Номер провадження 2/225/1004/2020
Єдиний унікальний номер судової справи225/5947/20
"16" грудня 2020 р. м. Торецьк
Дзержинський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді Скиба М.М.,
секретаря судового засідання Савченко О.О.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за позовною заявою Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , про стягнення заборгованості за кредитним договором,
І. Виклад позиції позивача.
Всупереч умов кредитного договору відповідач ОСОБА_1 своєчасно не здійснює платежів для погашення суми заборгованості по кредиту, та має заборгованість по нарахованим процентам, чим порушує взяті на себе договірні зобов`язання. Через невиконання відповідачем своїх зобов`язань по кредитному договору загальна сума заборгованості станом на 16.09.2020 року складає 349693,86 грн., з яких: сума основного боргу за кредитом 195839,44 грн.; прострочені відсотки за користування кредитом 153854,42 грн. Позивач вважає, що в даному випадку відповідачі повинні нести солідарну відповідальність за невиконання умов кредитного договору, тому просить стягнути з відповідачів на користь Державної іпотечної установи заборгованість у сумі 349693,86 грн., та витрати зі сплати судового збору.
ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.
2. Представником позивача надано суду клопотання про розгляд справи у його відсутності, з врахуванням поданих сторонами доказів, зазначає, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
ІІІ. Процесуальні дії у справі.
3. Відповідно до ухвали суду від 13.11.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву Державної іпотечної установи до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та відкрито спрощене провадження у справі, запропоновано відповідачам у п`ятнадцятиденний строк подати відзив на позов, позивачеві у п`ятнадцятиденний строк з дня отримання відзиву подати відповідь на відзив, по справі призначено судове засідання (а.с.78).
4. Оскільки відповідачі були належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (стаття 128 ЦПК), в судове засідання не заявилися без поважних причин, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, судом було постановлено ухвалу про заочний розгляд справи, що відповідає вимогамстатей 280-281 ЦПК.
5. Судом на підставі частини другоїстатті 247 ЦПК, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось.
IV. Фактичні обставини, встановлені судом.
7. 16.09.2020 року на виконання зобов`язань по кредитному договору між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 194/1, посвідчений приватним нотаріусом Донецького міського нотаріального округу Друговою В.А. за реєстром № 2912 від 16.09.2004 року, предметом якого є надання іпотекодавцем в іпотеку нерухомого майна, в забезпечення виконання зобов`язань іпотекодавцем перед ВАТ КБ «Надра», в силу якого ВАТ КБ «Надра» має право у разі невиконання іпотекодавцем забезпеченого іпотекою зобов`язань, одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами (а.с.13-18).
8. В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між Банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 194, за умовами якого останній зобов`язався перед кредитором у повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань, що випливають з укладеного між кредитором та позивальником ( ОСОБА_1 ) кредитного договору № 201/2004/840-К/194 від 16.09.2004 року (а.с.19-21).
11.Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором, станом на 16.09.2020 заборгованість за кредитом становить 349693,86 грн., в тому числі по сумі основного боргу 195839,44 грн., прострочені відсотки за користування кредитом 147184,98 грн., набуті станом на 02.06.2020 р., та прострочені відсотки за період з 02.06.2020 р. по 16.09.2020 р. 6669,44 грн. (а.с.38-43).
V. Оцінка суду.
12. 21 травня 2020 року між ПАТ КБ «Надра» та Державною іпотечною установою укладено договір про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, за змістом якого до Державної іпотечної установи перейшло право вимоги, зокрема, за кредитним договором № 201/2004/840-К/194 від 16.09.2004, укладеним між ВАТ КБ «Надра» та ОСОБА_1 , за договором іпотеки №194/1 від 16.09.2004 року, за договором поруки №194/1 від 16.09.2004 року, укладеного між ВАТ КБ «Надра» і ОСОБА_2 , з моменту набуття чинності ухвалою Господарського суду м. Києва від 02.06.2020. (а.с. 22-25)
13.Відповідно до ч. 1ст. 510 ЦК України, сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.
Пунктом 1 частини 1статті 512 ЦК України передбачено, що однією з підстав заміни кредитора у зобов`язанні іншою особою є передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно зі статтею 514 Цивільного кодексу України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено Договором або законом.
Крім того, колегія суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду при касаційному перегляді судового рішення у цивільній справі (№ 6-1355/10) дійшла висновку, що заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.
14. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
15.За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
16.Устатті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цьогоКодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
17.Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
18.Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
19.Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
20.Відповідно до ч. 1ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди усіх істотних умов договору. Істотними умовами є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Судом встановлено, що кредитний договір укладений сторонами в письмовій формі, підписаний уповноваженою на це посадовою особою позивача та відповідачем ОСОБА_1 .
21.Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. У порушення зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Згідно з розрахунком заборгованості за кредитним договором, який наданий позивачем, ОСОБА_1 має заборгованість перед позивачем, яка станом на 16.09.2020 року складає 349693,86 грн., в тому числі по сумі основного боргу 195839,44 грн., що еквівалентно по курсу НБУ станом на 02.06.2020 р. 7302,51 доларів США, прострочені відсотки за користування кредитом 147184,98 грн., набуті станом на 02.06.2020 р., що еквівалентно по курсу НБУ станом на 02.06.2020 р. 5488,27 доларів США та прострочені відсотки за період з 02.06.2020 р. по 16.09.2020 р. 6669,44 грн. (а.с.38-43).
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (частина перша статті 12 ЦПК України).
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (стаття 76 ЦПК України).
Відповідно до частини першої статті 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Відповідно до частини третьої статті 12 та частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Так, факт отримання відповідачем ОСОБА_1 кредитних коштів та користування ними підтверджується випискою з рахунку відповідача, а наявність заборгованості за тілом кредиту розрахунком заборгованості, який відповідачем ОСОБА_1 не спростований.
Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги в цій частині є доведеними позивачем наявними в матеріалах справи доказами, а тому з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за сумою основного боргу -195839,44 грн.,що еквівалентно по курсу НБУ станом на 02.06.2020 р. 7302,51 доларів США.
22. Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Зазначена правова позиція висловлена у Постанові Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2019 по справі № 175/4753/15-ц .
Вимога про стягнення відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання з поверенння кредитних коштів після завершення періоду кредитування, відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем не заявлялася, у зв`язку з чим зазначене питання не розглядається судом.
23.В якості забезпечення зобов`язань за кредитним договором між Банком та відповідачем ОСОБА_2 укладено договір поруки № 194 від 16.09.2004 р., за умовами якого остання зобов`язалася перед кредитором у повному обсязі відповідати за своєчасне та повне виконання позичальником зобов`язань, що випливають з укладеного між кредитором та позивальником кредитного договору № 201/2004/840-К/194 від 16.09.2004 року.
Відповідно до ч. 1ст. 553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.
Частинами першою та другою статті 554 Цивільного кодексу встановлено, що у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Згідно з п. 1 договору поруки № 194 від 16.09.2004 року, предметом цього договору є надання поруки поручителем перед кредитором за виконання боржником зобов`язань за кредитним договором № 201/2004/840-К/194 від 16.09.2004, укладеним між кредитором (ВАТ КБ «Надра»)та боржником ( ОСОБА_1 ).
Пунктом третім договору поруки встановлено, що поручитель, у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань по цьому договору, виплачує кредитору пеню від загальної суми заборгованості позичальника по кредитному договору у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на час виникнення заборгованості, за кожний день прострочення з дня виникнення поручителя погасити заборгованість позичальника.
Відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку.
Згідно із частини четвертої статті 559 ЦК України порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.
Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.
Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами (частина перша статті 252 ЦК України).
Разом з тим із настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (частина друга статті 251 та частина друга статті 252 ЦК України).
Відповідно до п. 5.3 договору поруки №194 укладеного між ВАТ КБ "Надра" та ОСОБА_2 16.09.2004 р.. дія цього договору закінчується належним виконанням позичальником взятих на себе зобов`язань по кредитному договору чи виконанням поручителем своїх зобов`язань згідно з умовами цього договору.
При оцінці того чи визначено п. 5.3. зазначеного договору строк дії поруки, суд приймає до уваги правову позицію викладену у п. 48,49 постанови Верховного суду у складі третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 05.06.2019 р. по справі №554/1566/17, що стосувались подібних правовідносин. Зокрема у них зазначено:
"48. Умовами договору поруки сторони погодили, що договір набирає чинності з дати його підписання сторонами (дата договору) і діє до повного виконання боргових зобов`язань за кредитним договором (п.4.1). Відповідальність поручителя припиняється лише після виконання боргових зобов`язань у повному обсязі (п.4.2).
49. Тобто договором поруки не визначено строку, після закінчення якого порука припиняється, а наявна в договорі ст.4, якою встановлено, що порука втрачає чинність після повного виконання боргових зобов`язань, не може вважатися строком його дії, оскільки не відповідає змісту стст.251, 252 ЦК, де визначено, що з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається саме календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати".
З урахуванням наведного, суд приходить до висновку, що наявний в договорі поруки п. 5.3. не може вважатися строком дії поруки, оскільки не відповідає змісту ст ст.251, 252 ЦК, де визначено, що з настанням певної події, яка має юридичне значення, законодавець пов`язує термін, який визначається саме календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати.
Таким чином слід вважати, що строк дії поруки у зазначеному договорі не встановлено.
Порука це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений строк її дії договором чи законом, його сплив припиняє суб`єктивне право кредитора. Це означає, що строк поруки відноситься до преклюзивних строків.
Отже, непред`явлення кредитором вимоги до поручителя протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов`язання у разі, якщо строк дії поруки не встановлено, є підставою для припинення останнього, а отже, і обов`язку поручителя нести солідарну відповідальність перед кредитором разом із боржником за основним зобов`язанням.
Кінцевий строк виконання основного зобов`язання за кредитним договором №201/2004/840-К/194 від 16.09.2004 року визначений календарною датою -16.09.2019 р.
Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою 09.10.2020 р., тобто майже через 11 місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання.
Таким чином, на дату пред`явлення даного позову порука є припиненою та кредитор не в праві вимагати від поручителя ( ОСОБА_2 ) виконання забезпечених порукою зобов`язань.
У зв`язку з чим заявлені позовні вимоги позивача до відповідача ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволенню не підлягають.
З огляду на наведене суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.
VІ. Розподіл судових витрат між сторонами.
24.Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
25.Позивачем при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 5245,41 грн. судового збору, сума якого підлягає відшкодуванню за рахунок відповідача ОСОБА_1 у розмірі пропорційній від суми задоволених вимог.
Керуючись ст.ст.525,526,549,638ч. 1,1048,1049,1050,1054 ЦК України, ст.ст.4,76-81,258,259,264,265,268,280 ЦПК України, суд
Позовні вимоги задовольнити частково.
В задоволенні позовних вимог Державної іпотечної установи до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду позивачем подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 22.12.2020 р.
Суддя М.М. Скиба