Номер провадження: 88-ц/813/9/20
Номер справи місцевого суду: 509/4470/18
Головуючий у першій інстанції
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

26.11.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії:

головуючого Князюка О. В.,

суддів: Таварткіладзе О. М., Заїкіна А.П.,

за участю секретаря Бикової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 10.07.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Служба у справах дітей Овідіопольської райдержадміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богданової В.М. про визнання договору іпотеки недійсним та скасування записів у реєстрах та заборони за оспорюваним договором іпотеки, -

ВСТАНОВИВ:

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

У вересні 2018 року ОСОБА_1 , яка діє в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , звернулась до суду з позовом, по якому просила визнати договір іпотеки нерухомого майна від 17 листопада 2015 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богдановою В. М. 17 листопада 2015 року та зареєстрований в реєстрі під № 681, недійсним та скасувати записи у Державному реєстру іпотек на нерухоме майно, зареєстрованого в реєстрі під №681, у Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі під номерами 682,683,684.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 посилалася на те, що вона з 2008 року перебуває у цивільному шлюбі з ОСОБА_5 , у них народилося двоє дітей, у 2010 році син ОСОБА_2 , у 2012 році донька ОСОБА_3 .

У 2012 році за спільні кошти позивач з ОСОБА_5 побудували житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , право власності на який зареєстровано за ОСОБА_5 (свідоцтво про право власності на нерухоме майно, видане Таїровською селищною радою 18 квітня 2012 року).

В забезпечення належного виконання ОСОБА_5 умов договору позики від 17 листопада 2015 року, укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , укладено договір іпотеки, предметом якого є вказаний будинок з розташуванням на двох земельних ділянках площею 0,2513 га та площею 0,1764 га з цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, який був посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богдановою В.М.

Оскільки укладений договір іпотеки суперечить правам та інтересам двох малолітніх дітей, суттєво звужує обсяг існуючих майнових прав дітей, порушує охоронювані законом інтереси дітей, суттєво зменшує і обмежує їх права та інтереси щодо жилого приміщення, порушує гарантії збереження прав дітей на житло, оскільки переданий в іпотеку будинок є єдиним місцем проживання малолітніх дітей, передача нерухомості в іпотеку відбулася з порушенням вимог закону, без попередньої згоди органу опіки та піклування, ОСОБА_1 просила позов задовольнити.

Рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 квітня 2019 року позов ОСОБА_1 було задоволено. Визнано недійсним договір іпотеки нерухомого майна, укладений 17 листопада 2015 року між ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богдановою В. М. 17 листопада 2015 року за реєстрованим № 681; скасовано записи в Державному реєстру іпотек на нерухоме майно, зареєстрованого в реєстрі під № 681, та в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрованого в реєстрі під №№ 682, 683, 684. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду першої інстанції вмотивовано тим, що при укладенні іпотечного договору ОСОБА_5 не приховував від ОСОБА_4 , що він є батьком малолітніх дітей, які проживають у будинку, переданому в іпотеку на забезпечення належного виконання зобов`язань за договором, тому, будучи обізнаним щодо права власності дітей на передані в іпотеку об`єкти, відсутності згоди органу опіки та піклування на укладання правочину, ОСОБА_4 при укладанні договору іпотеки взяв на себе всі ризики, у тому числі щодо визнання зазначеного договору іпотеки недійсним. Нотаріус при укладанні зазначеного договору не пересвідчилася у тому, що у будинку, який передається в іпотеку, проживають малолітні діти, та не отримала відповідну інформацію (згоду) від органу опіки та піклування та інших органів на укладення договору іпотеки.

Постановою Одеського апеляційного суду від 10 липня 2019 року рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 12 квітня 2019 року було скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанову апеляційного суду мотивовано відсутністю підстав для задоволення позовних вимог, оскільки укладаючи оспорюваний договір іпотеки іпотекодавець ОСОБА_5 гарантував, що за місцем знаходження предмета іпотеки не зареєстровані та фактично не проживають (не мають права користування) малолітні чи неповнолітні особи, та передача спірного будинку в іпотеку не порушує прав та інтересів зазначених осіб, тому правових підстав для визнання указаного договору іпотеки недійсним та задоволення позову немає.

Постановою Верховного суду від 11 лютого 2020 року касаційну скаргу адвоката Роги Сергія Івановича як представника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , було залишено без задоволення, а Постанову Одеського апеляційного суду від 10 липня 2019 року - без змін.

Постанову Верховного суду вмотивовано тим, що пунктом 11 договору іпотеки ОСОБА_5 засвідчив про відсутність прав будь-яких осіб на предмет іпотеки, в тому числі і малолітніх дітей, та відсутність будь-яких інших обставин, що обмежують іпотекодавця в укладені та виконанні цього договору, зазначаючи це, апеляційний суд правильно вважав, що іпотекодавець діяв недобросовісно.

Також, оцінивши докази у справі, апеляційний суд дійшов правильного висновку про недоведеність порушення інтересів дітей спірним договором, з огляду на відсутність доказів, що предмет іпотеки є єдиним житлом дітей, тобто відсутності будь-якого іншого житла, враховуючи той факт, що діти зареєстровані за іншою адресою.

Роз`яснено, що аргументи касаційної скарги щодо незастосування у цій справі правової позиції Великої Палати Верхового Суду, викладеної у постанові від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 про презумпцію спільної власності на увагу не заслуговують, оскільки такі підстави позовних вимог були предметом розгляду у справі № 509/1015/17 за позовом ОСОБА_1 , рішення у якій позивач в касаційному порядку не оскаржувала.

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до Одеського апеляційного суду із заявою, по якій просить переглянути за нововиявленими обставинами постанову Одеського апеляційного суду від 10.07.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Служба у справах дітей Овідіопольської райдержадміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богданової В.М. про визнання договору іпотеки недійсним та скасування записів у реєстрах та заборони за оспорюваним договором іпотеки.

У заяві, посилаючись на п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, вказувала про наявність нововиявлених обставин, які на її думку є підставою для перегляду вищевказаного судового рішення.

При цьому ОСОБА_1 зазначила, що 10 серпня 2019 року їй зателефонувала ОСОБА_6 та запропонувала зустрітися, оскільки в неї є вимоги майнового характеру до чоловіка ОСОБА_1 - ОСОБА_5 .

Під час зустрічі ОСОБА_6 повідомила ОСОБА_1 , що 11 серпня 2015 року ОСОБА_5 (продавець) та ОСОБА_6 (покупець) уклали попередній договір купівлі-продажу, згідно якого сторони зобов`язались в майбутньому в строк до 04 вересня 2016 року, укласти і належним чином оформити договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 з земельною ділянкою, на якій розташований будинок.

Даний попередній договір, так само, як і договір іпотеки ОСОБА_5 уклав без участі ОСОБА_1 та погодження з нею. Про даний договір заявниці стало відомо лише після того, як ОСОБА_6 пред`явила до ОСОБА_1 , як до дружини ОСОБА_5 вимоги за даним договором.

Також ОСОБА_6 повідомила, що рішенням Овідіопольського районного суду Одеської області від 14.08.2017 року по справі №509/4173/16-ц, що набрало законної сили було задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_5 про стягнення вищевказаних грошових коштів.

Для примусово виконання рішення про стягнення боргу ОСОБА_6 звернулася до приватного виконавця, в результаті чого їй стало відомо про те, що на підставі рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 06.07.2017 року по справі №501/1015/17 за ОСОБА_1 було зареєстровано право власності на Ѕ частину житлового будинку та на Ѕ частину земельних ділянок, на яких розташований житловий будинок. У зв`язку з чим вона і вимагає від ОСОБА_1 повернення грошових коштів або ж укладення договору купівлі-продажу, який було передбачено попереднім договором.

З вказаного вбачається, що договір позики та спірний договір іпотеки були укладені навмисно для невиконання ОСОБА_5 зобов`язань за попереднім договором купівлі-продажу. А отже, такий договір є недійсним.

