Справа № 565/244/20
Провадження № 2/565/346/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області під головуванням

судді Демчини Т.Ю.

з участю секретаря судового засідання Ковальчук В.С.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі судових засідань Кузнецовського міського суду Рівненської області у спрощеному провадженні з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів та припинення стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивач пред`явив до суду позов до ОСОБА_2 з вимогами стягнути з аліменти на його користь на утримання неповнолітніх дітей сторін ОСОБА_3 , 2008 р.н., та ОСОБА_4 , 2009 р.н., у розмірі 1/3 частки доходу відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття, та про припинення стягнення аліментів з нього на користь ОСОБА_2 на утримання цих неповнолітніх дітей за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.02.2016. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що сторони перебували у шлюбі, у якому народилось двоє дітей, в подальшому шлюб між сторонами розірвано, діти залишились проживати з матір`ю. Проте з травня 2019 року діти проживають разом з позивачем та перебувають на його повному утриманні, мати дітей матеріально їх утримувати не допомагає, що стало підставою для звернення до суду з позовом про стягнення з неї аліментів на утримання дітей. Після розірвання шлюбу за судовим рішенням з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягувались аліменти на утримання неповнолітніх дітей, на даний час виконавчий лист про їх стягнення повернуто стягувачеві за її заявою, проте така обставина не позбавляє ОСОБА_2 права в подальшому повторно пред`явити його до виконання, у зв`язку з чим існує потреба припинити судовим рішенням стягнення аліментів.

У відзиві на позов ОСОБА_2 зазначає, що не заперечує проти задоволення вимоги про стягнення з неї аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх дітей у розмірі, запропонованому позивачем, проте вимогу про припинення стягнення з нього аліментів вважає передчасною, оскільки обставини в подальшому можуть змінитись, і тягар утримання дітей може знову нести вона, що вимагатиме додаткових зусиль для нового звернення до суду з відповідним позовом.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 повністю підтримав позовні вимоги та з викладених у позові підстав просив суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримала свою позицію, викладену у відзиві на позов.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши надані сторонами докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. При цьому суд встановив та врахував наступне.

Судом встановлено, що сторони з 23.11.2007 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 02.02.2016.

Свідоцтвами про народження серії НОМЕР_1 від 18.03.2008 та серії НОМЕР_2 від 07.12.2009, виданими відділом РАЦС Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області, підтверджується, що позивач ОСОБА_1 та відповідачка ОСОБА_2 являються батьками неповнолітніх дітей - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

З довідки відділу реєстрації виконавчого комітету Вараської міської ради №894-05 від 21.02.2020 вбачається, що неповнолітні діти сторін зареєстровані за місцем реєстрації їх батька ОСОБА_1 Учасниками процесу не оспорюється, що з липня 2019 року діти фактично проживають з батьком, який несе витрати на їх утримання, забезпечує їх усім необхідним для гармонійного розвитку, навчання, харчування.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Статтею 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

З урахуванням змісту позовних вимог, позиції позивача, а також беручи до уваги працевлаштованість відповідача, суд прийшов до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 аліментів у частці від її доходу.

Вирішуючи питання про розмір аліментів, що підлягають стягненню, суд враховує матеріальний стан сторін, задовільний стан їх здоров`я, відсутність у відповідачки інших утриманців, крім спільних з позивачем неповнолітніх дітей, бере до уваги заробіток ОСОБА_2 , встановлений з довідки управління освіти виконавчого комітету Вараської міської ради № 145 від 30.03.2020, який на момент розгляду справи складає 4997,92 грн.

З урахуванням вищезазначених обставин, а також визнання відповідачкою позовних вимог у цій частині, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з неї аліментів на користь позивача на утримання неповнолітніх дітей сторін у запропонованому ним розмірі - 1/3 частини її щомісячного заробітку.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23.02.2016, яке набрало законної сили 10.03.2016, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2/5 частин його щомісячного заробітку, починаючи з 29.01.2016 і до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Із змісту вказаного судового рішення вбачається, що при вирішенні питання про стягнення аліментів суд враховував, що неповнолітні діти сторін на час його винесення проживали разом з матір`ю та перебували на її утриманні.

Як встановлено судом під час розгляду даної справи, такі обставини з часом змінились, і на час пред`явлення ОСОБА_1 позову діти сторін проживають разом з ним та перебувають на його утриманні.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Питання припинення стягнення за судовим рішенням, яке набрало законної сили, аліментів на користь одного з батьків на утримання неповнолітніх дітей у разі зміни обставин, що стали підставою для їх стягнення, Главою 15 СК України не врегульоване.

Відповідно до ст.10 СК України, якщо певні сімейні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами або домовленістю (договором) сторін, до них застосовуються норми цього Кодексу, які регулюють подібні відносини (аналогія закону).

Такою нормою СК України, яка регулює подібні відносини, на думку суду є ст.82 СК України, положення якої встановлюють підстави припинення права одного з подружжя на утримання. Так, відповідно до ч.3 ст.82 СК України, право одного з подружжя на аліменти, які були присуджені за рішенням суду, може бути припинено за рішенням суду, у випадку, якщо одержувач аліментів перестав потребувати матеріальної допомоги.

Оскільки, як встановлено судом, з часу набрання законної сили судовим рішенням про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 діти сторін припинили проживати з матір`ю та перебувати на її утриманні, потреба у матеріальній допомозі на їх утримання у відповідачки ОСОБА_2 від батька дітей - позивача ОСОБА_1 відпала.

Судом встановлено, що постановою головного державного виконавця Вараського міського відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) ВП № 50536299 від 21.02.2020, виконавчий лист Кузнецовського міського суду Рівненської області №565/116/16-ц від 10.03.2016 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2/5 частин його щомісячного заробітку, починаючи з 29.01.2016 і до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, повернуто стягувачу ОСОБА_2 за її заявою на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження».

Вказана обставина повернення виконавчого листа стягувачу ОСОБА_2 не може бути підставою для відмови у задоволенні вимоги ОСОБА_1 про припинення стягнення аліментів на її користь, оскільки відповідно до ч.5 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

При цьому суд враховує, що у разі, якщо в подальшому тягар утримання дітей сторін буде нести відповідачка ОСОБА_2 , питання стягнення аліментів з позивача ОСОБА_1 може бути вирішене в порядку ст.180 СК України, ст.273 ЦПК України шляхом пред`явлення нею нового позову.

Судові витрати слід стягнути з відповідачки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 206, 258-259, 263-265, 273, 274, 277, 279, 352, 354, 430 ЦПК України, ст.ст.10, 83, 180-183, 191 СК України, суд -

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ) на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 02 березня 2020 року і до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Припинити стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 23 лютого 2016 року у розмірі 2/5 частин заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 1681 (одну тисячу шістсот вісімдесят одну) грн. 60 коп. судового збору.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст.358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, у тому числі щодо подання заяви про перегляд заочного рішення, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги продовжуються на строк дії такого карантину.

Головуючий суддя: Т.Ю.Демчина