Провадження № 2/750/300/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 січня 2020 року м. Чернігів
Деснянський районний суд міста Чернігова в складі:
судді Супруна О.П.,
секретар Дяченко К.О.,
17 грудня 2019 року позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів» нарахованої, але невиплаченої заробітної плати в сумі 51 577 грн 13 коп. та відшкодування моральної шкоди в сумі 50 000 грн.
Обґрунтував позивач свій позов тим, що в день звільнення з роботи відповідач не провів з ним повного розрахунку, як це передбачено статтею 116 КЗпП України, у зв`язку з чим, позивач поніс моральні страждання.
Ухвалою судді від 19 грудня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами, та визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи.
Ухвалою судді від 15 січня 2020 року призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 30.01.2020.
У судове засідання позивач не з`явився, у поданій через канцелярію суду письмовій заяві просив розглядати справу за його відсутності, зазначивши про підтримку свого позову, дав згоду на заочний розгляд справи.
Представник відповідача, який повідомлявся судом про дату, час і місце розгляду справи у встановленому законом порядку, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та жодних заяв чи клопотань до суду не подав.
У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.
Судом встановлено, що позивач перебував у трудових відносинах з ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів» та обіймав посаду начальника варти воєнізованої охорони, що підтверджується записами у трудовій книжці (а.с. 6-7).
На підставі наказу № 151/к від 13 листопада 2019 року позивач звільнений з роботи за власним бажанням, у зв`язку з невиконанням роботодавцем законодавства про працю (або умов колективного чи трудового договору), відповідно до статті 38 КЗпП України (а.с. 7).
Заборгованість по заробітній платі ПрАТ «Чернігівський завод радіоприладів» перед позивачем становить 51 577 грн 13 коп., що підтверджується розрахунковим листком долученим позивачем до позову (а.с. 8).
Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до статті 94 КЗпП України заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Згідно з частиною першою статті 115 КЗпП України та статтею 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.
Відповідно до частини першої статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.
Частиною другою статті 233 КЗпП України визначено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
За таких обставин, вимоги позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості по заробітній платі є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Також, суд знаходить підстави для часткового задоволення позовної вимоги щодо стягнення з відповідача моральної шкоди виходячи з наступного.
Згідно зі статтею 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Суд погоджується з доводами позивача про те, що несвоєчасна виплата заробітної плати відповідачем призвела до моральних страждань і виходячи із засад розумності та виваженості вважає достатньою сатисфакцію порушення прав позивача відшкодування моральної шкоди у сумі 5 000 грн.
Згідно з пунктом третім частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених вимог.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору як інвалід 2 групи, з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 1 536 грн 80 коп.
На підставі викладеного, керуючись статтями 13, 81, 83, 141, 258, 259, 263-265, 273, 279-282, 354, 430 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» про стягнення нарахованої, але невиплаченої заробітної плати, та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.
У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Рішення суду в частині стягнення з Приватного акціонерного товариства «Чернігівський завод радіоприладів» на користь ОСОБА_1 заборгованості по заробітній платі в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочног о рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя