Справа № 463/6137/19
Провадження № 2/463/297/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі:

головуючого судді Гирич С. В.

з участю секретаря судового засідання Попович Х.І.

представника відповідача Чернявської Г. ОСОБА_1 .

в місті Львові

у відкритому судовому засіданні,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 34 240,72 грн. в порядку регресу.

Позов мотивує тим, що 18.07.2016 року між сторонами було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АК/4684684, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля «Citroen СЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 03.11.2016 року сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля, під управлінням ОСОБА_2 та автомобіля BMW Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Постановою суду ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні ДТП. ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь Страхової компанії потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 34 240 грн. 72 коп. на підставі претензій ПрАТ «СК «Арсенал Страхування». У зв`язку з тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом 3 робочих днів після настання ДТП, то після виплати страхового відшкодування на користь потерпілої особи, у позивача виникло право вимоги до відповідача про відшкодування завданої шкоди в порядку регресу. Відповідач на письмові вимоги не відреагував, а тому позивач змушений звернутись до суду.

Ухвалою Личаківського районного суду м. Львова від 07 жовтня 2019 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, проти позову заперечує. Так, ОСОБА_2 повідомив позивача телефоном про факт настання страхового випадку одразу після його настання з місця події, що позивачем не заперечується в позовній заяві. Окрім цього, сам по собі факт несвоєчасного письмового повідомлення про настання страхового випадку не дає підстав для позивача вимагати стягнення з відповідача сплаченої потерпілому страхової суми в порядку регресу, якщо позивач знав про факт настання страхового випадку з інших джерел. Обов`язок, передбачений підпунктом 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлений законодавством для надання страховику можливості перевірити обставини ДТП власними силами і запобігти необґрунтованим виплатам. Факт настання страхового випадку зафіксований підрозділом Національної поліції України, відповідач був притягнутий до адміністративної відповідальності за порушення ПДР на підставі ст.124 КУпАП, відповідач письмово повідомив позивача про настання страхового випадку 27.12.2006 року, що стверджуєтеся матеріалами, наданими самим позивачем. Позивач визнав факт настання страхового випадку, сам факт настання страхового випадку ніким не оспорюється, позивач прийняв рішення про відшкодування збитків на підставі договору страхування, узгодив розмір страхового відшкодування та виплатив його. За таких обставин сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення про стягнення з нього коштів в порядку регресу.

Від позивача до суду також поступила відповідь на відзив, в якому зазначає, що відповідач у строк та спосіб визначений підпунктом 133.1.4 пункту 33.1 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не повідомив позивача про ДТП, доказів про поважність причин неможливості виконання своїх обов`язків не було надано, то позовні вимоги є обґрунтованим та такими, що підлягають задоволенню. Посилається на висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 23.11.2018 року у справі № 621/2403/16-ц.

Представник відповідача подала до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому зазначає, що чинне законодавство та правозастосовна практика свідчать, що сам по собі факт несвоєчасного письмового повідомлення про настання страхового випадку не дає підстав для страховика вимагати стягнення з відповідача сплаченої потерпілому страхової суми в порядку регресу. Надані позивачем докази свідчать, що страхова виплата, проведена потерпілому, була обґрунтованою. Відтак, аргумент представника позивача про те, що невиконання винними водіями обов`язку щодо своєчасного повідомлення про ДТП, щодо подачі заяви та надання їх транспортних засобів на огляд може призвести до необґрунтованих виплат та зумовлює право страховика подати до них регресний позов, не застосовний до даної справи. Також, неправильними є аргументи позивача про те, що змінилася правова позиція щодо підстав задоволення вимог страховика про стягнення з винної особи страхового відшкодування у порядку регресу, така спростовується практикою не лише Верховного суду України, а і Верховного Суду, який є послідовним у своїй правовій позиції. Також, позивач підтвердження невчасності повідомлення його відповідачем суду не надав.

В судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав до суду заяву від 31.10.2019 року про розгляд справи у відсутності представника позивача. З врахуванням поданої заяви, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутності сторони позивача на підставі наявних доказів.

Представник відповідач в судовому засіданні проти позову заперечила, надала пояснення, які є аналогічними викладеним у відзиві та запереченні на відповідь на відзив, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, дослідивши представленні по справі докази та оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку, що позов до задоволення не підлягає з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, 18.07.2016 року між ПрАТ СК «ПЗУ Україна» та ОСОБА_2 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/4684684, за яким страховик зобов`язався відшкодовувати шкоду заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, а саме: автомобіля Citroen СЗ, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що стверджується копією договору (а.с.5).

Як вбачається із довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с.6) 03.11.2016 року в місті Львові сталася дорожньо-транспортна пригода, за участю забезпеченого автомобіля «Citroen СЗ», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під управлінням ОСОБА_2 та автомобіля BMW Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відповідно до постанови Личаківського районного суду міста Львова від 05.12.2016 року ОСОБА_2 визнано винним у порушенні правил дорожнього руху, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди 03.11.2016, та притягнено останнього до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

Згідно пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV від 01.07.2004 р., при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається із матеріалів справи, ПрАТ СК «ПЗУ Україна» сплатило на користь Страхової компанії потерпілої особи страхове відшкодування в сумі 34 240 грн. 72 коп., на підставі претензій ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» від 21.12.2016 року та від 12.01.2017 року, а також страхового акту №UA026/L01/03 від 21.02.2017 року, у відповідності до рахунків №BMW-000950 від 10.11.2016 року, № АР00027472 від 10.11.2016 року, №BMW-001131 від 22.12.2016 року, згідно вартість відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля BMW Х5, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , становить 34 240 тон. 72 коп.

Факт зазначеної виплати позивач підтверджує платіжним дорученням №1576 від 22.02.2017 року (а.с.21).

Дійсно, частиною 1 статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до абз. «ґ» п.п. 38.1.1. п. 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.

Згідно з положеннями підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.

Позивач мотивує позовні вимоги тим, що відповідач письмово не повідомив позивача про настання страхової події протягом 3 робочих днів після настання дорожньо-транспортної пригоди, поважності причин неповідомлення не надав.

Судовим розглядом встановлено, що факт настання страхового випадку ніким не оспорюється; він зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; сама страхова компанія відповідача його визнала, добровільно сплативши страхове відшкодування.

Окрім цього, як вбачається із пояснень представника відповідача, відповідач безпосередньо на місці дорожньо-транспортної пригоди в телефонному режимі повідомив про таке ПрАТ СК «ПЗУ Україна». Вказані обставини позивачем не спростовані.

Факт вчасного неповідомлення страховика про дорожньо-транспортної пригоди є підставою для відшкодування страхувальником у порядку регресу сплаченого страховиком страхового відшкодування. Проте в разі, якщо факт настання страхового випадку зафіксований правоохоронними органами; відповідач як особа, винна в ДТП, притягнутий до адміністративної відповідальності; страховик сплатив страхове відшкодування, то сам по собі факт неповідомлення відповідачем страховика про настання страхового випадку не може братися за основу ухвалення рішення, яке повинно ґрунтуватись на загальних положеннях про відшкодування збитків у позадоговірних зобов`язаннях, адже регресні зобов`язання входять до групи позадоговірних, тому спори з таких зобов`язань повинні вирішуватись у загальному порядку відшкодування збитків.

Зазначена правова позиція викладена у постановах Верховного Суду України від 16 вересня 2015 року у справі № 6-284цс15 та від 22 березня 2017 року у справі № 6-2011цс16.

Таким чином, з врахуванням встановлених судом обставин справи, суд вважає, що в даному випадку неповідомлення відповідачем позивача вчасно протягом 3-х діб з моменту ДТП про настання страхового випадку, не може братися за основу ухвалення рішення про стягнення з відповідача коштів в порядку регресу, оскільки страховий випадок мав місце, він зафіксований правоохоронними органами, страховик сплатив страхове відшкодування і цим підтвердив наявність страхового випадку.

Вказана позиція суду відповідає і правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 14 лютого 2018 року у справі 752/9895/15-ц, в якій суд послідовно притримався раніше визначеної позиції Верховного Суду України, та підстав для відступлення від такої суд не має.

А тому, в задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 2, 81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

в задоволенні позову Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в порядку регресу відмовити за безпідставністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом 30 днів з часу складання повного судового рішення через місцевий суд до Львівського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ПЗУ Україна», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Січових Стрільців, 40, ;

відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Дата складення повного тексту рішення суду 29.01.2020 р.

Суддя: Гирич С. В.