Справа № 463/6669/19
Провадження № 2/463/311/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Жовніра Г.Б.,

з участю секретаря судового засідання Кавецького А.В.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми "АС" про стягнення коштів, -

встановив:

позивачка звернулася до суду із позовом до відповідача про стягнення пені у розмірі 417 729, 92 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що10 квітня 2017 року між нею та Приватним підприємством Виробничо-комерційна фірма «АС» було укладено договір підряду № 09-04/17. За умовами цього договору Приватне підприємство ВКФ «АС» зобов`язувалось виконати ремонтно-оздоблювальні роботи приміщень квартири АДРЕСА_1 . Згідно п. 2.1. договору, виконання робіт та послуг, які є предметом цього Договору, здійснюється відповідно до календарного плану з 19 квітня 2017 року по 25 серпня 2017 року. Сторонами погоджено, що вартість робіт складає 279 174, 83 грн.

26 березня 2018 року між сторонами було укладено додаткову угоду № 1 до договору підряду № 09-04/17 від 10.04.2017р., якою вартість робіт за договором підряду було збільшено до 470 504, 85 грн. Водночас, цією додатковою угодою було внесено зміни до графіку виконання робіт дату закінчення робіт перенесено з 26.03.2017р. на 30.04.2018р.

Крім того, позивачка зазначає, що станом на звернення до суду із вказаним позовом нею було сплачено кошти в розмірі 430 504, 85 грн., до оплати залишилося 40 000, 00 грн.

Оскільки, роботи не були виконані відповідачем в строк до 30 квітня 2018 року та не були закінчені належним чином по дату звернення до суду із позовом, позивачка вважає, що має право на відшкодування пені за порушення строків виконання робіт, відповідно до п. 6.1. Додаткової угоди до договору підряду, за період з 01 травня 2018 року по 07 серпня 2019 року у розмірі 417 729, 92 грн.

Ухвалою судді від 13 серпня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

20 вересня 2019 року на адресу суду поступив відзив на позовну заяву, відповідно до якого представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Аргументує тим, що 26 березня 2018 року між позивачкою та відповідачем укладено Додаткову угоду № 1 до Договору підряду № 09-04/17 від 10.04.2017р. Зі змісту якої вбачається, що станом на дату укладення Додаткової угоди у Замовника перед Підрядником виникла заборгованість у розмірі 29 226, 00 грн. Після укладення додаткової угоди у квітні 2018 року Підрядником виконувались роботи, складались та надавались Замовнику Акти приймання виконаних будівельних робіт. Однак, Замовник відкладав момент повернення Підряднику підписаних актів та не проводив розрахунків. Таким чином, оскільки зі сторони позивачки мала місце затримка оплати за виконані і здані роботи, відповідач, керуючись п. 5.3. Договору підряду, призупинив виконання робіт до моменту погашення заборгованості. А тому, саме неналежне виконання позивачкою своїх зобов`язань в частині своєчасності проведення розрахунків за виконані/здані роботи стало підставою для призупинення Підрядником виконання робіт, право на яке сторонами погоджено Договором підряду (п.5.3.).

Крім того, зазначає, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження внесення нею коштів в банк на розрахунковий рахунок Підрядника, як це передбачено п. 5.1. Договору підряду та, відповідно, проведення нею повного розрахунку за виконані роботи, що є додатковим підтвердженням наявності в останньої заборгованості перед Відповідачем та підставності призупинення виконання робіт.

04 жовтня 2019 року представник позивача ОСОБА_1 , подав відповідь на відзив, відповідно до якої зазначив, що відповідачем, вказуючи про призупинення виконання робіт з підстав затримки позивачкою оплати, не надано жодних доказів у підтвердження належного виконання відповідачем робіт і доказів отримання належно складених та підписаних актів, на підставі яких у відповідності до п. 5.1. Договору № 09-04/17 мав здійснюватися розрахунок. Вказав, що відповідачем також не надано жодних доказів щодо повідомлення позивачки, як Замовника, про прийняття рішення щодо призупинення виконання робіт та про причини і підстави такого призупинення.

24 жовтня 2019 року через канцелярію суду надійшло клопотання від представника відповідача ОСОБА_2 про виклик та допит свідків.

В підготовче засідання позивач не з`явилась. Представник позивача подав заяву у якій просить долучити до матеріалів справи копію листа з Головного управління ДПС України від 07.11.2019р. та проводити підготовче засідання без його участі, закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті. Крім того, долучено заперечення на клопотання про виклик свідків від 24.10.2019р..

Представник відповідача 20 листопада 2019 року подала заяву про проведення підготовчого засідання без її участі та не заперечила проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду по суті. Окрім того, просила суд задоволити клопотання про виклик свідків від 24.10.2019р.

20 листопада 2019 року суд ухвалив закрити підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду. Задоволено клопотання представника відповідача від 24.10.2019р. про виклик в судове засідання свідків: ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав з мотивів наведених у позовній заяві. Пояснив, що у визначений додатковою угодою строк до 30.04.2018 р., передбачені домовленістю сторін роботи, відповідачем не виконані. В зв`язку з чим позивачка, керуючись п. 6.1 додаткової угоди від 26.03.2018 р., здійснила нарахування пені за період з 01.05.2018 р. по день звернення до суд 09.08.2019 р. в розмірі 417729,92 грн. Підтвердив, що на момент укладення додаткової угоди від 26.03.2018 р. ОСОБА_3 заборгувала відповідачу кошти в сумі 29226 грн. Вказані кошти, разом із завдатком в розмірі 50000 грн., були сплачені позивачкою, в день укладення додаткової угоди 26.03.2018 р. працівнику ПП «АС» - ОСОБА_6 з приводу чого останній надав відповідну розписку. Оскільки згідно укладених між сторонами договорів належним підтвердженням виконання робіт являється складений відповідачем акт приймання виконаних будівельних робіт, які в період з 26.03.2018 р. по 30.04.2018 р. не надавались та відсутні в матеріалах справи, вважає доведеним факт невиконання відповідачем взятих на себе зобов`язання у визначенні додатковою угодою строки. Зазначив, що після укладення додаткової угоди, позивач отримала від відповідача три акти приймання виконаних будівельних робіт лише 16 лютого 2019 р., які було надіслано поштою. Підтвердив, що у відповідності до умов додаткової угоди, позивач була зобов`язана сплатити відповідачу ще 40000 грн., однак оскільки роботи не завершено у визначенні строки, а вказані акти приймання виконаних будівельних робіт надано на значно більшу суму та щодо додаткових робіт, які не передбачені угодою між сторонами, позивач вказані кошти не сплачувала. Враховуючи наведене просить позовні вимоги задоволити.

Представник відповідача проти позову заперечила в повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Додатково в судовому засіданні пояснила, що після підписання сторонами 26 березня 2018 року додаткової угоди до Договору підряду, незважаючи на те, що в Замовниці перед Підрядником була заборгованість за попередньо виконані роботи у розмірі 29 226, 00 грн. (п. 2 додаткової угоди до договору підряду) відповідачем у квітні 2018 року були виконані, окрім робіт в межах кошторисної вартості, ще і додаткові роботи, потреба у виконанні, яких виникала в процесі. Загалом у квітні 2018 року відповідачем було виконано робіт на загальну суму 165 652, 59 грн. Додаткові роботи замовлялися позивачкою, їй було відомо про їх виконання та такі приймались останньою без будь-яких зауважень. Відповідачем неодноразово надавались позивачці акти виконаних робіт, однак остання не поспішала їх підписувати та проводити розрахунки. А тому, наявність в Позивачки заборгованості перед Відповідачем у розмірі 29 226, 00 грн. (за проведені роботи до 26 березня 2018 року) та 165 652, 59 грн. (за роботи проведені в квітні 2018 року) стала підставою для призупинення Підрядником виконання робіт. З приводу наявної в матеріалах справи розписки від 26.03.2018 року наданої ОСОБА_6 повідомила, що вказані кошти відповідач не отримував, а зазначена особа на отримання таких не уповноважувалась.

На момент прийняття підрядником рішення про призупинення робіт останньому залишилось виконати незначний обсяг робіт по усуненню наступних дефектів: тріщини на стелі першого рівня; місця пошкодження декоративної штукатурки на стінах і стелі; місця затоплення на стелі в кухні.

Крім цього, зазначила, що в листі від 20 лютого 2019 року, який позивачка направила на адресу відповідача, остання не заперечила факт виконання підрядником робіт, а лише зазначила про те, що такі роботи перевищують кошторисну вартість зафіксовану у додатковій угоди та просила надати акт на суму 40 тис. грн.

Заслухавши пояснення сторін, покази свідків, дослідивши подані докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дослідивши та перевіривши усі обставини справи, на які сторони посилаються, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст. ст. 77-79 ЦПК України.