Ухвалою Одеського апеляційного суду в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ Князюка О.В. від 16.03.2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Одеського апеляційного суду від 10.07.2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Служба у справах дітей Овідіопольської райдержадміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богданової В.М. про визнання договору іпотеки недійсним та скасування записів у реєстрах та заборони за оспорюваним договором іпотеки було залишено без руху оскільки скаржником не було сплачено судовий збір.

26.03.2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Одеського апеляційного суду в особі судді судової палати з розгляду цивільних справ Князюка О.В. від 01.04.2020 року провадження у справі було відкрито.

14.04.2020 року ухвалою Одеського апеляційного суду вказану цивільну справу було призначено до розгляду.

08 жовтня 2020 року від ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції було подано клопотання про долучення додаткових документів по справі, а саме рішення Овідіопольського районного суду Одеської області від 26.05.2020 року, яким було задоволено зустрічну позовну заяву ОСОБА_6 та визнано письмовий попередній договір купівлі-продажу будинку від 11.08.2015 року між ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 укладеним.

15 жовтня 2020 року до апеляційного суду від ОСОБА_1 надійшли пояснення по суті справи, з яких вбачається, що наразі ОСОБА_6 пред`явила до ОСОБА_1 , як до дружини ОСОБА_5 вимоги за вказаним договором.

22 листопада 2020 року від ОСОБА_6 надійшло клопотання про залучення її до участі у справі у якості третьої особи, оскільки рішення суду може вплинути на її права та обов`язки.

Сторони до судового засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлялись.

Згідно з Указом Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з подальшими змінами, постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19: 1 з подальшими змінами, на усій території України з 12 березня установлено карантин.

Рада суддів України рекомендувала у період з 16 березня встановити особливий режим роботи судів України, а саме: роз`яснити громадянам можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із карантинними заходами.

Пунктами 1, 5 розпорядження Голови Одеського апеляційного суду від 20.10.2020 року «Про посилення карантинних обмежень та продовження особливого режиму роботи суду» передбачено, що тимчасово, на час установлення на території м.Одеси рівня епідемічної небезпеки: помаранчевий або червоний, зупинити розгляд справ у відкритих судових засіданнях за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань.

Апеляційний суд розглядає цивільні справи, які не віднесені до справ, зазначених у ч. ч. 1, 2 ст. 369 ЦПК України, у відсутності учасників справи та осіб, які не залучалися до участі у справі судом першої інстанції, за наявності відомостей про їх повідомлення про дату, час і місце розгляду справи. У разі відсутності таких даних, а також у разі подання заяви (заяв) про бажання прийняти участь у справі особисто, суд відкладає судове засідання на іншу дату.

Статтею 372 ЦПК України передбачено, що апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи передбачені діючим процесуальним законодавством строки розгляду справи, баланс інтересів учасників справи у її якнайшвидшому розгляді, усвідомленість учасників справи про розгляд справи, створення апеляційним судом під час розгляду даної справи умов для реалізації її учасниками принципу змагальності сторін, наявності у справі достатніх матеріалів для її розгляду по суті, колегія суддів ухвалила справу розглянути за відсутності її учасників.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Судова колегія заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги приходить наступного.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Згідно ч.1 п.1 ст. 365 ЦПК України у разі встановлення, що рішення суду першої інстанції може вплинути на права та обов`язки особи, яка не брала участі у справі, залучає таку особу до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

У зв`язку з викладеним, колегія суддів вважає необхідним залучити до участі у справі ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ).

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст.ст. 56, 84, 365, 366 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Залучити до участі у справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи Служба у справах дітей Овідіопольської райдержадміністрації, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богданової В.М. про визнання договору іпотеки недійсним та скасування записів у реєстрах та заборони за оспорюваним договором іпотеки- ОСОБА_6 ( АДРЕСА_2 ) в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 04 грудня 2020 року.

Головуючий: О. В. Князюк

Судді: О. М. Таварткіладзе

А.П. Заїкін