Справа № 351/1495/20
Номер провадження №2/351/623/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано - Франківської області в складі :

головуючого судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Равлюк М.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

представника позивачки ОСОБА_2 ,

відповідачки ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідачки грошові кошти, мотивуючи тим, що відповідачка 18.03.2020 р., яка була зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , отримала від позивачки ОСОБА_1 гроші в іноземній валюту 1000 доларів США як аванс на придбання квартири визначений попереднім договором. У вищезазначеній розписці відповідач підтверджує, що по домовленості з покупцем ОСОБА_1 , вона продає свою квартиру по АДРЕСА_1 за 14 000 доларів США від обумовленої загальної суми. Решту суми покупець зобов`язалася виплатити після нотаріально завіреного договору купівлі - продажу. В свою чергу в розписці наданій відповідачу, позивачка зазначила, що купляє в неї квартиру по АДРЕСА_1 за обумовлену суму в розмірі 14 000 доларів США, і станом на надання розписки виплачує продавцю 1000 доларів США від обумовленої суми. Однак через непердбачувані обставини, а саме введення в Україні з березня 2020 р. карантинних обмежень позивачка втратила можливість сплатити всі кошти за квартиру, про що повідомила відповідачку і порекомендувала відповідачці продати квартиру іншій особі. Коли позивачці стало відомо, що відповідачка продала квартиру іншій особі, і виручила за неї іншу суму, ніж на яку розраховувала і яка була узгоджена між сторонами, позивачка попросила відповідачку повернути отримані від неї кошти в сумі 1000 доларів США, як аванс за квартиру, однак відповідачка відмовляється, а тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Позивачка та її представник позов підтримали з підстав викладених у позові.

Відповідачка позов не визнала, зазначила, що гроші були передані, однак представник позивачки відмовився купувати квартиру. Відповідачкою було знято квартиру з продажу. Вказана сума була їй передана як частина оплати за квартиру.

Суд аналізуючи обставини та докази встановлені під час судового розгляду, вважає, що позов слід задовольнити, суд прийшов до такого висновку з наступних підстав:

-З розписки від 18.03.2020 р., слідує, що ОСОБА_1 по домовленості з ОСОБА_3

купляє квартиру за адресою АДРЕСА_3 за обумовленою сумою 14 000 доларів, станом на 18.03.2020 р. виплатила 1000 доларів від зумовленої суми. Решта загальної суми зобов`язувалася виплатити продавцеві після нотаріально завіреного договору купівлі продажу;

-З розписки від 18.03.2020 р. вбачається, що ОСОБА_3 по домовленості з покупцем

ОСОБА_1 продає свою квартиру по АДРЕСА_1 за обумовлену суму 14 000 доларів, і станом на 18.03.2020 р. отримала 1000 доларів обумовленої загальної суми . Решту суми покупець зобов`язалася виплатити їй після нотаріально завіреного договору купівлі продажу.

З свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , вбачається що ОСОБА_5 та ОСОБА_3 06.06.2020 р. зареєстрували шлюб. Після одруження « ОСОБА_3 » присвоєно прізвище « ОСОБА_3 » .

При вирішенні спору судом було враховано положення ст. 627 ЦК України, яка передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Як вбачається із ч. 1 ст. ст. 635 ЦК України, попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. За правилами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Частиною 1 ст. 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом.

Згідно зі ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ст. 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Згідно із ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Статтею 220 ЦК України встановлено, що у разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Згідно із ч. 1 ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 570 ЦК України, якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Основними ознаками завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, який він одночасно і забезпечує, а також він одночасно виступає і способом платежу, і способом забезпечення виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. Як і інші способи забезпечення виконання зобов`язання завдаток вважається дійсним у разі дотримання письмової форми правочину (ст. 547 ЦК України) і може забезпечувати лише дійсне зобов`язання (ст. 548 ЦК України).

Як було встановлено під час розгляду справи і не заперечується сторонами, між відповідачкою та позивачкою не було укладено попереднього договору купівлі-продажу квартири в установленому законом порядку та формі, як не було укладено й договору купівлі - продажу квартири.

Зі змісту підписаних сторонами розписок слідує, що ОСОБА_1 виплатила ОСОБА_3 оспорювану суму коштів, як аванс за купівлю квартири.

У той же час, на підставі наведених вище норм чинного законодавства та визначених на їх підставі характерних ознак завдатку суд приходить до висновку, що передані позивачами кошти у даному випадку є саме авансом, оскільки між сторонами не було укладено і нотаріально посвідчено договір купівлі-продажу квартири, тобто між сторонами не виникло зобов`язання, яке могло б бути забезпечене шляхом передачі завдатку.

У зв`язку з цим суд не погоджується із твердженнями відповідачки про те, що передані позивачкою відповідачці кошти є завдатком, оскільки вони не підтверджені належними і допустимими доказами та не спростовують висновків суду.

Тому, на підставі викладеного суд приходить до висновку про те, що позов позивачки до відповідачки про повернення суми авансу підлягає задоволенню у повному обсязі шляхом стягнення з відповідачки на користь позивачки 27 390 грн., що на день написання позовної заяви до суду відповідає 1000 доларів США, оскільки саме таку суму позивачка передала відповідачці в якості авансу.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» судовий збір у даній справі має бути стягнуто з відповідачки у сумі 840,80 грн. на користь позивачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 247, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_5 заборгованість у сумі 27 390 грн., що на день написання позовної заяви до суду відповідає 1000 доларів США.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_4 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , жительки АДРЕСА_5 840 грн. 80 коп. судових витрат.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: М.М.Калиновський