Справа № 212/3603/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(З А О Ч Н Е)

20 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі: головуючого Пустовіта О.Г., при секретарі судового засідання Мігрін Н.С., за участі представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з зазначеним позовом в якому просила стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь майнову шкоду у розмірі 9107,90 грн., а також суму судового збору в розмірі 768,40 грн.

Свій позов мотивує тим, що 30 листопада 2018 року о 17 год. 42 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Фольксваген Пассат, реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , по вулиці Січеславській в місті Кривому Розі біля електроопори №132, не врахувавши дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з приналежним їй автомобілем КІА Ріо, реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , чим порушив вимогу п. 2.3б, 12.9, 13.1 ПДР України, автомобілі зазнали механічні пошкодження. Вона зупинилась на червоний сигнал світлофора, побачила в дзеркало заднього виду фари автомобіля, який не зупинився та відчула сильний удар в задню частину автомобіля.

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2018 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, в результаті ДТП за участю транспортного засобу Фольксваген Пассат, автомобілю КІА Ріо, заподіяні значні механічні ушкодження розмір яких, згідно висновку експертного авто товарознавчого дослідження №Д19/12/18 від 18.12.2018 року, становить суму 41517,16 грн. Також ним, позивачем, було здійснено оплату за проведення експертизи автомобіля, вартістю 2000,00 грн.

Таким чином, в наслідок ДТП було пошкоджено автомобіль, що належить позивачу на праві приватної власності, у зв`язку з чим він змушений звернутися до суду за захистом своїх прав та відшкодування матеріальних збитків завданих йому в наслідок вказаного ДТП.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав, просить пред`явлені вимоги задовольнити у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідачу, судом надсилалася копія позовної заяви з копіями доданих документів, повістка про час та місце розгляду справи. Крім того відповідач сповіщався завчасно та належним чином, що підтверджено копією оголошення про виклик відповідача до суду, який роздрукований з офіційного сайту судової влади України, про причину неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подав. Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.

На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.

Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши письмові докази по справі у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

Згідно з положеннями ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

У відповідності до вимог статей 2 та 4 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, за захистом яких кожна особа має право звернутися до суду.

Частиною 1 ст.22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Відповідно до змісту ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи, а також шкода завдана майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

У відповідності до положень ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеною небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Статтею 1192 ЦК України визначено, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. За ч.ч. 2, 5 вказаної статті, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що право особи на відшкодування заподіяної шкоди за рахунок особи з вини якої її завдано є безумовним й може бути обмежено лише у випадках прямо передбачених законом.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України в п. 2 від 27 березня 1992 р. № 6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суд бере до уваги, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок.

За п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2014 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей1166,1187 ЦК України, шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є власником автомобіля КІА Ріо, реєстраційний номер якого НОМЕР_2 .

Так, 30 листопада 2018 року о 17 год. 42 хв. ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Фольксваген Пассат, реєстраційний номер якого НОМЕР_1 , по вулиці Січеславській в місті Кривому Розі біля електроопори №132, не врахувавши дорожню обстановку, не дотримався безпечної дистанції та допустив зіткнення з приналежним їй автомобілем КІА Ріо, реєстраційний номер якого НОМЕР_2 , чим порушив вимогу п. 2.3б, 12.9, 13.1 ПДР України, автомобілі зазнали механічні пошкодження. Вона зупинилась на червоний сигнал світлофора, побачила в дзеркало заднього виду фари автомобіля, який не зупинився та відчула сильний удар в задню частину автомобіля.

Постановою Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.12.2018 року ОСОБА_3 було визнано винним у скоєні ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ст.124 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340,00 грн..

Як вбачається з матеріалів справи, згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження №Д19/12/1/8 від 28.12.2018 сума матеріального збитку становить 41547,16 грн. Також судом встановлено, що позивачем було сплачено за проведення експертизи автомобіля, вартістю 2000,00 грн.

Таким чином, розмір заподіяної шкоди позивачу, з урахуванням усіх витрат становить суму у розмірі 43 547,16 грн.

Таким чином, заявлені позивачем вимоги саме по відшкодуванню завданої шкоди - є законними та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,82,133,141,258,259,263,268,271,273,280,354,430 ЦПК України, ст.ст.22,23,1166,1167,1187,1192, 1194 ЦК України,суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування майнової шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 43 547 (сорок три тисячі п`ятсот сорок сім) гривень 16 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 сплачений нею судовий збір в сумі 768 гривень 40 копійок.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. Повторне заочне рішення позивач та відповідач можуть оскаржити в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП не відомий, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складено та підписано 27 січня 2020 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт