Справа № 351/2381/19
Номер провадження №2/351/168/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Снятин

Снятинський районний суд Івано-Франківської області

в складі : головуючого-судді Калиновського М.М.,

з участю секретаря Лакуста М.З.,

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Снятині цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до суду із позовом, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька, мотивуючи тим, що сторони являються батьками неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча в шлюбі не перебували. На сьогоднішній день, відповідач участі у вихованні та догляді за дитиною не бере, її фізичним, духовним та моральним розвитком не займається, матеріальної допомоги, окрім аліментів не надає. У зв`язку із скрутним матеріальним становищем, позивачка систематично виїжджала за кордон на заробітки. На даний час остання працює в Італії, син є учнем початкової школи у м. Бергамо де і планує навчатись в майбутньому. Однак відповідач не бажає надати дозвіл на виїзд дитини за кордон у передбачений законом порядок, обгрунтовуючи це тим, що він не може спілкуватись із сином. Рішенням Снятинського районного суду 19.06.2019 р. надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньому синові до Італії в супроводі матері у період з 01.06.2019 р. по 01.11.2019 р. Виїзд дитини за кордон сприятиме розширенню його світогляду, добре позначиться на його духовному та інтелектуальному розвитку, фізично та морально зміцнить його. Однак відповідач не бажає надати дозвіл на тимчасовий виїзд дитини за кордон на період навчання у Початковій школі ім. Папи Івана ХХІІІ, у місті Бергамо в Італії, а тому позивачка вимушена звернутися до суду із даним позовом.

Представник позивачки в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю з підстав викладених у позові.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав, зазначив, що у кінці березня 2019 р. знаходився на лікуванні, про рішення суду щодо надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за межі України не знав. На даний час дитина знаходиться за кордоном без його згоди.

Суд дослідивши матеріали справи вважає, що в задоволенні позову слід відмовити. Суд прийшов до такого висновку з наступних підстав:

З свідоцтва про народження Серія НОМЕР_1 виданого на ОСОБА_2 вбачається, що батьками останнього записано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

З довідки про зачислення на навчання та відвідування занять від 25.09.2019 р. слідує, що ОСОБА_5 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 в Україні і проживає у м. Бергамо, зачислений на навчальний рік 2019/2020 та відвідує заняття у 2-А класі Початкової школи ім. Папи Івана ХХІІІ вищезазначеного навчального закладу.

Згідно інформації від 25.09.2019 р. наданої ТОВ «БПР», що знаходиться за адресою вул. Кардуччі, 13F, Бергамо, вид діяльності: піцерія на виніс і букмекерська контора, даним засвідчує, що ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 в Україні, працевлаштована у вищезазначеній компанії протягом останніх трьох років.

З трудового договору ТОВ «ЛОГІКА» від 03.05.2016 р. вбачається, що трудовий договір з ОСОБА_7 укладений на невизначений строк.

Згідно договору оренди житла, ОСОБА_8 надала в оренду ОСОБА_9 в оренду квартиру. Договір оренди укладено на 4 роки з 01.06.2017 р. до 31.05.2021 р.

З рішення Снятинського районного суду від 19.06.209 р. слідує, що надано дозвіл на тимчасовий виїзд за межі України неповнолітньому ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 до Італії в супроводі матері у період з 01.06.2019 р. по 01.11.2019 р. без дозволу (згоди) та супроводу батька дитини ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

За змістом ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Частиною першою ст. 15, частиною 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Тлумачення вказаних норм дозволяє зробити висновок, що для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити, які ж права чи інтереси позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав чи інтересів позивач звернувся до суду.

Враховуючи зміст позовних вимог, суд приходить до висновку, що між сторонами існує спір про визначення місця проживання дитини, а тому заявлений позов не підлягає до задоволення.

На підставі ст. 155 СК України та керуючись ст.ст. 259, 263-265, 268 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд дитини за кордон без згоди батька відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення. У разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: підпис

Суддя Снятинського районного суду Калиновський М.М.