РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №568/1120/20

Провадження №2-о/568/62/20

18 грудня 2020 р. м.Радивилів

Радивилівський районний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Троцюк В.О.

секретаря судового засідання Гуменюк А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Радивилів в порядку окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

встановив:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначила, що вона є власником земельної ділянки, площею 4,80 га, розташованої на території Михайлівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області. Право власності на вказану земельну ділянку підтверджується державним актом серії ЯД № 265245, виданим 26 червня 2008 року на підставі рішення Радивилівської районної державної адміністрації від 23 січня 2007 року №30. Однак, у зазначеному документі її прізвище зазначено як " ОСОБА_2 ", у той час як відповідно до документів, що посвідчують особу заявника, її прізвище - " ОСОБА_2 ". Головним управлінням Держгеокадастру в Рівненській області (Радивилівським відділом) заявнику відмовлено у виправленні допущеної помилки, вказуючи, що діючим законодавством не передбачено внесення змін до державних актів. Через допущену помилку в написанні прізвища заявника вона позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном. Тому заявник звернувся до суду та просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документу.

Заявник ОСОБА_1 , належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки до суду не повідомив.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить наступних висновків.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 265245 належить земельна ділянка, площею 4,80 га, призначена для ведення особистого селянського господарства, розташована на території Михайлівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, який був виданий заявнику 26 червня 2008 року на підставі рішення Радивилівської районної державної адміністрації від 23 січня 2007 року №30(а.с.4).

Зазначений Державний акт виданий на ім`я ОСОБА_1 . Однак, відповідно до наданої заявником копії паспорту серії НОМЕР_1 , виданого Радивилівським РВ УМВС України в Рівненській області 12 січня 2000 року, прізвище заявника - " ОСОБА_2 ".

Отже, при видачі заявнику державного акту на право власності на земельну ділянку було допущено помилку та зазначено прізвище заявника " ОСОБА_2 " замість вірного " ОСОБА_2 ".

При зверненні ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру в Рівненській області (Радивилівського відділу) їй було відмовлено у внесенні виправлень до державного акту на право власності на земельну ділянку.

Правилами ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Частинами третьою, четвертою, шостої статті 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб. Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України визначено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

За приписами ЦК України юридичні факти це факти з якими закон пов`язує виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Згідно з правовими позиціями, викладеними в п.1,3 постанови Пленуму Верховного Суду України N5 від 31.03.95 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» (з наступними змінами та доповненнями) в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Порядок заповнення та складання державних актів регламентувався відповідними інструкціями згідно часу їх оформлення зокрема «Інструкцією про порядок складання, видачі, реєстрації і зберігання державних актів на право приватної власності на землю, право колективної власності на землю, право власності на землю і право постійного користування землею, договорів на право тимчасового користування землею (в тому числі на умовах оренди) та договорів оренди землі» затвердженої наказом Держкомзему України від 04.05.1999 року №43, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.06.1999 року за №354/3647, а також «Інструкцією про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою» затвердженої наказом Держкомзему України 22.06.2009 року №325 та зареєстрованого в Міністерстві Юстиції України 06.08.2009 року за №735/16751. При цьому жодна з них не передбачала можливості виправлень орфографічних чи технічних помилок у бланку державного акту, однак вони втратили чинність згідно наказів Міністерства аграрної політики та продовольства України від 03.07.2013 року №404 та від 09.09.2013 року №537.

Також, у зв`язку із внесенням змін до Законів України «Про державний земельний кадастр» та «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», з 01 січня 2013 року виготовлення та видача державних актів не проводиться, а виникнення права власності на нерухоме майно відбувається в порядку, відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» та Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (видається свідоцтво про право власності).

Тобто, внести виправлення у державний акт є неможливим.

Встановлення факту належності ОСОБА_1 державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 265245 породжує юридичні наслідки, тобто від нього залежить виникнення майнових прав заявника; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Заявник наразі не має іншої можливості одержати чи внести виправлення в документ, який посвідчує факт належності йому нерухомого майна (земельної ділянки).

При прийнятті рішення відповідно до ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достовірність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Конституцією України в статті 41 гарантовано кожному право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності визнано непорушним.

Аналіз наданих заявником доказів беззаперечно свідчить про те, що при видачі заявнику державного акту на право приватної власності на землю серії ЯД № 265245, а саме на земельну ділянку, площею 4,80 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Михайлівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, було допущено помилку в написанні прізвища власника. Тому, суд вважає вимоги заявника щодо встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 259, 263-265, 268, 315, 319 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області про встановлення факту належності правовстановлюючого документу - задовольнити.

Встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНКОПП НОМЕР_2 , державного акту на право приватної власності на земельну ділянку (серія ЯД № 265245) площею 4,80 га, призначену для ведення особистого селянського господарства, розташовану на території Михайлівської сільської ради Радивилівського району Рівненської області, виданого 26 червня 2008 року на підставі рішення Радивилівської районної державної адміністрації від 23 січня 2007 року №30 на ім`я " ОСОБА_1 ".

Апеляційна скарга може бути подана до Рівненського апеляційного суду через Радивилівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНКОПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Заінтересована особа: Головне управління Держгеокадастру в Рівненській області, , місце знаходження: 33013, вул.С.Петлюри, 37 м.Рівне Рівненської області.

Суддя В.О. Троцюк