Дата документу 16.01.2020
Справа № 937/6646/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 січня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ковальової Ю.В., секретар судового засідання - Левандовська О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, про визнання прав забудовника земельної ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою про визнання прав забудовника земельної ділянки в порядку спадкування, в якому просить: визнати за нею право забудовника земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,1га, яка призначається для будівництва індивідуального житлового будинку та розташована на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 . В період шлюбу ОСОБА_2 була виділена земельна ділянка площею 0,1га, розташованої на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області за адресою: АДРЕСА_1 під будівництво індивідуального житла. В подальшому ОСОБА_2 було дозволено на виділеній земельній ділянці будівництво житлового будинку та був виданий будівельний паспорт на забудову земельної ділянки. Проте, Державний акт про право власності на землю за життя чоловік отримати не встиг. На виділеній земельній ділянці вони з чоловіком почали будівництво житлового будинку, однак через відсутність коштів в 2000 році припинили будівництво будинку. Після смерті чоловіка відкрилась спадщина на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , площею 0,1га, однак через відсутність правовстановлюючих документів на земельну ділянку, вона не має можливості оформити право власності на земельну ділянку та право власності на незакінчений будівництвом будинок, що розташований на зазначеній земельній ділянці.

Вищевикладені обставини стали підставою звернення з даним позовом до суду.

Сторони у судове засідання не з`явилися.

Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за її та позивача відсутності, позовні вимоги підтримує, на їх задоволенні наполягає.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за їхньої відсутності, не заперечують проти задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає повному задоволенню за наступними підставами.

Судом встановлені наступні обставини.

Відповідно до копії свідоцтва про одруження, виданого 04.03.1967 Севастопольським бюро ЗАГС, 04 березня 1967 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 уклали шлюб, після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_4 » /а.с. 7/.

Рішенням виконавчого комітету Семенівської сільської ради народних депутатів № 68 від 17.05.2001 ОСОБА_2 виділено земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку у розмірі 0,10 га в АДРЕСА_1 , про що свідчить додана до матеріалів справи його копія /а.с. 11/.

Згідно копії акту на право користування землею, на підставі рішення виконавчого комітету Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, протокол № 5 від 17.05.2001 ОСОБА_2 виділено присадибну земельну ділянку площею 0,10 га в АДРЕСА_1 /а.с. 12/.

Також відповідно до копії виписки з протоколу № 9 від 10.09.2003 Ради трудового колективу Мелітопольського колективного підприємства по агропромисловому будівництву «Райагрострой», дано згоду на вилучення у КП «Райагрострой» земельної ділянки, площею 0,10 га, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 з передачею на користь ОСОБА_2 /а.с. 13/.

Окрім того, листом № 225 від 24.09.2003 на ім`я голови Райгосадміністрації, директор КП «Райагрострой» просить вилучити земельну ділянку, площею 0,10 га, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 на території Семенівської Сільської Ради, раніше виділеної рішенням Райвиконкому № 144 від 23.03.1992, Держакт № 000160 під будівництво котеджів, у користування ОСОБА_2 /а.с. 14/.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер чоловік позивачки ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 8/.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на належні йому права та обов`язки, зокрема на право забудовника земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,1га, яка призначається для будівництва індивідуального житлового будинку та розташована на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області.

Відповідно до копії довідки КП «Житломасив» Мелітопольської міської ради Запорізької області, померлий ОСОБА_2 був зареєстрований в АДРЕСА_2 з 28.12.1984 року по день смерті 21.1.0.2014; разом з ним була зареєстрована дружина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті /а.с. 9/.

Згідно заведеної Мелітопольською державною нотаріальною конторою спадкової справи № 31/2015, до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , позивач прийняла спадщину після померлого чоловіка ОСОБА_2 та отримала свідоцтва про право на спадщину за законом на: 1/3 частину квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ; Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Біленьківська сільська рада; земельну ділянку, розташовану за адресою: АДРЕСА_3 /а.с. 25-77/.

Окрім того, відповідно до вказаної вище спадкової справи, після померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ОСОБА_5 прийняв спадщину за заповітом та отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частину земельної ділянки, розташованої за адресою: Запорізька область, Запорізький район, Біленьківська сільська рада /а.с. 25-77/.

Однак постановою державного нотаріуса Мелітопольської державної нотаріальної контори було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 на підставі того, що нею не надано документів, які підтверджують право власності померлого на нерухоме майно /а.с. 10/.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також; інші матеріальні і нематеріальні блага (ст. 177 ЦК України). Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи (ст. 178 ЦК України).

Відповідно до норм ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Листом Семенівського сільського голови Мелітопольського району Запорізької області від 14.08.2019 № 1032 повідомлено, що у період з 2004 року по липень 2018 року виконавчим комітетом сільської ради рішення щодо прийняття в експлуатацію житлового будинку з господарчими приміщеннями на земельній ділянці, виділеній ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , Семенівська сільська рада, не приймалося, відомості щодо звернення ОСОБА_2 про прийняття в експлуатацію житлового будинку за вказаною адресою відсутні /а.с. 16/.

Таким чином, судом встановлено, що після визнання за ОСОБА_2 прав забудовника ним в подальшому не було вчинено дій щодо виготовлення технічної документації із землеустрою на земельну ділянку призначену для будівництва індивідуального житлового будинку.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця).

Частиною 1 ст.178 ЦК України передбачено, що об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 1 ст. 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її, а згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 Цивільного кодексу України він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також; інші матеріальні і нематеріальні блага (ст. 177 ЦК України). Об`єкти цивільних прав можуть вільно відчужуватися або переходити від однієї особи до іншої в порядку правонаступництва чи спадкування або іншим чином, якщо вони не вилучені з цивільного обороту, або не обмежені в обороті, або не є невід`ємними від фізичної чи юридичної особи (ст. 178 ЦК України).

Відповідно до норм ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації.

Згідно п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України, від 30.05.2008, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо будівництво здійснювалося згідно із законом, то у разі смерті забудовника до завершення будівництва його права та обов`язки як забудовника входять до складу спадщини.

Згідно зі ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Проаналізувавши надані докази у їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про можливість задоволення вимог позивача, оскільки за життя спадкодавець ОСОБА_2 фактично набув права та обов`язки забудовника на виділеній йому земельній ділянці по АДРЕСА_1 , площею 0,1га, призначення якої для будівництва індивідуального житлового будинку, однак за життя не зареєстрував у встановленому законом порядку свої права на нерухоме майно, розташоване на ній, враховуючи, що видача органами нотаріату свідоцтва про право на спадщину за законом саме у розрізі прав та обов`язків забудовника чинним законодавством не передбачено, а тому за позивачем слід визнати право забудовника вказаної земельної ділянки в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

На підставі ст.ст.10,12,81,82,89,141,206,263,264,265 ЦПК України, ст. ст. 177, 178, 331, 377, 1216-1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, про визнання прав забудовника земельної ділянки в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право забудовника земельної ділянки по АДРЕСА_1 , площею 0,1га, яка призначається для будівництва індивідуального житлового будинку та розташована на території Семенівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, в порядку спадкування після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подачі в 30-денний строк апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Позивач:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Семенівська сільська рада Мелітопольського району Запорізької області, розташована за адресою: Запорізька область, Мелітопольський район, с. Семенівка, вул. Першотравнева, буд. 57.

Повний текст рішення складено 27.01.2020.

СУДДЯ: Ю.В.Ковальова