Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 грудня 2020 року

м. Одеса

Справа № 521/16754/19

Провадження № 2/521/882/20

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого - судді Гуревського В.К.

за секретаря - Шудра Г.С.,

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1

Представник - ОСОБА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3

Представник - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зняття арештів з майна та визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась з позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_3 , в якому просила зняти арешти з траспортного засобу МАЗ 5549 н/з НОМЕР_1 , 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_2 , д/н знак НОМЕР_1 згідно витягу з автоматизованогих баз данних МВС згідно відповіді МВС України від 08 лютого 2019 року №31/15-Д-12-ОП. М.А. Козловського; та визнати право власності за нею на траспортний засіб МАЗ 5549, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_2 , д/н знаки НОМЕР_1 , обґрунтовуючи свої вимоги таким.

Рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 19 червня 2006 року по справі № 2-3916/2006 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про примусове виконання обов`язку в натурі було зобов`язано ОСОБА_3 переоформити на ОСОБА_1 автомобіль МАЗ 5549.червоного кольору, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_2 на праві власності. Також цим рішення було постановлено витребувати автомобіль МАЗ 5549 з володіння ОСОБА_3 . Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 19 червня 2006 року по справі № 2-3916/2006 набрало чинності 30 червня 2006 року. Таким чином судовим рішення було встановлено, що відповідач взяв на себе зобов`язання щодо переоформлення прав на технічний засіб відповідач не реагував, ухилявся від виконання взятих зобов`язань та до теперішнього часу, навіть після вступу у законну силу судового рішення. Не виконав цих зобов`язань. 15 грудня 2006 року позивач звернулась до Управління ДАЇ ГУ МВС України в Одеський області, щодо переоформлення ТЗ, «МАЗ 5549», 1990 року випуску з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 .

На підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 19.06.2006 року по справі № 2-3916/2006. 27 грудня 2006 року позивач отримала лист від Управління ДАЇ ТУ МВС України вих. №7/о-Д-676, у якому було зазначено, що згідно з обліковими базами даних ДАЇ автомобіль марки «МАЗ-5549», 1990 року випуску, станом на дату звернення значився зареєстрованим на ім`я гр-на ОСОБА_3 з 30 травня 1995 року в РЕВ 2-го МРВ ДАІ ТУ МВС України а Одеській області, видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та державні номері знаки НОМЕР_1 . Також у даному листі було зазначено, що згідно з наявними обліковими базами даних ДАЇ на спірний транспортний засіб накладено п`ять арештів. 06 вересня 2017 року позивач звернулась до Регіонального центру МВС в Одеській області стосовно зняття наявних обмежень, які накладено на транспортний засіб МАЗ - 5549, н/з НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 . 14 вересня 2017 року вона отримала лист від Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області вих. № 31/15-4807, у якому зазначалось, що перереєстрація транспортного засобу, МАЗ 5549 н/з НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 неможлива у зв`язку з тим, що згідно з базою даних «Арешт» АІС Автомобіль в Одеській області станом на 11 вересня 2017 року, на транспортних засіб МАЗ 5549 н/з НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 накладено п`ять обмежень. 28 січня 1997 року сталося ДТП, винним якої був син позивача - ОСОБА_3 , став учасником ДТП і була відкрита справа 2-1070/03 Іллічівським районним судом, а також накладені арешти на ТЗ, МАЗ 5549 н/з НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 . Постановою Президії Одеського Обласного суду задовольнив протест заступника Генерального прокурора України від 12 липня 1999 року і рішення Іллічівського районного суду було скасовано, арешти які були накладені по ДТП не зняті, але повинні були зняті судом Іллічівського району. Син позивачва, який на теперішній час має 4 малолітніх дітей і є інвалідом II групи цукрового діабету, не зі своєї вини ставши учасником ДТП, позивачу заявляє, що на протязі п`ятирічної тяжби став інвалідом ІІ групи цукрового діабету, з обмеженням пересування і що арешти накладені не по його провині. Він, як учасник справи, котрий мав можливість зняти, не правомірно накладені обмеження на майно позивача, досі не зняв арешти, чим порушує права позивача на користування її майном, цього не зробив і не хоче, чекає смерті позивача. Наявність вказаних обмежень перешкоджає позивачу у перереєстрації транспортного засобу на себе, автомобіль за ці роки став не придатним і вона не може ним розпорядитися, саме тому позивач вимушена звернутися до суду за захистом своїх порушених прав.

Відповідач ОСОБА_3 надав до суду заяву про застосування позовної давності та відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову - залишивши його без розгляду. Винести окрему ухвалу щодо: викрадення ОСОБА_1 документів на його автомобіль МАЗ 5549 червоного кольору, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_2 : технічний паспорт серія НОМЕР_3 та шахрайських дій ОСОБА_1 направлених на привласнення його майна. Направити ухвалу до слідчих органів для внесення в ЄРДР, проведення слідчих дій, посилаючись на таке.

В 2001 році відповідач потрапив в ДТП, та стосовно нього була порушена кримінальна справа по обвинуваченню відповідача за ст. 286 ч. 2 КК України. В 2002 році за цією справою на його автомобіль марки «МАЗ-5549», 1990 року випуску в межах забезпечення цивільного позову потерпілої ОСОБА_5 були накладені арешти. Розгляд кримінальної справи тривав до 2012 року. ОСОБА_1 , мати відповідача, сильно переживала, що його визнають винним, а автомобіль виконавча служба забере на покриття судових витрат, в 2006 році позивач перенесла інсульт й лікарі попередили, що їй не можна хвилюватись бо станеться ще один. Кожного дня вона вчиняла відповідачу скандали що до можливої втрати автомобіля, після чого її тиск постійно підіймався, ліки мало допомагали. Таким чином, ОСОБА_1 шантажем змусила його визнати в суді що він, начебто, винен гроші, не маючи ніяких доказів того, що в неї були гроші, що вона їх йому давала, що відповідач в неї їх взяв. Малиновським районним судом м. Одеси 19 червня 2006 року по справі № 2-3916/2006 було винесене нікчемне рішення на користь ОСОБА_1 і визнано за нею право власності на автомобіль МАЗ 5549 червоного кольору, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_2 , не перевіривши наявність обтяжень і обмежень на дане майно. В судовому засіданні відповідач повідомив суд та позивачку, що дане рішення є нікчемним з моменту його винесення, виконувати його він не буду. ОСОБА_1 знала про це та не вимагала його виконання, а відповідач його не виконував бо воно суперечило діючому законодавству. З 2002 року до серпня 2018 року мати проживала із відповідачем, знала всі обставини кримінальної справи, однак з 2006 року по 2018 рік на протязі 12 років не зверталась ні до суду з заявою про зняття арештів з рухомого майна та отримання виконавчого листа ні до виконавчої служби для вжиття заходів щодо примусового виконання рішення суду від 19 червня 2006 року по справі №2-3916/2006, не зверталась до суду для поновлення строків пред`явлення виконавчого листа до виконання. Кошти на судові витрати вона мала, бо з 2003 року по 2015 року здавала прибудову на території його подвір`я трьом квартирантам та забирала всю квартирну плату собі, залишивши відповідачу майно в жахливому стані і борги за комунальні послуги, які створювали вона та квартиранти, а також в 2003 році вона продала своє житло: трикімнатну квартиру по АДРЕСА_1 , за 5 тис. доларів США та просила, щоб він прописав її до себе.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 12 листопада 2019 року у цивільній справі №521/16754/19 встановлено, що 15 грудня 2006 року ОСОБА_1 звернулась до Управління ДАЇ ГУ МВС України в Одеський області, щодо переоформленя ТЗ, «МАЗ 5549», 1990 року випуску з ОСОБА_3 на себе - ОСОБА_1 на підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 19.06.2006 року по справі №2-3916/2006. 27 грудня 2006 року позивач отримала лист від Управління ДАЇ ТУ МВС України вих. №7/о-Д-676, у якому було зазначено, що згідно з обліковими базами даних ДАЇ автомобіль марки «МАЗ-5549», 1990 року випуску, станом на дату звернення значився зареєстрованим на його ім`я з 30 травня 1995 року в РЕВ 2-го МРВ ДАІ ТУ МВС України в Одеській області, також у даному листі було зазначено, що згідно з наявними обліковими базами даних ДАЇ на спірний транспортний засіб накладено п`ять арештів. Що підтверджує обізнаність ОСОБА_1 щодо накладених арештів ще в 2006 року. В серпні 2018 році позивач посварилась із відповідачем, пообіцяла йому помститися - викрала в нього документи на будинок (в якому він зареєстрований та проживає) - свідоцтво про право

на спадщину за заповітом, видане державним нотаріусом П`ятої Одеської державної нотаріальної контори 30 листопада 1977 року і зареєстроване у реєстрі за №2-10620; документи на автомобіль МАЗ 5549 червоного кольору, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_2 : технічний паспорт серія НОМЕР_3 і договір купівлі-продажу автомобіля через Одеську торгову товарну біржу у травні 1995 року. З того часу ОСОБА_1 та ОСОБА_6 зі своєю сім`єю ведуть дії направлені на виживання відповідача та його багатодітної сім`ї з його будинку, побиття відповідача та відібрання його майна. У зв`язку з нанесенням йому ОСОБА_6 та ОСОБА_7 тяжких тілесних ушкоджень, Малиновським районним судом м. Одеси у справі №521/10249/19 винесена ухвала, якою зобов`язано посадових осіб Хмельницький ВП в Малиновського ВП ГУНП в Одеській області виконати вимоги ст. 214 КПК України, а саме внести відомості щодо скоєного правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочати досудове розслідування. Тому, у зв`язку із спливом строків позовної давності щодо виконання судового рішення від 19 червня 2006 року по справі №2-3916/2006, викрадення документів на автомобіль та шахрайських дій ОСОБА_1 направлених на привласнення його майна на підставі ст. 257, п. 3, п. ст. 267 ЦК України, ст. 126, п. 11 ст. 262 ЦПК України.

Представник відповідача ОСОБА_3 ОСОБА_4 надала до суду відзив на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнають посилаючись на таке.

Матеріали справи свідчать, що рішенням Малиновського районного суду м. Одеса від 19 червня 2006 року по справі №2-3916/2006 року було зобов`язано ОСОБА_3 переоформити на ОСОБА_1 автомобіль МАЗ 5549 д/з НОМЕР_1 , красного кольору, випуску 1990 року, двигун № НОМЕР_2 , на праві власності. Витребувати автомобіль МАЗ 5549 д/з НОМЕР_1 , красного кольору, випуску 1990 року, двигун № НОМЕР_2 , з володіння ОСОБА_3 . Позивач вважає, що вона на підставі вказаного рішення ніби-то є власником спірного автомобіля зазначає, що оскільки відповідач вказане рішення не виконав, то він порушує її права в розпорядженні майном. Позивач зазначає, що відповідач ухилявся від виконання взятих на зобов`язань та до теперішнього часу не виконав. Як вбачається з матеріалів справи строк для звернення до строк для виконання рішення суду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» сплинув, ще в 2009 році. Позивач не надав суду доказів того, що вона зверталась до виконавчої служби з виконавчим листом про примусове виконання рішення суду, а тому рішення суду є невиконаним з її вини. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Позивач не надала суду допустимих та достовірних доказів про те, що вона є власником спірного майна, а тому її вимога про скасування арешту є безпідставною, оскільки лише власник майна має право звернути до суду з заявою про скасування арешту. Виходячи з вище викладеного слідує, що позовні вимоги ОСОБА_1 безпідставні та необґрунтовані на законі, а тому позовна заява не підлягає задоволенню повністю.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні позову має бути відмовлено. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

Судом встановлено, що рішенням Малиновського районного суду міста Одеси від 19 червня 2006 року по справі № 2-3916/2006 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про примусове виконання обов`язку в натурі було зобов`язано ОСОБА_3 переоформити на ОСОБА_1 автомобіль МАЗ 5549, червоного кольору, 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_2 на праві власності.

Також цим рішення було постановлено витребувати автомобіль МАЗ 5549 з володіння ОСОБА_3 .

Рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 19 червня 2006 року по справі № 2-3916/2006 набрало чинності 30 червня 2006 року.

15 грудня 2006 року позивач звернулась до Управління ДАЇ ГУ МВС України в Одеський області, щодо переоформлення ТЗ, «МАЗ 5549», 1990 року випуску з ОСОБА_3 на ОСОБА_1 .

