Справа № 242/401/20
Провадження № 2-о/242/85/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Хацько Н.О., за участю секретаря судового засідання Дурової Н.Г., розглянувши у судовому засіданні у м. Селидове цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту народження дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 28.01.2020 року звернулась до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в якій зазначила, що її донька ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області народила дитину чоловічої статі. Просить суд встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, уродженкою м. Донецьк, Донецької області, Україна, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянином України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Донецьк, Донецької області, Україна, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, Україна, однієї дитини, чоловічої статі (дитина перша, пологі перші за рахунком).

Заявники в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримав повністю, просив суд слухати справу за його відсутності.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.

Суд, дослідивши матеріали справи, законодавство, що регулює данні правовідносини, приходить до переконання, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до паспорту серія НОМЕР_1 виданого 03 січня 2007 року, Будьоннівським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин України, уродженець м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Відповідно до паспорту серія НОМЕР_2 виданого 07 липня 2000 року, Будьоннівським РВ ДМУ ГУМВС України в Донецькій області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянка України, уродженка м. Донецьк, Донецької області, Україна.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_3 від 23 вересня 2006 року, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Будьоннівського районного управління юстиції м. Донецька, ОСОБА_4 та ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 23 вересня 2006 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 356.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 03 листопада 1983 року видане Відділом РАГС Будьоннівського районного виконкому м. Донецька, ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_4 та її батьками є ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

У відповідності до ст. 317 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Відповідно до п. 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження дитини, а в разі їх відсутності рішення суду.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма N 103/у), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма N 103-1/о, форма якої затверджена наказом Міністерства здоров`я України від 08 серпня 2006 року N 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за № 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебуванні дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprusv. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема,«Mozer v. The Republic of Moldova and Russia», «Ilascu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що, виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявника, рішення суду ґрунтується на дотриманні вимог статті 263 ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих доказів, в тому числі з урахуванням документів, які видані установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться в м. Донецьку Донецької області.

В судовому засіданні встановлено, що згідно медичного свідоцтва про народження № 17 від 14 листопада 2019 року форми № 103/о, ОСОБА_2 , народила ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13 год. 45 хв. в м. Донецьк Донецької області хлопчика вагою 3450, 00 гр., дитина перша, перші пологи.

Відповідно до роз`яснень, викладених у листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: - факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; - заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.

Як вбачається з матеріалів справи, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. Встановлення факту народження заявнику необхідне для реєстрації народження дитини.

Крім того, судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію народження дитини у позасудовому порядку. Встановлення даного факту прав та інтересів третіх осіб не порушує та не пов`язано з подальшим вирішенням спору про право.

У зв`язку з наведеним, проаналізувавши надані докази, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», керуючись ст. ст. 13, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 317 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Селидівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про встановлення факту народження дитини - задовольнити.

Встановити факт народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянкою України, уродженкою м. Донецьк, Донецької області, Україна, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , яка перебуває в зареєстрованому шлюбі з громадянином України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем м. Донецьк, Донецької області, Україна, зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк Донецької області, Україна, однієї дитини, чоловічої статі (дитина перша, пологі перші за рахунком).

Рішення підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження особи.

Суддя Н.О. Хацько