Справа № 522/5768/19
Провадження № 2/522/1604/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого судді - Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: кредитна спілка «Кредитінвест», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: кредитна спілка «Кредитінвест», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу.

В обґрунтування позову позивач зазначає, що 10.06.2015 року кредитна спілка «Кредитінвест» звернулися до суду з позовною заявою по справі № 522/16614/15-ц, та просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № від 11.04.2008 року, укладеного між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_3 , в загальній сумі 9 624 785,68 гривень звернути стягнення на предмети іпотеки житловий будинок, загальною площею 313,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , та на житловий будинок, загальною площею 315,0 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; припинити право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на вказані об`єкти нерухомого майна у зв`язку з переходом права власності до КС «Кредитінвест»; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача різницю від загальної суми заборгованості в розмірі 3 038 085,68 гривень, а також стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

В обґрунтування даного позову кредитна спілка «Кредитінвест», посилається на те, що між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_3 11 квітня 2008 року укладено кредитний договір № , згідно з умовами якого кредитодавець зобов`язався надати грошові кошти у кредит позичальникові строком до 11 квітня 2011 року у сумі 1 792 750,00 гривень, що в еквіваленті складає 355 000,0 доларів США по курсу НБУ на день укладання цього договору, а позичальник зобов`язався повернути кредит у повному обсязі у порядку, встановленому цим договором, та сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 23 відсотків річних. Надалі було укладено додаткові договори до кредитного договору, якими змінювались окремі умови основного кредитного договору.

Кредитною спілкою «Кредитінвест» зобов`язання з надання кредитних коштів відповідно до умов кредитного договору виконано в повному обсязі, втім позичальником свої зобов`язання зі своєчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом відповідно до умов кредитного договору не виконуються, внаслідок чого станом на 03.06.2015 року за кредитним договором створилась заборгованість в загальному розмірі 9 624 785,68 гривень (дев`ять мільйонів шістсот двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень, 68 копійок).

В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_4 11 квітня 2008 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н. А. та зареєстрований в реєстрі за № 5629. Відповідно до умов вказаного іпотечного договору іпотекодавець надала в іпотеку нерухоме майно, що є її власністю, а саме: житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 , та складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку, з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 112,1кв.м., загальною площею 313,1 кв. м., № 1-3 - огорожа, належні іпотекодавцю на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н. А. 23 вересня 2004 року за реєстровим № 12886, дублікат якого виданий приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н. А. 18 травня 2006 року за реєстровим № 6415, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» у книзі 226 на стор. 36 номер запису 40933, реєстраційний № 7459792. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці 279 кв. м., яка знаходиться у фактичному користуванні. При укладенні іпотечного договору-1 було внесено відповідний запис про обтяження до Державного реєстру іпотек, що підтверджується витягом про реєстрацію у ДРІ № 18147120.

В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_1 10 грудня 2009 року укладено договір іпотеки, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н. А. та зареєстрований в реєстрі за № 14491. Відповідно до умов вказаного іпотечного договору іпотекодавець надала в іпотеку нерухоме майно, що є у її власності, а саме: житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_2 , та складається в цілому з одного житлового будинку з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 97,5 кв.м., загальною площею 315,0 кв.м., № 1-3 - огорожа, належні іпотекодавцю на підставі рішення Київського районного суду м. Одеси від 30 серпня 2006 року, яке вступило в законну силу 15 листопада 2006 року, зареєстрованого в КП «ОМБТІ та РОН» у книзі 263 на стор. 64 номер запису 40642, реєстраційний № 7461301. Вказаний житловий будинок розташований на земельній ділянці 311 кв. м., яка знаходиться у фактичному користуванні. При укладенні іпотечного договору було внесено відповідний запис про обтяження до Державного реєстру іпотек, що підтверджується витягом про реєстрацію у ДРІ № 25686275.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2016 року позов Кредитної спілки «Кредитінвест» задоволено частково.

В рахунок погашення (сплати) заборгованості за кредитним договором № від 11.04.2008 року, укладеного між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_3 , в загальній сумі 9 624 785,68 гривень (дев`ять мільйонів шістсот двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень) 68 копійок, з яких:

-заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6 095 846,11 (шість мільйонів дев`яносто п`ять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 11 копійок;

-заборгованість за відсотками в розмірі 1 924 808,61 (один мільйон дев`ятсот двадцять чотири тисячі вісімсот вісім) гривень 61 копійка;

-штрафні санкції в розмірі 1 604 130,95 (один мільйон шістсот чотири тисячі сто тридцять) гривень 95 копійок,звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 11.04.2008 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., на житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 112,1 кв.м., загальною площею 313,1 кв.м., №1-3 огорожа, належні ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., 23.09.2004 року, реєстраційний номер 12886, дублікат якого виданий цим самим приватним нотаріусом 18.05.2006 року, реєстраційний номер 6415, шляхом визнання за Кредитною спілкою «Кредитінвест» права власності на зазначений житловий будинок вартістю 3 283 400,0 (три мільйона двісті вісімдесят три тисячі чотириста) гривень.

В рахунок погашення (сплати) заборгованості за кредитним договором № від 11.04.2008 року, укладеного між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_3 , в загальній сумі 9 624 785,68 гривень (дев`ять мільйонів шістсот двадцять чотири тисячі сімсот вісімдесят п`ять гривень) 68 копійок, з яких:

-заборгованість за основною сумою боргу в розмірі 6 095 846,11 (шість мільйонів дев`яносто п`ять тисяч вісімсот сорок шість) гривень 11 копійок;

-заборгованість за відсотками в розмірі 1 924 808,61 (один мільйон дев`ятсот двадцять чотири тисячі вісімсот вісім) гривень 61 копійка;

-штрафні санкції в розмірі 1 604 130,95 (один мільйон шістсот чотири тисячі сто тридцять) гривень 95 копійок, -звернуто стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 14.06.2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., на житловий будинок АДРЕСА_2 , що складається з одного житлового будинку з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 97,5 кв.м., загальною площею 315,0 кв.м., №1-3 огорожа, належні ОСОБА_1 на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.08.2006 року (справа № 2-705/2006), що набрало законної сили 15.11.2006 року, шляхом визнання за Кредитною спілкою «Кредитінвест» права власності на зазначений житловий будинок вартістю 3 303 300,0 ( три мільйона триста три тисячі триста) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_3 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь Кредитної спілки «Кредитінвест» різницю від загальної суми заборгованості та загальної оціночної вартості предметів іпотеки в розмірі 3 038 085,68 (три мільйона тридцять вісім тисяч вісімдесят п`ять) гривень 68 копійок.

Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору за подання цього позову в розмірі 3 654,0 гривень.

Встановлено порядок виконання рішення суду, вказавши, що це рішення є підставою для реєстрації за Кредитною спілкою «Кредитінвест» права власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 112,1 кв.м., загальною площею 313,1 кв.м., №1-3 огорожа, належні ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., 23.09.2004 року, реєстраційний номер 12886, дублікат якого виданий цим самим приватним нотаріусом 18.05.2006 року, реєстраційний номер 6415;

- житловий будинок АДРЕСА_2 , що складається з одного житлового будинку з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 97,5 кв.м., загальною площею 315,0 кв.м., №1-3 огорожа, належні ОСОБА_1 на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.08.2006 року (справа № 2-705/2006), що набрало законної сили 15.11.2006 року.

Не погодившись з даним рішенням в повному обсязі, ОСОБА_1 подала до Приморського районного суду м. Одеси заяву про перегляд вищевказаного заочного рішення від 19 грудня 2017 року.

20 березня 2018 року Приморським районним судом м. Одеси було постановлено Ухвалу, |якою відхилено заяву ОСОБА_1 про перегляд вищевказаного заочного рішення.

В зв`язку з цим, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на вищевказане заочне рішення.

13 грудня 2018 року Апеляційним судом Одеської області було ухвалено постанову по справі 522/16614/15-ц, якою, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2016 року скасовано в частині задоволення позовних вимог Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та прийнято в цій чатині постанову.

В задоволення позовних вимог Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-відмовити.

В решті судове рішення залишити без змін.

В обох спірних договорах купівлі-продажу від 30.05.2017 року, які зареєстровані під номерами 1382 та 1385 вказано, що ПРОДАВЕЦЬ, а саме Кредитна спілка Кредитінвест володіє предметом договору, а саме житловим будинком АДРЕСА_2 , на праві приватної власності, на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року по справі № 522/16614/15-ц і, та в свою чергу, передає право власності, на вищевказаний житловий будинок ОСОБА_2 .

Звернення до Приморського районного суду з позовною заявою вмотивоване тим, що кредитна спілка Кредитінвест не мала права укладати вищевказані договори купівлі-продажу.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2019 року справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи проводити в загальному позовному порядку з призначенням підготовчого засідання на 17 грудня 2019 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 17 грудня 2019 року підготовче засідання закрито та призначено справу до судового розгляду по суті на 30 січня 2020 року.

30 січня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про перенесення судового засідання на іншу дату. Судове засідання відкладено на 12 березня 2020 року.

12 лютого 2020 року до суду надійшов відзив від представника ОСОБА_2 адвоката Суворової Ю.І. Відповідно до наданого відзиву відповідач позов не визнає в повному обсязі та просить суд в задоволенні позову відмовити в повному обсязі.

У судове засідання призначене на 12 березня 2020 року з`явилися представник позивача ОСОБА_5 та представник відповідача ОСОБА_6 .

Під час судового засідання сторони виступили зі вступним словом. Для сповіщення третьої особи розгляд справи відкладено на 21 квітня 2020 року.

21 квітня 2020 року сторони у судове засідання не з`явились. Розгляд справи відкладається на 09 червня 2020 року.

09 червня 2020 року від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

09 червня 2020 року сторони у судове засідання не з`явились. Розгляд справи відкладається 14 липня 2020 року.

10 липня 2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

14 липня 2020 року сторони у судове засідання не з`явились. Розгляд справи відкладається 16 вересня 2020 року.

16 вересня 2020 року сторони у судове засідання не з`явились. Розгляд справи відкладається 28 жовтня 2020 року.

Судове засідання призначене на 28 жовтня 2020 року відкладено у зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному.

У судове засідання призначене на 10 грудня 2020 року сторони не з`явились. Від ОСОБА_1 до на електронну адресу суду надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Добросовісна поведінка кожної сторони в процесі забезпечує нормальну діяльність суду та всіх осіб, що беруть участь у процесі, з`ясування матеріальної (об`єктивної) істини у кожній справі й одночасно з цим гарантує можливість здійснення процесуальних прав іншою стороною, забезпечує її інтерес щодо швидкого та правильного розгляду справи. Проте під час розгляду даної цивільної справи представники позивача та відповідача неодноразово звертались до суду з заявами про відкладення судового засідання.

Відкладення розгляду справи першочергово має на меті забезпечення реалізації принципу змагальності та гарантування доступності правосуддя. Проте в той же час занадто тривале відкладення розгляду справи призводить до затягування цивільного процесу і є перешкодою певною мірою й у доступі до суду, що є неприпустимим.

Суд вважає що у позивача було достатньо часу для збору доказів та висловлення своєї правової позиції в повному обсязі. Відповідач в свою чергу, скористався своїм правом на відзив до позовної заяви. Більш того, представники сторін виступили зі вступним словом під час судового засідання 12 березня 2020 року. Також необхідно зазначити, що суд вжив всі можливі від нього заходи для виклику сторін у судове засідання на 10 грудня 2020 року. Так, повістки про сповіщення дати судового засідання додатково надсилалися на електрону пошту представників що підтверджується довідкою від 10 листопада 2020 року. Додатково про виклик у судове засідання на номери телефонів представника позивача ОСОБА_7 та відповідача ОСОБА_8 надсилалися SMS з КП «Д3» відповідно до довідки від 10.11.2020 року.

Що стосується неявки у судове засідання КС «Кредитінвест».

Відповідно до ч.7 ст.128 ЦПК України судова повістка надсилається юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. З матеріалів справи вбачається, що на протязі всього розгляду даної цивільної справи здійснювався виклик КС «Кредитінвест» за адресою зазначеною в позовній заяві , яка одночасно зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб.

Аналізуючи матеріали справи суд встановлює, що в матеріалах справи наявні шість повідомлень про вручення судових документів, включаючи повістки про виклик у судове засідання, які надсилалися на адресу третьої особи відповідно до положень ст.128 ЦПК, однак з шести повідомлень вручено було лише одне. Така ситуація зі сповіщенням третьої особи як неотримання судової кореспонденції, може бути розцінено судом як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про зловживання процесуальними правами учасника справи, які направлені на перешкоджання здійснення своєчасного розгляду справи.

Крім того ,суд звертає увагу на наступне.

10 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання від представника КС «Кредитінвест» про ознайомлення з матеріалами справи. Відповідно до розписки наявної на клопотанні про ознайомлення з матеріалами справи представник КС «Кредитінвест» - адвокат Попелюк В.П. 17 листопада 2020 року був ознайомлений з матеріалами справи, отже знав про дату та час судового засідання ( в матеріалах справи наявні довідка про відкладення судового засідання від 02.11.2020 року, довідка від 10.11.2020 про SMS - сповіщення, довідка від 10.11.2020 року про повідомлення сторін шляхом надіслання повістки електронною поштою в яких наявна дата наступного судового засідання).

Ефективність судового захисту залежить не тільки від досконалості процедури розгляду судами справ, а й від поведінки осіб, які беруть участь у справі, сумлінного здійснення ними своїх процесуальних прав і обов`язків.

Проблеми, пов`язані із недобросовісним виконання своїх процесуальних обов`язків та зловживанням процесуальним правом, можуть ущемити право кожного на судовий розгляд протягом розумного строку, що захищається гарантіями статті 6 Конвенції Про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р.

Добросовісне здійснення цивільних процесуальних прав потребує від осіб, котрі беруть участь у справі, такої реалізації прав, яка відповідала б їхньому призначенню та здійснювалась у спосіб, визначений цивільним процесуальним законом, не завдавала б шкоди правам інших учасників цивільного процесу.

Критеріями добросовісної поведінки учасників процесуальних правовідносин є здійснення прав і обов`язків у відповідності до норм процесуального законодавства; усвідомлення сутності процесуальних правовідносин як відносин, що виникли з метою здійснення правосуддя у цивільній справі; в) відмова від реалізації своїх процесуальних прав та обов`язків з метою зловживання ними.

Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В тому числі, суд враховує вимоги ст. 80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду.

У зв`язку з неявкою у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, суд, у відповідності з ч. 2 ст. 247, ст. 280 ЦПК України, постановив здійснювати розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та за письмовою згодою позивача у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів.

Дослідивши матеріали справи суд встановив наступне.

10.06.2015 року кредитна спілка «Кредитінвест» звернулися до суду з позовною заявою та просили в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № від 11.04.2008 року, укладеного між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_3 , в загальній сумі 9 624 785,68 гривень звернути стягнення на предмети іпотеки житловий будинок, загальною площею 313,1 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_4 , та на житловий будинок, загальною площею 315,0 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ОСОБА_1 ; припинити право власності ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на вказані об`єкти нерухомого майна у зв`язку з переходом права власності до КС «Кредитінвест»; стягнути з ОСОБА_3 на користь позивача різницю від загальної суми заборгованості в розмірі 3 038 085,68 гривень, а також стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2016 року позов Кредитної спілки «Кредитінвест» задоволено частково.

Встановлено порядок виконання рішення суду, вказавши, що це рішення є підставою для реєстрації за Кредитною спілкою «Кредитінвест» права власності на:

- житловий будинок АДРЕСА_1 , що складається в цілому з одного кам`яного житлового будинку з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 112,1 кв.м., загальною площею 313,1 кв.м., №1-3 огорожа, належні ОСОБА_4 на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іллічовою Н.А., 23.09.2004 року, реєстраційний номер 12886, дублікат якого виданий цим самим приватним нотаріусом 18.05.2006 року, реєстраційний номер 6415;

- житловий будинок АДРЕСА_2 , що складається з одного житлового будинку з каміння під літ. «А», загальною житловою площею 97,5 кв.м., загальною площею 315,0 кв.м., №1-3 огорожа, належні ОСОБА_1 на підставі рішення Київського районного суду міста Одеси від 30.08.2006 року (справа № 2-705/2006), що набрало законної сили 15.11.2006 року.

30 травня 2017 року відповідно до договорів купівлі-продажу які зареєстровані під номерами 1382 та 1385 вказано, що Кредитна спілка Кредитінвест передає будинок АДРЕСА_2 , на праві приватної власності, на підставі заочного рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29.12.2016 року по справі № 522/16614/15-ц ОСОБА_2 .

13 грудня 2018 року Апеляційним судом Одеської області було ухвалено постанову по справі 522/16614/15-ц, якою, апеляційну скаргу ОСОБА_1 було задоволено.

Заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 29 грудня 2016 року скасовано в частині задоволення позовних вимог Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та прийнято в цій чатині постанову.

