Справа № 161/4058/20
Провадження № 2/0158/674/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
14 грудня 2020 року м. Ківерці
Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:
головуючого судді Польової М.М.,
з участю секретаря судового засідання Сороки І.Є.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача ОСОБА_3 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ківерці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_5 (далі ОСОБА_5 ) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ) про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 (далі ОСОБА_6 ). На момент смерті батька позивач не проживав та не був зареєстрований разом із померлим, тому повинен був звернутися у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Однак через об`єктивні причини ОСОБА_5 заяву про прийняття спадщини після смерті батька у вказаний строк не подав.
Так, позивач стверджує, що не прийняв спадщину через неправильне розуміння закону щодо встановленого порядку та строку для прийняття спадщини, оскільки йому не було роз`яснено про порядок прийняття спадщини. Повідомлення нотаріуса про відкриття спадщини та заведення спадкової справи йому не надходило.
Крім того, з січня по лютий 2020 року позивач постійно здійснював догляд за своєю прабабусею, яка проживає разом із ним та його мамою, оскільки через похилий вік та хвороби вона потребувала щоденного догляду. Наведені обставини, на думку позивача, є об`єктивними причинами, які перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, тому просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини.
Ухвалою судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25.03.2020 відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 14.05.2020 передано справу на розгляд до Ківерцівського районного суду Волинської області.
Справа надійшла до Ківерцівського районного суду Волинської області 11.08.2020.
Ухвалою судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.08.2020 прийнято до провадження та призначено підготовче засідання.
Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 14.09.2020 підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.
У відзиві на позовну заяву відповідач позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову, мотивуючи тим, що не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини. Крім того, зазначив, що нотаріус зобов`язаний повідомити спадкоємців про відкриття спадщини у разі якщо йому відомо про їхнє місце проживання або роботи. Щодо виклику спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі зазначив, що це є правом нотаріуса, а не обов`язком.
Також вказав, що період з січня по лютий 2020 року, коли позивач здійснював постійний догляд за своєю прабабусею, знаходиться за межами строку, відведеного для прийняття спадщини. Крім того, позивачем у позовній заяві вказано, що він проживає разом із мамою та прабабусею, однак не зазначено, що з ними також проживає його бабуся. Відтак в помешканні крім позивача проживають і інші особи, які є дієздатними та можуть здійснювати догляд за прабабою позивача. Таким чином, відповідач вважає, що позивачем не доведено поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
Позивач та представник позивача у судових засіданнях позовні вимоги підтримали, просили позов задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні проти позову заперечили, просили відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.
Заслухавши пояснення позивача, відповідача, їхніх представників, допитавши свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_4 , дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
Так, судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 28.03.1995, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 03.03.2020 (а.с.7-8).
В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 було відомо про смерть батька.
Як вбачається із спадкової справи №7/2019, заведеної приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Гаврилюк А.Ю. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 (далі спадкова справа), ОСОБА_6 заповіту не залишив, а тому спадщина після його смерті відкрилась за законом.
07.11.2019 ОСОБА_2 подав до нотаріуса заяву про прийняття спадщини за законом після смерті брата ОСОБА_6 (а.с.71). У вказаній заяві відповідач також повідомив нотаріуса про наявність іншого спадкоємця за законом сина спадкодавця ОСОБА_5
ОСОБА_5 протягом шести місяців з часу відкриття спадщини після смерті батька заяву про прийняття спадщини нотаріусу не подав.
Із такою заявою ОСОБА_5 звернувся до нотаріуса лише 12.03.2020, тобто після спливу шестимісячного строку для прийняття спадщини. Нотаріус листом від 12.03.2020 №32/01-16 роз`яснив позивачу право звернутися до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а.с.10).
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд враховує наступне.
Відповідно до статей 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом.
За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.
Частина перша статті 1268 ЦК України передбачає, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.
Відповідно до статті 1269, частини першої статті 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.
Згідно зі статтею 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
Відповідно до статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері (стаття 1262 ЦК України).
Вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд має досліджувати поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому поважними є такі причини, що пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Оцінка поважності причин пропуску строку звернення із заявою про прийняття спадщини повинна, у першу чергу, стосуватися періоду від моменту відкриття спадщини й до спливу шестимісячного строку, встановленого законом для її прийняття. Саме протягом цього періоду мають існувати об`єктивні та істотні перешкоди для прийняття спадщини. Інші періоди досліджуються, якщо ці перешкоди почали існувати протягом шестимісячного строку та тривали до моменту звернення до нотаріуса або до суду.
Позивач просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його батька ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Отже, ОСОБА_5 необхідно було довести факт, що упродовж строку з 12.07.2019 по 11.01.2020 у нього були поважні причини неможливості подання заяви про прийняття спадщини.
Так, позивач вказує, що об`єктивними причинами, які перешкоджали йому звернутися до нотаріуса із відповідною заявою у вказаний строк, були: 1) відсутність будь-якого знання щодо порядку прийняття та оформлення спадщини; 2) неналежне повідомлення нотаріусом про відкриття спадщини.
Разом з тим, суд звертає увагу, що юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини не є об`єктивними та непереборними труднощами, з якими закон пов`язує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини.
Крім того, у судовому засіданні допитана як свідок мати позивача ОСОБА_7 підтвердила, що їй було відомо про те, що син у шестимісячний строк повинен звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, і вона повідомляла сина про це.
Щодо твердження позивача про неналежне повідомлення нотаріусом про відкриття спадщини суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 63 Закону «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме.
Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Таким чином, наведені норми передбачають обов`язок нотаріуса повідомляти спадкоємців про відкриття спадщини у разі якщо йому відомо про їхнє місце проживання або роботи, а також право нотаріуса робити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі.
Матеріали спадкової справи містять лист нотаріуса від 28.12.2019 №410/02-14, яким вона повідомляла ОСОБА_5 про заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_6 та про необхідність в шестимісячний строк з дня смерті спадкодавця подати заяву про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини (а.с.84).
Відтак наведе спростовує доводи позивача про неналежне повідомлення нотаріусом про відкриття спадщини.
Інших причин поважності причин пропуску саме шестимісячного строку для прийняття спадщини позивачем не наведено.
Щодо іншого періоду пропуску строку для прийняття спадщини позивач поважними причинами зазначає те, що він у січні та в лютому 2020 року здійснював постійний догляд за прабабусею, яка через хвороби потребувала сторонньої допомоги.
Разом з тим, на думку суду, догляд за прабабусею також не свідчить про поважність пропуску позивачем строку для подання заяви для прийняття спадщини, оскільки у судовому засіданні встановлено, що разом із позивачем та його прабабусею також проживає його мама та бабуся.
Суду не надано беззаперечних доказів на підтвердження того, що саме на позивача було покладено обов`язок здійснювати такий догляд та він здійснював його постійно, а також доказів того, що інші повнолітні члени сім`ї (мати та бабуся) не здійснювали та/або не могли здійснювати такий догляд.
Крім того, виписка із медичної карти ОСОБА_9 , в якій зазначено, що прабабуся потребує стороннього догляду, складена 26.02.2020, тобто вже після спливу шестимісячного строку, визначеного законом для прийняття спадщини (а.с.11).
Також суд звертає увагу, що відповідно до пункту 2.1 глави 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, телеграми) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.
Таким чином, наведене передбачає можливість спадкоємця надіслати заяву про прийняття спадщини поштовою кореспонденцією до нотаріуса за місцем відкриття спадщини.
З врахуванням вищевикладеного, наведені позивачем причини пропуску строку для прийняття спадщини не є об`єктивними, непереборними та істотними труднощами, які згідно із частиною третьою статті 1272 ЦК України можуть визнаватися поважними для визначення додаткового строку для прийняття спадщини.
Відповідно до статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Особа може відмовитися від свого майнового права.
У частині першій статті 13 ЦК України передбачено, що цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства.
Недотримання позивачем нормативно встановленого строку прийняття спадщини призвело до припинення права на спадкування, а безпідставне надання додаткового строку на прийняття спадщини є порушенням правової визначеності як елементу верховенства права.
Таким чином, оскільки позивачем не доведені поважні причини пропуску строку для прийняття спадщини, які давали б підстави для надання додаткового строку для прийняття спадщини понад установлений законом шестимісячний строк, суд дійшов висновку про безпідставність позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.
Крім того, оскільки судом відмовлено у задоволенні позову, сплачений при поданні позову судовий збір не підлягає стягненню з відповідача та залишається за позивачем.
Керуючись статтями 12, 258-259, 263-265, 273, 354 ЦПК України, суд
у х в а л и в :
В задоволенні позову ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 грудня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_5 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ).

Представник позивача: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )

Відповідач: ОСОБА_2 , ( АДРЕСА_3 ).

Представник відповідача: ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 ).

Суддя Ківерцівського районного суду М.М. Польова