ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2-ві/753/30/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" грудня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Мицик Ю.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Коренюк А.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні судді Дарницького районного суду м. Києва Коренюк А.М. знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

09.12.2020 через канцелярію суду позивачем було подано заяву про відвід судді Коренюк А.М. Відвід обґрунтований тим, що суддею Коренюк А.М. 22.07.2020 було постановлено ухвалу суду про залишення позовної заяви без руху, яка є неправомірною та такою, що не відповідала дійсним обставинам справи, оскільки з матеріалів позовної заяви вбачається, що позов недоліків не містив. Крім того, ухвалою суду від 18.03.2020 за клопотанням представника відповідача 2 у вказаній справі було призначено комплексну судову автотоварознавчу та автотехнічну експертизи. Однак при винесені вказаної ухвали суддею Коренюк А.М. не надано жодної оцінки усним запереченням позивача стосовно призначення експертизи. Не погодившись з вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої постановою Київського апеляційного суду м. Києва від 18.06.2020 ухвалу Дарницького районного суду м. Києва від 18.03.2020 залишено без змін, а справа повернута до суду першої інстанції. 17.09.2020 на адресу позивача надійшло клопотання експерта з уточненням організаційних питань щодо проведення експертизи та з вимогою надати необхідну інформацію та автомобіль на дослідження. На виконання вказаного клопотання 21.09.2020 позивачем на адресу суду надані необхідні документи. В подальшому, будь-яких повідомлень про дату, час та місце проведення експертизи йому не надходило. Однак, 24.11.2020 після ознайомлення з матеріалами справи позивачу стало відомо, що справа повернута до суду 30.10.2020 з повідомленням експерта про неможливість проведення експертизи через ненадання запитуваних документів та автомобіля для огляду.

Вважає, що суддя не може в подальшому розглядати справу, оскільки такі системні порушення процесуального законодавства допущені суддею Коренюк А.М. викликають у позивача сумніви у неупередженості та об`єктивності судді.

Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 09.12.2020 заяву відповідача про відвід судді визнано необґрунтованою та передано вирішення питання про відвід головуючого судді по справі іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11.12.2020 вирішення питання про відвід передано судді Мицик Ю.С. 21.12.2020.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове за сідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Суд не вбачає необхідності повідомляти учасників справи про судове засідання, а тому відповідно до вимог ч. 8 ст. 40 ЦПК України розгляд даної заяви проводиться без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про відвід судді, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, практики Європейського суду з прав людини, джерелом якої є відповідні рішення, що будуть наведені далі слід зазначити наступне.

Стаття 6 § 1 Конвенції, вимагає суд у межах своїх повноважень бути неупередженим. Неупередженість зазвичай означає відсутність упередженості або суб`єктивного ставлення, що може бути оцінене багатьма способами (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 43; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 93. Принципи незалежності і безсторонності тісно взаємопов`язані і, відповідно до обставин, можуть потребувати загальної перевірки (Sacilor-Lormines v. France (Сасілор-Лормін проти Франції), § 62; OleksandrVolkov v. Ukraine (Олександр Волков проти України), § 107.

Існування неупередженості повинно бути визначено за наступними критеріями (Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 93: - суб`єктивний тест, що вивчає персональні перконання і поведінку конкретного судді, з метою визначення чи існувало неупереджене або суб`єктивне ставлення судді у конкретній справі; - також, відповідно до об`єктивного тесту визначається чи суд, а також, серед іншого, його структура, забезпечила відповідні гарантії для виключення легітимних сумнівів стосовно його неупередженості.

Однак не існує суттєвої відмінності між суб`єктивною і об`єктивною неупередженістю, оскільки дії судді можуть не лише спричинити об`єктивну підозру незалежного наглядача стосовно безсторонності (об`єктивний тест), але також стосуватись питання персональних переконань судді (суб`єктивний тест).

Застосовуючи суб`єктивний тест, Суд неодноразово постановляв, що «особиста неупередженість судді повинна вважатись присутньою, доки не доведено протилежного» (Le Compte, Van Leuven and DeMeyere v. Belgium (ЛеКомт, Ван Левені Де Мейер проти Бельгії), § 94. Що стосується необхідного доказу, Суд, наприклад, вважав за необхідне визначити, чи виявляв суддя негативне ставлення (Buscemi v. Italy (Бушемі проти Італії), §§ 67-68.

Принцип персональної неупередженості і об`єктивності суду давно доведений практикою Суду (Le Compte, VanLeuven and De Meyere v. Belgium (Ле Комт, Ван Левен і Де Мейер проти Бельгії), § 58; Driza v. Albania (Дріза проти Албанії), § 75.

Повинно бути визначено, окремо від поведінки судді, чи існують очевидні факти, що можуть поставити під сумнів його безсторонність.

Позиція зацікавленої сторони є важливою, але не вирішальною. Вирішальним є наявність обґрунтованості сумніву у неупередженості суду (Wettstein v. Switzerland (Ветштайн проти Швейцарії), § 44; PablaKy v. Finland (Пабла Кю проти Фінляндії),§ 30; Micallef v. Malta (Мікалефф проти Мальти), § 96.

Існують дві можливі ситуації, за яких може виникнути питання щодо недостатньої неупередженості суду: - перша стосується функціональної природи і питань, наприклад виконання різних функцій у межах судового процесу однією і тією ж особою, або ієрархічні та інші зв`язки з іншими учасниками проваджень. Друга - індивідуального характеру і є результатом поведінки суддів у конкретній справі, про що і зазначив заявник у своїй заяві про відвід.

Статтею 36 ЦПК України встановлений перелік підстав для відводу (самовідводу) судді у цивільній справі.

Серед таких підстав законодавець зазначає, зокрема, пряму чи побічну заінтересованість судді в результаті розгляду справи та існування інших обставин, що викликають сумнів в його неупередженості або об`єктивності.

Підставою для відводу судді заявником визначено те, що суддею було допущено порушення норм процесуального закону під час винесення ухвали про залишення позову без руху, прийняття рішення про призначення експертизи, та впродовж розгляду справи.

Водночас з описаних у заяві відповідача обставин не вбачається зацікавленості, необ`єктивності або упередженості судді Коренюк А.М., а незгода з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу (ч. 4 ст. 36 ЦПК України).

У висновку № 3 Консультативної ради європейських суддів щодо принципів та правил, які регулюють професійну поведінку суддів, зокрема, питання етики, несумісної поведінки та безсторонності, зазначено, що за загальним принципом судді повинні персонально бути повністю звільненими від відповідальності стосовно претензій, що пред`являються їм у зв`язку з добросовісним здійсненням ними своїх функцій. Судові помилки щодо юрисдикції чи процедури судового розгляду і визначенні чи застосуванні закону, здійсненні оцінки свідчень повинні вирішуватися за допомогою апеляції.

За таких обставин, суд дійшов висновку про необґрунтованість заявленого відводу, оскільки заявником не надано доказів існування критеріїв суб`єктивної чи об`єктивної безсторонності судді, а відтак заява про відвід задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись стст. 33, 36, 39, 40, 260, 261 Цивільного процесуального кодексу України, суддя,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Коренюк А.М. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Моторно (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_2 про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СУДДЯ: МИЦИК Ю.С.