В задоволення позовних вимог Кредитної спілки «Кредитінвест» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором-відмовлено.

Згідно ст. 36 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», Верховний Суд є найвищим судом у системі судоустрою України, який забезпечує сталість та єдність судової практики у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом. Верховний Суд, зокрема, здійснює аналіз судової статистики, узагальнення судової практики; забезпечує однакове застосування норм права судами різних спеціалізацій у порядку та спосіб, визначені процесуальним законом.

Велика палата Верховного Суду в своїй постанові від 21.03.2018 р. та постанові від 23.05.2018 р., вказала, що у статті 12 Закону ЗУ «Про іпотеку» передбачено, що в разі порушення іпотекодавцем обов`язків, установлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом.

Стаття 33 цього Закону передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Тобто законом передбачено чітко визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання.

Згідно зі статтею 36 Закону «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Отже, сторони в договорі чи відповідному застереженні можуть передбачити як передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в позасудовому порядку, так і надання іпотекодержателю права від свого імені продати предмет іпотеки як за рішенням суду, так і на підставі відповідного застереження в договорі про задоволення вимог іпотекодержателя чи застереження в іпотечному договорі на підставі договору купівлі-продажу.

При цьому Верховний Суд констатував, що стаття 37 ЗУ «Про іпотеку» не передбачає виникнення права власності на предмет іпотеки за іпотекодержателем на підставі рішення суду.

Право іпотекодержателя на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки шляхом прийняття його у свою власність на підставі іпотечного договору є позасудовим способом захисту і не передбачено як спосіб захисту права шляхом звернення до суду (фактично про встановлення права за рішенням суду) ні статтею 16 ЦК України, ні ЗУ «Про іпотеку», ні договором, укладеним між сторонами.

Верховний Суд підтвердив висновок, що можливість виникнення права власності за рішенням суду передбачена лише у статтях 335 та 376 ЦК України. В усіх інших випадках право власності набувається з інших не заборонених законом підстав, зокрема з правочинів (частина перша статті 328 ЦК України), а ст. 392 ЦК України, у якій ідеться про визнання права власності, не породжує, а підтверджує наявне в позивача право власності, набуте раніше на законних підставах, у тому випадку, якщо відповідач не визнає, заперечує або оспорює наявне в позивача право власності, а також у разі втрати позивачем документа, який посвідчує його право власності.

Згідно усталеної практики Верховного Суду, скасований судовий акт не породжує жодних правових наслідків з моменту його ухвалення (див. Постанова Верховного Суду по справі №643/9788/13-ц від 06 листопада 2019 року).

Отже суд приходить до висновку, що КС «Кредитінвест» не мала законних підстав укладати договори купівлі-продажу стосовно майна, яке відповідно до чинного законодавства не мало їм належати.

Відповідно до ст. 215 ЦК України якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В даному випадку суд приходить до висновку що підставою недійсності правочину є неодержання в момент вчинення правочину сторонами вимоги, яка встановлена ч.1 ст. 203 ЦК України, а саме про те, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Згідно з ч.1 ст.216 ЦК України, недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», суд, за змістом статті 216 ЦК та виходячи із загальних засад цивільного законодавства, може застосувати з власної ініціативи реституцію як наслідок недійсності оспорюваного правочину.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення,зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Виконання судового рішення є проявом того реального рівня захисту прав свобод та інтересів особи, який може забезпечити держава. У зв`язку з цим для захисту порушеного права позивача суд вбачає за необхідне зобов`язати ОСОБА_2 та Кредитну спілку «Кредитінвест» повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання Договору №1382 від 30.05.2017 року., Договору №1385 від 30.05.2017 року.

Виходячи з вищевикладеного суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: кредитна спілка «Кредитінвест», про визнання недійсними договорів купівлі-продажу №1382 та №1385 від 30.05.2017 року задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу №1382 від 30.05.2017 року, укладений між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_2 .

Визнати недійсним договір купівлі-продажу №1385 від 30.05.2017 року, укладений між Кредитною спілкою «Кредитінвест» та ОСОБА_2 .

Зобов`язати, згідно положень статті 216 ЦК України, ОСОБА_2 та Кредитну спілку «Кредитінвест» повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання Договору №1382 від 30.05.2017 року., Договору №1385 від 30.05.2017 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 21.12.2020 року.

Суддя А.В. Науменко

10.12.20