експерти) з відповідних галузей знань. Таким чином залучення експертів державних спеціалізованих установ є обов`язковою вимогою при призначенні експертиз у кримінальному провадженні. При виконанні будь-якого дослідження (незалежно від галузі знань), у різному співвідношенні завжди застосовуються загально криміналістичні методи дослідження та спеціальні знання з відповідної галузі, оскільки судова експертиза є суміжною наукою. Так як експертиза була призначена у цивільні справі, а не кримінальному провадженні, враховуючи характер правовідносин між сторонами (цивільні правовідносини), керуючись ч.1 ст. 7, 10 Закону № 4038-ХІІ, суд дійшов висновку про можливість залучення до проведення дослідження експертів, які не є працівниками державних спеціалізованих установ.

Судом встановлено, що експертизу проведено експертом першого класу ОСОБА_2 , яка має повну вищу освіту, стаж експертної роботи з 1997 року, а також має право на проведення почеркознавчих і авто товарознавчих експертиз за спеціальністю 1.1 "Дослідження почерку і підписів".

Таким чином, суд вважає, що ОСОБА_2 мала необхідну кваліфікацію експерта, яка давала їй право на проведення почеркознавчого дослідження.

При цьому, суд враховує, що відповідач не скористався правом на проведення експертизи за його клопотанням, при цьому не надав доказів, які спростовували б висновок від 14.05.2019 або ж вказували на його необґрунтованість.

Крім цього, правилами ст.103 ЦПК України, передбачено, що при призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. Суд з урахуванням обставин справи має право визначити експерта чи експертну установу самостійно.

При вирішенні судом клопотання представника позивача про призначення експертизи, представник відповідача не надав жодних заперечень щодо визначення експертної установи.

З огляду на викладене, суд вважає висновок експерта від 14.05.2019 належним і допустимим доказом, оскільки останній містить інформацію щодо предмета доказування, яка оцінюється в сукупності з іншими доказами по справі.

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Зі змісту частини 3 статті 203 ЦК України слідує, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

У ході судового розгляду доведено належними та допустимими доказами обставини викладені позивачем у позові, що спірний договір, укладений від імені орендодавця підписаний іншою особою, тобто спірний договір був укладений без волевиявлення позивача, а тому суд вважає, що наявні усі правові підстави для визнання такого договору оренди землі недійсним на підставі частини третьої статті 203 та частини першої статті 215 ЦК України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, наявність його порушених прав встановлена судом, отож вони підлягають захисту у спосіб, що обраний позивачем.

У той же час представником відповідача було надано до суду письмову заяву про застосування до вимог позивача строків позовної давності, вирішуючи яку, суд вважає, що твердження представника відповідача про пропуск позивачем строків позовної давності є безпідставними, оскільки право особи на власність підлягає захисту протягом усього часу наявності у особи титулу власника.

Вказаний висновок узгоджується із правовою позицією викладеною у постанові Верховного Суду України від 05.10.2016 у справі 916/2129/15 та у постанові Верховного Суду України від 29.03.2018 у справі №904/10673/16.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для застосування до вимог позивача строків позовної давності, отож приходить до виваженого висновку про задоволення позову у повному обсязі.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до Глави 8 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 12, 13, 76, 259, 263, 268, 273, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» (місце знаходження: вул. Соборна 226 -А, м. Немирів, Немирівський р-н, Вінницька обл., 22800, ) про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним Договір оренди землі від 03.03.2014, який укладено між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прилуцьке" про передачу в оренду земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 3,4732 га (кадастровий номер :03:000:0190), яка розташована на території Новоприлуцької сільської ради Липовецького району Вінницької області.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СХК «Вінницька промислова група» на користь ОСОБА_1 судові витрати на проведення судової експертизи в сумі 5 005 (п`ять тисяч п`ять) грн. 00 коп., а також судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 30.01.2020.

Суддя Д.Т. Кривенко