Судом встановлено, що 10 квітня 2017 року між ОСОБА_3 та Приватним підприємством виробничо-комерційна фірма «АС» було укладено Договір підряду № 09-04/17 (а.с.5-6). Відповідно до п. 1.1. якого, Підрядник зобов`язується виконати ремонтно-оздоблювальні роботи приміщень квартири АДРЕСА_2 , а Замовник зобов`язується своєчасно прийняти об`єкт та оплатити роботи та послуги, визначені у пункті 1.2. цього Договору.

Пунктами 2.1. та 3.1. Договору підряду сторонами погоджено, що виконання робіт та послуг здійснюється у термін з 19 квітня 2017 року по 25 серпня 2017 року та вартість робіт становить 279 174, 83 грн.

Згідно п. 5.1. Договору підряду розрахунки за договором підряду здійснюються шляхом внесення Замовником коштів в банк на розрахунковий рахунок Підрядника протягом п`яти банківських днів з дня підписання акта приймання виконаних будівельних робіт (Форма КБ-2в) та фактично наданих послуг, а також Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (Форма КБ-3), та або у випадку згідно з п. 4.5. даного Договору.

Відповідно до п. 5.3 договору підряду, у випадку затримки оплати за виконані і здані Підрядником роботи в термін більше десяти робочих днів, Підрядник має право в односторонньому порядку призупинити виконання робіт до моменту погашення заборгованості.

26 березня 2018 року між позивачкою та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору підряду № 09-04/17 від 10 квітня 2017 року. Вказаною додатковою угодою сторони погодили, що виконання робіт, які є предметом договору підряду здійснюється у термін з 26.03.2017р. по 30 квітня 2018 року, а вартість робіт згідно цього договору, з урахуванням підписаних Замовником актів на основні роботи враховані кошторисом, актів на додаткові роботи, Кошторису на завершення робіт, а також суми коштів наданих Замовником на виконання робіт становить 470 504, 85 грн.

Крім того, сторонами погоджено, що до початку продовження робіт зазначених в кошторисі на завершення робіт Замовник проводить повний розрахунок за попередньо виконані роботи в сумі 29 226, 00 грн. та вносить аванс на виконання робіт згідно кошторису. Усі інші умови Договору підряду № 09-04/17 від 10.04.2017р., не змінені цією угодою, залишаються в силі.

Як вбачається, із матеріалів справи, позивачкою не надано належних та допустимих доказів на підтвердження проведення нею оплати заборгованості за попередньої виконані роботи та внесення авансу, у спосіб визначений п. 5.1. Договору підряду, на виконання зобов`язань визначених сторонами у додатковій угоді до договору підряду.

Згідно ч. 1 ст. 629 ЦК України: «Договір є обов`язковим для виконання сторонами».

А відтак, зважаючи на наявність в позивачки заборгованості перед відповідачем, в останнього виникло право в односторонньому порядку призупинити виконання робіт до моменту погашення заборгованості.

Судом не береться до уваги надана позивачкою, на підтвердження факту оплати заборгованості за договором підряду, розписка від 26.03.2018 року, оскільки, договором підряду від 10 квітня 2017 року не передбачено можливості проведення розрахунку за проведені роботи, шляхом передачі грошових коштів готівкою третім особам, що не є сторонами договору, позивачкою не доведено наявність в особи, яка вказана в розписці, повноважень на отримання грошових коштів на виконання зобов`язань згідно договору підряду. Більш того в судовому засіданні представник відповідача категорично заперечила отримання вказаних коштів відповідачем.

Крім того, судом встановлено, що 14 лютого 2019 року відповідачем було направлено на адресу позивачки акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 165 652, 59 грн.

Після отримання позивачкою 16 лютого 2019 року вказаних актів, останньою було надано відповідачу відповідь від 20 лютого 2019 року. У вказаній відповіді позивачкою зазначеною про те, що сторонами погоджено твердий кошторис, збільшення вартості кошторису із нею погоджено не було та надані для підпису акти приймання виконаних будівельних робіт за 2018 рік на суму більше як на 40 000, 00 грн. нею підписуватись не будуть, оскільки за умовами договору, підрядник не може вимагати відшкодування витрат, якщо збільшення кошторису не було погоджено сторонами. У вказаній відповіді позивачка також вказала, що на день складання відповіді нею сплачено 430 504, 85 грн. за договором підряду № 09-04/17, до оплати залишилося 40 000, 00 грн. та наполягла на надісланні на її адресу довідки (розрахунок) про суму сплачених нею коштів за договором підряду № 09-04/17 та акту приймання виконаних будівельних робіт на суму 40 000, 00 грн.

При цьому, позивачкою не вказано, що роботи перелічені в надісланих актах відповідачем не виконувались чи виконувались з порушенням визначених строків.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 , суду пояснив, що працював виконробом на об`єкті, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . В його функції входило забезпечення даного об`єкту будівельними матеріалами. Вказаний об`єкт бригада покинула в кінці квітня 2018 року, на той момент об`єкт був придатний до проживання. Він не бачив жодного разу, як замовниця чи її чоловік проводять розрахунок за виконані роботи.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 , дав показання про те, що організовував будівельні роботи на об`єкті, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 . До кінця квітня 2018 року бригада, під його керівництвом, виконувала будівельні роботи, в тому числі, і додаткові роботи, потреба у виконанні яких виникала в процесі. Контроль за якістю та кількістю виконання робіт здійснювала як безпосередньо ОСОБА_8 , так і її чоловік - ОСОБА_9 . Роботи приймались без зауважень. Після закінчення робіт він передав замовниці акти, які вона не повернула, про причини не повідомила, лише зазначила, що самостійно узгодить це питання із керівництвом підприємства. Вказаний об`єкт бригада покинула в кінці квітня 2018 року, на той момент усі роботи були завершені, об`єкт був готовий до проживання. Він не був свідком передання ОСОБА_10 коштів будь-кому із працівників Підприємства.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що відповідачем виконувались роботи, після підписання в березні 2018 року додаткової угоди до договору підряду. Підтвердженням цього є те, що отримавши акти приймання виконаних будівельних робіт на загальну суму 165 652, 59 грн. позивачка не заперечила, що такі роботи не виконувались та, відповідно, відсутності в неї обов`язку по оплаті. Більш того, позивач визнала той факт, що до оплати залишилось 40 000, 00 грн. та зазначила про необхідність надання акту на зазначену суму. А тому, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення з відповідача пені за несвоєчасне виконання робіт за договором підряду та безпідставність позовних вимог.

Крім того, суд звертає увагу на те, що п. 4.8. Договору підряду Замовник наділений правом посилати своїх представників на місце провадження робіт для перевірки термінів їх виконання і дотримання Підрядником вимог проектно-кошторисної документації. Проте, в матеріалах справах відсутні докази фіксування позивачкою або її представником наявності порушень зі сторони відповідача чи надсилання останньому вимоги про дотримання узгоджених сторонами термінів виконання робіт, що є додатковим підтвердженням недоведеністю позивачкою обставин на, які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами.

Пунктом 2 частини 2 статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача.

Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач 12 вересня 2019 року уклав з адвокатом Угриновською Юлією Володимирівною договір про надання правової допомоги № 09-12/19.

24 жовтня 2019 року адвокатом Угриновською Ю.В. було подано детальний опис наданих послуг відповідачу до якого долучено, окрім договору, також Виписку з рахунку адвоката та докази надсилання такого детального опису позивачці.

З долучених доказів вбачається, що відповідачем було оплачено адвокату, за договором про надання правової допомоги № 09-12/19 від 12.09.2019р. суму у розмірі 6 000, 00 грн.

Клопотань зі сторони позивача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу не надходила.

Відтак, беручи до уваги ціну позову, співвідношення понесених відповідачем судових витрат із ціною позову, значення справи для сторін, відсутність клопотань від позивача щодо зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу, суд приходить до висновку про обґрунтованість судових витрат у розмірі 6 000, 00 грн

Керуючись ст.ст.2, 10-13, 15, 76-81, 90, 137, 141, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

відмовити в задоволенні позову ОСОБА_3 до Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми "АС" про стягнення пені у розмірі 417 729, 92 грн (чотириста сімнадцять тисяч сімсот двадцять дев`ять гривень дев`яносто дві копійки).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь Приватного підприємства Виробничо-комерційної фірми "АС" витрати на правничу допомогу, пов`язані з розглядом справи у розмірі 6 000, 00 грн (шість тисяч гривень).

Дата складання повного рішення - 27 січня 2020 року.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Приватне підприємство Виробничо-комерційна фірма "АС", місцезнаходження:79014, м.Львів, вул. І.Вільде, 5/2, .

Суддя Г.Б. Жовнір