Справа № 497/1004/2020
Провадження № 2/497/567/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.12.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому підготовчому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області про встановлення актів, що мають юридичне значення та визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

10.08.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом та просить постановити судове рішення, яким:

- встановити що ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться рідною дочкою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ;

- встановити, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживали однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 , з 1981 року по день смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ;

- визнати за ним право власності на 1/4 частину будинку з надвірними спорудами і господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як за членом колишнього колгоспного двору; на 1/4 частину цього ж будинку, як за спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 та на 1/2 частину цього ж будинку як за спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 .

При цьому позивач посилається на те, що цей житловий будинок станом на 14 квітня 1991 року відносився до типу колгоспного двору, він - позивач та померлі ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 входили до його складу та придбали кожний право власності на 1/4 частку цього будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому. Але рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно йому позивачу відмовлено в проведенні реєстрації права власності на його частку будинку через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

Також після смерті його бабусі ОСОБА_3 , його мати ОСОБА_2 прийняла спадщину, але нотаріально не оформила. Після смерті матері спадщину фактично прийняв він, як спадкоємець першої черги за законом, але у встановленому законом порядку оформити спадщину не може, у зв`язку з тим, що він не може підтвердити родинні зв`язки між його бабусею та його мамою, тому він просить встановити факт родинних відносин між ними. Окрім цього ОСОБА_5 був співмешканцем його матері ОСОБА_2 та після його смерті відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частку вище вказаного будинку, він позивач є спадкоємцем за законом четвертої черги, спадщину прийняв, оскільки постійно проживав однією сім`єю разом з матер`ю та її співмешканцем, тому просить встановити в судовому порядку цей факт, для оформлення спадщини після смерті ОСОБА_4 Постановами приватного нотаріуса йому, позивачу відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після смерті його матері ОСОБА_2 та ОСОБА_4 через відсутність правовстановлюючого документу на будинок.

Позивач ОСОБА_1 до суду не з`явився, в позовній заяві просить розглядати справу у його відсутності. (а.с.7).

Відповідач - Каракуртська сільська рада Болградського району Одеської області - в особі голови Жечевої О.Д., до суду не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, заперечень проти задоволення позову не має, позов визнала в повному обсязі (а.с.48).

Відповідно до ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Так, судом встановлено, що станом на 14 квітня 1991 року житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належав до типу колгоспного двору та до його складу входили члени цього двору: ОСОБА_6 (померла ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_2 (померла ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_4 (помер ІНФОРМАЦІЯ_3 ) та позивач ОСОБА_1 . На підставі ст. 123 ЦК України в редакції 1963 року, яка діяла станом на 14 квітня 1991 року, кожен член колгоспного двору придбав право власності на майно цього колгоспного двору в рівних частках, тобто по 1/4 частки будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами. Це підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області № 32 від 16.01.2020 року, виданої на підставі записів погосподарської книги №4 за 1991-1995 (а.с.36) та копією з погосподарської книги №4 (а.с.24).

Відповідно до абз.2 п.6 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31.01.1966 року, яка втратила чинність в 1996 році, не підлягали реєстрації будинки та домоволодіння , що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані. У сільській місцевості оформлення індивідуальних (приватних будинків) станом на 1991 рік здійснювалось шляхом внесення відповідного запису у погосподарській книзі сільської ради та відкриття особового рахунку на ім`я власника.

Згідно ч.1 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004 року зі змінами та доповненнями, державна реєстрація прав є обов`язковою. В ч.4 ст.3 цього ж Закону визначено, що права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Згідно із абз. 3 частини 3 ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державна реєстрація прав власності , з подальшою видачею свідоцтва про право власності на об`єкти (індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них), що розташовані на територіях сільських рад та які закінчені будівництвом до 05 серпня 1992 року, щодо яких раніше не здійснювалась державна реєстрація прав власності для осіб, за якими закріплені особові рахунки в погосподарських книгах відповідних сільських рад, здійснюється на підставі поданої заяви та виписки із зазначених книг, наданої виконавчим органом сільської ради (у разі, якщо такий орган не створений, - сільським головою) або відповідною архівною установою, а також інших документів, визначених у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно № 52911566 від 01.07.2020 року позивачу відмовлено у проведенні державної реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок через відсутність у нього правовстановлюючого документу на цей будинок (а.с.41).

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

На підставі встановленого, суд вважає доведеним належність позивачу 1/4 частини вищевказаного житлового будинку, як члену колгоспного двору.

Також відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_7 в с.Жовтневе (теперішня назва Каракурт) Болградського району Одеської області та підтверджується копією її паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого 18.03.2004 року Болградським РВ УМВС України в Одеській області (а.с.83). З 1949 року по день своєї смерті ОСОБА_2 проживала в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою №242, виданою 23.04.2020 року Каракуртською сільською радою Болградського району (а.с.38). Разом з нею, за однією адресою проживала ОСОБА_3 , 1925 року народження. Той факт, що ОСОБА_3 доводилася матір`ю ОСОБА_2 підтверджується довідкою №242, яка вже досліджувалась судом та записами в погосподарських книгах №10 за 1977-1979 рр., №4 за 1991-1995 рр., в яких зазначені родинні стосунки між членами домогосподарства (а.с.24-28).

На підставі зазначеного суд вважає за можливим встановити факт родинних відносин між померлими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а саме що ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_2 .

Так судом було встановлено, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується актовим записом про смерть №21 від 25.05.1995 року (а.с.97).