На підставі рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 19 червня 2006 року по справі № 2-3916/2006. 27 грудня 2006 року позивач отримала лист від Управління ДАЇ ТУ МВС України вих. №7/о-Д-676, у якому було зазначено, що згідно з обліковими базами даних ДАЇ автомобіль марки «МАЗ-5549», 1990 року випуску, станом на дату звернення значився зареєстрованим на ім`я гр-на ОСОБА_3 з 30 травня 1995 року в РЕВ 2-го МРВ ДАІ ТУ МВС України а Одеській області, видано свідоцтво про реєстрацію серії НОМЕР_3 та державні номері знаки НОМЕР_1 .

Також у даному листі було зазначено, що згідно з наявними обліковими базами даних ДАЇ на спірний транспортний засіб накладено п`ять арештів.

06 вересня 2017 року позивач звернулась до Регіонального центру МВС в Одеській області стосовно зняття наявних обмежень, які накладено на транспортний засіб МАЗ - 5549, н/з НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 .

14 вересня 2017 року вона отримала лист від Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області вих. № 31/15-4807, у якому знову зазначалось, що перереєстрація транспортного засобу, МАЗ 5549 н/з НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 неможлива у зв`язку з тим, що згідно з базою даних «Арешт» АІС Автомобіль в Одеській області станом на 11 вересня 2017 року, на транспортних засіб МАЗ 5549 н/з НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 накладено п`ять обмежень.

28 січня 1997 року сталося ДТП, винним якої був син позивача - ОСОБА_3 , став учасником ДТП і була відкрита справа 2-1070/03 Іллічівським районним судом, а також накладені арешти на ТЗ, МАЗ 5549 н/з НОМЕР_1 , двигун № НОМЕР_2 .

Постановою Президії Одеського Обласного суду задовольнив протест заступника Генерального прокурора України від 12 липня 1999 року і рішення Іллічівського районного суду було скасовано, арешти які були накладені по ДТП не зняті, але повинні були зняті судом Іллічівського району.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» (станом на 14 квітня 2006 року) Виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) виконавчі листи та інші судові документи - протягом трьох років: (Пункт 1 частини першої статті 21 із змінами, внесеними згідно із Законом №327-ІV (327-15) від 28 листопада 2002 року). Як вбачається з матеріалів справи строк для звернення до строк для виконання рішення суду відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про виконавче провадження» сплинув, ще в 2009 році. Позивач не надав суду доказів того, що вона зверталась до виконавчої служби з виконавчим листом про примусове виконання рішення суду, а тому рішення суду є невиконаним з її вини.

Відповідно до п. 8 Порядку, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998р. за №1388 (у редакції постанови КМУ від 23.12.2009р. із змінами та доповненнями), державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто або уповноваженим представником, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують повноваження представника, а також правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення (далі - правомірність придбання) транспортних засобів.

Відповідно до ч. 1 ст. 136 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

До суду позивачем не надано достовірних доказів того, що рішення органів, за якими було накладено арешт на автомобілі, виконані.

Крім того, позивач не надала суду допустимих та достовірних доказів про те, що вона є власником спірного майна, а тому її вимога про скасування арешту є безпідставною, оскільки лише власник майна має право звернути до суду з заявою про скасування арешту.

Вимога про визнання права власності на автомобіль також не може бути задоволена, оскільки на даний час власником автомобіля є відповідач, за яким у встановленому законом порядку зареєстровано право власності на спірне майно.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідно до ст. 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Таким чином, суд вважає у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про зняття арештів з майна та визнання права власності відмовити по суті заявлених вимог.

Під час розгляду даної справи ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року накладено арешт на автомобіль «МАЗ 5549», д/з НОМЕР_1 , 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_2 , заборонивши відчуження автомобіля до виконання рішення суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 9 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. Якщо у задоволенні позову було відмовлено, провадження у справі закрито або заяву залишено без розгляду, вжиті заходи забезпечення позову застосовуються до набрання судовим рішенням законної сили.

Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 16, 136, 317, 319, 321, 328, 388, 391 Цивільного кодексу України, ст. ст. 13, 47, 77, 78, 158, 178, 263, 265, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) до ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП відсутній) про зняття арештів з майна та визнання права власності - відмовити.

Скасувати заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 02 липня 2020 року щодо арешту автомобіля «МАЗ 5549», д/з НОМЕР_1 , 1990 року випуску, двигун № НОМЕР_2 , знявши з нього арешт та дозволивши відчуження.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складено 21 грудня 2020 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.