_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2-н/947/4005/20
УХВАЛА
18.12.2020 року суддя Київського районного суду м. Одеси Огренич І.В., розглянувши матеріали справи за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг,-
Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг в розмірі 2042,81 гривень, та витрат по сплату судового збору - 210,20 гривень.
Вивчивши заяву, суддя приходить до наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 160 ЦПК України, із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Згідно ст.162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, а саме за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання або за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем перебування фізичної особи - боржника.
Відповідно до п.4, п. 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, зокрема, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.
Заявник вказує на те, що він надає житлово-комунальні послуги за адресою: АДРЕСА_1 , в якій мешкає боржниця ОСОБА_1 .. Однак, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження зазначених обставин заявником не надано.
Крім того, з довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 17.12.2020 року, вбачається, що квартира АДРЕСА_2 знаходиться у спільній частковій власності, а ОСОБА_1 не є власником зазначеної квартири.
Тобто, у порушення вимог передбачених п. 4, п. 5 ч. 2 ст.163 ЦПК України заявником у заяві про видачу судового наказу не зазначені обставини та перелік доказів на яких ґрунтується вимога щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_1 , що унеможливлює видачу судового наказу заявнику.
Відповідно до ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.
Отже, з урахуванням тих обставин, що вимоги за якими видаються судові накази, мають бути безспірними та заборгованість може бути стягнута лише з того боржника, з яким укладений договір або основного квартиронаймача, суддя приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.
Керуючись ст. ст. 160, 161, 163, 165, 259, 260, 353, 354 ЦПК України, -
Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Інфокс» в особі філії «Інфоксводоканал» у видачі судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі у п`ятнадцятиденний строк з дня постановлення ухвали апеляційної скарги.

Суддя Огренич І. В.