Після її смерті відкрилася спадщина, в тому числі на 1/4 частину вищевказаного житлового будинку, яку успадкувала її дочка, як було встановлено судом ОСОБА_2 . Спадщину вона прийняла фактичним вступом в управління або володіння спадковим майном, відповідно до ст. 549 ЦК Української РСР, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради Болградського району № 242 від 23.04.2020 року (а.с.38) та інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 61419524, наданою державним нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори Станєвою В.Б. на запит суду, з якої вбачається що інформація стосовно спадкової справи, заведеною на спадкове майно ОСОБА_3 , відсутня (а.с.69).

Тобто загальна частка ОСОБА_2 в будинку склала 1/2.

В подальшому відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 12.03.2019 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з №212, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.13). Після його смерті відкрилась спадщина на усе належне йому майно, в тому числі на 1/4 частину в житловому будинку.

Відповідно до ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Факт постійного проживання ОСОБА_1 однією сім`єю з 1981 року по день смерті ОСОБА_4 09 березня 2019 року підтверджується:

- записами в погосподарських книгах №4 за 1991-1995 рр., №6 за 1996-2000 рр., №6 за 2001-2005 рр., №6 за 2006-2010 рр., №6 за 2016-2020 рр., з яких вбачається що в список членів домогосподарства за ці роки входили ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_7 (а.с.19- 24);

- довідкою № 243, виданою 23.04.2020 року Каракуртською сільською радою Болградського району Одеської області, в якої вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 дійсно до смерті ОСОБА_4 померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 завжди разом з 1981 року проживали однією сім`єю в АДРЕСА_1 (а.с.37);

- з акту опитування сусідів від 23.04.2020 року встановлено, що працівниками сільської ради було проведено опитування ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 (а.с.18), які пояснили, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 більш 5 років проживали однією сім`єю з ОСОБА_4 до його смерті.

Встановлюючи цей факт суд враховує, що в ЦК України (в редакції 1960 року) не була передбачена четверта черга спадкування, спадкування здійснювалося за законом першої та другої черги, коло осіб, які можуть бути спадкоємцями визначено та особи, які проживали з померлим однією сім`єю, не могли бути спадкоємцями, тому факт проживання однією сім`єю не міг розглядатися відповідно до вимог ЦПК України (в редакції 1963 року), як такий, який мав би юридичне значення. Тому ця вимога підлягає частковому задоволенню, а саме встановлюється факт проживання однією сім`єю з 01.01.2004 року по 09.03.2019 року.

Як вбачається зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На підставі вище встановленого, спадкоємцем ОСОБА_4 є ОСОБА_1 , тобто відповідно до ст. 1264 ЦК він спадкоємець за законом четвертої черги, який прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради №242 від 23.04.2020 року (а.с.38) та матеріалами спадкової справи №186-Б/2019 року, заведеною державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у м.Одесі до майна померлого ОСОБА_4 (а.с.72-84), з якої вбачається, що з заявою до нотаріальної контори звернулася ОСОБА_2 , але вона не підтвердила родинні зв`язки та стосунки з померлим. Також в матеріалах спадкової справи є заповіт від 13.01.2007 року, відповідно до якого ОСОБА_4 , заповів ОСОБА_11 земельну ділянку. Так як заповіт не охоплює всього майна спадкодавця, а тільки його частину, яка не є предметом спору, тому суд вважає що права та інтереси спадкоємця визначеного в заповідальному розпорядженні не порушуються.

Постановою приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Станєвої В.Б. вих. №165/02-31 від 22.04.2020 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджує право власності спадкодавця на частину житлового будинку (а.с.39).

Далі, відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 17.07.2019 року, виданого Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, а/з №509, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.14). Після її смерті відкрилась спадщина на усе належне їй майно, в тому числі на 1/2 частину в житловому будинку.

Спадкоємцем після її смерті є син ОСОБА_1 , позивач по справі, що підтверджується його свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданого повторно 04.12.2019 року Болградським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (а.с.11), та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 7 від 11.12.2019 року (а.с.12), тобто відповідно до ст. 1261 ЦК він є спадкоємцем за законом першої черги, який прийняв спадщину фактом постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини відповідно до ст. 1268 ч.3 ЦК України, що підтверджується довідкою Каракуртської сільської ради №242 від 23.04.2020 року (а.с.38) та матеріалами спадкової справи №197/2019 року, заведеною приватним нотаріусом Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвою В.Б. до майна померлої ОСОБА_2 (а.с.58-67), з якої вбачається, що з заявою до нотаріальної контори звернувся тільки ОСОБА_1 , позивач по справі.

Постановою приватного нотаріуса Болградської районної державної нотаріальної контори Одеської області Станєвої В.Б. вих.№101/02-31 від 25.02.2020 року, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу, який підтверджував би належність частки житлового будинку спадкодавцю (а.с.40).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню (в частині встановлення факту проживання однією сім`єю), оскільки відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 82 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.549 ЦК Української РСР, ст.ст. 328, 392, 1222, 1261, 1264,1268 ЦК України, ст.ст.12,81,82, 259, 263-265,315, 354 ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Каракуртської сільської ради Болградського району Одеської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності - задовольнити частково.

Встановити факт того, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , доводиться рідною дочкою ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт постійного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , та ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_9 в період часу з 01.01.2004 року до часу відкриття спадщини 09 березня 2019 року включно за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 , як за членом колгоспного двору.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на 1/4 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_5 , в порядку спадкування після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами при ньому по АДРЕСА_1 .

В іншій частині позову відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца