Справа № 308/4395/18
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді Придачук О.А.

за участю секретаря судового засідання Бомбушкар В.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород заяву позивача за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування інформації та стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди внаслідок порушення немайнових прав,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває цивільна справа за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування інформації та стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди внаслідок порушення немайнових прав.

Від відповідача за первісним позовом до суду надійшла заява про відвід судді Придачук О.А., яку ОСОБА_2 обґрунтовує тим, що у неї виникли сумніви в об`єктивності та неупередженості судді у зв`язку з тим, що суддя не відклав судове засідання призначене на 14.09.2020 року, а провів допит свідків, який відбувався з порушеннями, зокрема, у свідків були наявні папірці з яких вони зчитували інформацію, суддя формулював питання суб`єктивно, захищаючи інтереси позивача. Також посилається на те, що має місце ігнорування її законних вимог, створення перешкод для реалізації процесуальних прав та нетактовна поведінка судді по відношенню до неї.

Відповідно до положень ч.8 ст. 40 ЦПК України, суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи

Вивчивши заяву про відвід та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Підстави для відводу та самовідводу визначаються ст. 36 ЦПК України.

За умовами ч. 4 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази існування обставин, на які він посилається, як підставу для відводу.

Як випливає зі змісту заяви про відвід як підставу для відводу ОСОБА_2 , зокрема, зазначає процесуальні порушення під час розгляду справи, зокрема при допиті свідків, вирішенні клопотань тощо.

Частиною четвертою статті 36 ЦПК України визначено, що незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того або іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Суд не вправі, за відсутності підстав, передбачених ст.36 ЦПК України задовольняти небгрунтовану, безпідставну, голослівну заяву про відвід, оскільки наведене суперечитиме основним засадам цивільно-процесуального законодавства, вимогам, встановленим у Законі України «Про судоустрій і статус суддів», Кодексі суддівської етики, Бангалорських принципах поведінки судді.

Зокрема, у п. 2.5 «Бангалорських принципів поведінки судді» зазначено, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Відповідно до ст.17 Закону України від 23 лютого 2006 року №3477-ІV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Хаушильд проти Данії» зазначається, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі.

У справі «Фей проти Австрії» ЄСПЛ вказав, що неупередженість судді полягає у відсутності будь-яких законних сумнівів в тому, що її забезпечено та гарантовано судом, а для перевірки на об`єктивну неупередженість слід визначити, чи є факти, які не залежать від поведінки судді, що можуть бути встановлені та можуть змусити сумніватися у його неупередженості.

У пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зазначено, що кожен має право на розгляд його справи безстороннім судом, встановленим законом.

Згідно з п. 10 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» процесуальні дії судді, законність і обґрунтованість рішень суду можуть бути предметом розгляду лише в апеляційному та касаційному порядку, визначеному процесуальним законом.

Наведені у заяві про відвід факти не є обставинами, які в розумінні ст.36 КПК України виключають участь судді в розгляді справи.

Позивачем не подано суду жодного доказу, який би підтвердив пряму чи побічну заінтересованість у результаті розгляду справи з боку суду.

Враховуючи вищенаведене, зважаючи на те, що будь-яких доказів, які свідчили б про пряму чи побічну заінтересованість судді у розгляді справи чи давали б підстави сумніватися в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи ОСОБА_2 суду не надала, приходжу до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, у зв`язку з чим за приписами абз. 1 ч.3 ст.40 ЦПК України слід передати заяву про відвід для розгляду іншому судді, визначеному в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 36-40 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву відповідача за первісним позовом ОСОБА_2 про відвід головуючого судді Придачук О.А. вважати необґрунтованою.

Заяви про відвід судді та цивільну справу № 308/4395/18 за первісним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про спростування інформації та стягнення моральної шкоди та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди внаслідок порушення немайнових прав передати до канцелярії суду для здійснення автоматизованого розподілу іншому судді відповідно ч.1 ст. 33 ЦПК України, для вирішення питання про відвід судді в рамках розгляду даної справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.А. Придачук