Справа № 572/3164/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року Сарненський районний суд Рівненської області

в складі: головуючого судді - ВЕДЯНІНОЇ Т.О.

при секретарі - ВОЗНЮК М.В.

за участю :

представника позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сарни справу №572/3164/19 за позовом ОСОБА_2 до ВЕЛИКОВЕРБЧЕНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області про визначення додаткового строку, достатнього для прийняття спадщини,-

ВСТАНОВИВ :

ОСОБА_3 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до поданої позовної заяви в обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його матір`ю. За життя остання уклала на користь позивача заповіт стосовно належної їй на підставі сертифікату серії РВ №0196307, виданого КСП «Перше травня» земельної ділянки. В подальшому на підставі вказаного сертифікату було видано Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №333603. Однак, позивач вважав, що маючи заповіт він автоматично прийняв спадщину, а тому не прийняв спадщину відповідно до вимог чинного на момент відкриття спадщини законодавства. Вказані обставини, а саме юридичну необізнаність позивача, останній вважає такими, що об`єктивно перешкоджали прийняттю ним спадщини, а тому просить визначити йому додатковий строк для подання заяви про прийняття ним спадщини за заповітом.

В судовому засіданні представник заявлені ОСОБА_3 вимоги підтримав, дав пояснення відповідно до змісту позовної заяви.

Представником відповідача Великовербченської сільської ради Сарненського району Рівненської області також до суду подано письмову заяву, відповідно до якої відповідач визнає заявлені позивачем вимоги.

Представником позивача під час підготовчого провадження заявлено клопотання про доручення додаткових письмових доказів.

Представником відповідача заявлено клопотання про розгляд справи у відсутності представника відповідача.

Вказані клопотання судом задоволені.

Інших клопотань сторонами заявлено не було.

Правовідносини, з приводу яких виник спір є правовідносинами щодо здійснення прав на спадкування. Вказані правовідносини регулюються нормами ЦК України.

Відповідно до ст.ст.1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщина) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Із дослідженої судом копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , встановлено, що позивач є ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Спадкування в даному випадку здійснюється за заповітом, посвідченим 26 березня 1997 року Великовербченською сільською радою Сарненського району Рівненської області, яким ОСОБА_4 на випадок смерті належне їй майно, а саме : земельну частку (пай) згідно із сертифікатом серії РВ №0196307, заповіла ОСОБА_3 .

Із наявної в матеріалах спадкової справи копії свідоцтва про смерть встановлено, що заповідач ОСОБА_5 ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, позивач дійсно є спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_4 на підставі ст.1235 ЦК України.

Факт наявності у спадкодавця, ОСОБА_4 , спадкового майна підтверджено наданою суду копією Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №333603, відповідно до якого спадкодавцеві належала земельна ділянка площею 1,81 га., розташована на території Великовербченської сільської ради Сарненського району Рівненської області.

Таким чином, вказаними вище доказами, наданими позивачем, дійсно доводиться право останнього на спадкування після смерті матері за заповітом.

Однак, відповідно до ч.1 ст.548 ЦК 1963 року, чинного на момент відкриття спадщини для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Частиною 1 статті 549 вказаного вище ЦК було визначено, що спадкоємець прийняв спадщину, 1). якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2). якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Витяг із Спадкового реєстру, виданий станом на 5 грудня 2019 року доводить, що інформація за параметрами запиту : ОСОБА_4 із датою смерті 1997 рік у вказаному реєстрі відсутня. Таким чином, спадщина позивачем після смерті матері дійсно не приймалась.

Вказані обставини додатково доводяться повідомленням завідувача Сарненської РДНК №2146/01-16 від 5 грудня 2019 року, адресованого ОСОБА_3 , якому роз`яснені наслідки пропуску строку прийняття спадщини.

Крім цього, згідно із копією довідки №54 від 4 січня 2019 року, виданої Великовербченською сільською радою ОСОБА_4 була зареєстрована і проживала до дня смерті по АДРЕСА_1 . На день смерті у вказаному житлі був зареєстрований та проживав чоловік ОСОБА_4 ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Таким чином, судом встановлено, що позивачем не було своєчасно подано заяву про прийняття спадщини після смерті батька.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом статті 1271 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч.3 ст.1271 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо : 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви, 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні.

Вказана правова позиція висловлена судовою палатою у цивільних справах Верховного суду України, висловленій при розгляді справи № 6-1486цс15.

Крім цього, колегія суддів судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду у постанові від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18 зазначила, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Із позовної заяви ОСОБА_3 встановлено, що спадкоємцем не подано своєчасно заяву про прийняття спадщини після смерті батька через юридичну необізнаність, що, враховуючи тривалість часу, який минув з моменту відкриття спадщини (більше 20 років) свідчить про відсутність об`єктивних причин, які б перешкоджали прийняттю спадщини.

Надана суду позивачем копія довідки №3644 від 6 грудня 2019 року, відповідно до якої позивач проживав із заповідачем на момент смерті, не може свідчити про поважність причин несвоєчасного подання заяви про прийняття спадщини.

З огляду на наведене вище, враховуючи тривалість часу, який минув з моменту смерті спадкодавця - суд вважає, що в даному випадку були відсутні істотні непереборні труднощі для подання позивачем заяви про прийняття спадщини, а тому вимоги ОСОБА_3 є необґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі наведеного, ст.ст. 1270, 1272 ЦК України, керуючись ст.ст. 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (жителя АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до ВЕЛИКОВЕРБЧЕНСЬКОЇ СІЛЬСЬКОЇ РАДИ Сарненського району Рівненської області (с.Велике Вербче вул.Першотравнева,44 Сарненського району Рівненської області, ідентифікаційний ) про визначення йому додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити повністю, за безпідставністю позовних вимог.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з моменту проголошення. У разі оголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повне рішення складено 29 січня 2020 року.

Суддя: