Справа №2023/2-942/11
Провадження №8/628/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області

у складі: головуючого судді Барабанової В.В.

за участю секретаря судового засідання Буткової В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Куп`янську, Харківської області в порядку спрощеного провадження заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року по цивільній справі №2023/2-942/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа: КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки, ціна позову 111051 грн. за нововиявленими обставинами,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області із заявою про перегляд рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа: КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки, ціна позову 111051 грн. за нововиявленими обставинами, в якій просить скасувати рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року по цивільній справі №2023/2-942/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа: КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки, ціна позову 111051 грн..

Свою заяву ОСОБА_1 мотивував тим, що 16листопада 2012 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого - судді Скородєлової В.В., ухвалив рішення по справі №2023/2-942/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа: КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину житлового будинку і земельної ділянки.

Зазначеним рішенням суду від 16 листопада 2012 року позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа: КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки, ціна позову 111051 грн. - задоволено було частково. Позов ОСОБА_2 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину житлового будинку та земельної ділянки було задоволено. Встановлено факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу (після розірвання шлюбу) з 09.03.1998 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнано будинок АДРЕСА_1 , сумісно набутою позивачкою - ОСОБА_2 з відповідачем - ОСОБА_1 спільною власністю. Визнано за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та по 1/2 частині земельної ділянки площею 0,1895 га, на якій розташований будинок. Не погодившись з вказаним рішенням ОСОБА_1 звернувся до Апеляційного суду Харківської області з заявою про поновлення строку на апеляційне оскарження. 19 серпня 2015 року Апеляційним судом Харківської області було відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харковської області від 16 листопада 2012 року по справі за позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на частину житлового будинку і земельної ділянки.

ОСОБА_1 вказує, що підставами для перегляду вищевказаного рішення суду у зв`язку з нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі йому, як особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи, а саме: у його випадку це завідомо неправдиві показання свідків з боку ОСОБА_2 , що потягли за собою ухвалення незаконного, необґрунтованого судового рішення та показання нових свідків, які можуть спростувати факт того, що ОСОБА_1 з ОСОБА_2 перебував начебто після 1998 року у шлюбних стосунках.

Свої доводи щодо цього ОСОБА_1 обґрунтовує наступним.

Рішенням суду від 09.03.1998 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Вже до цього часу вони жили окремо, спільного господарства не мали, не мали і сумісних коштів та не мали стосунків, як чоловік та жінка. Так пізніше у них народилась донька, але не внаслідок шлюбних відносин у розумінні положень Сімейного кодексу України.

10.08.1999 року за власним бажанням ОСОБА_1 уклав договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_2 , який знаходиться на приватизованій земельній ділянці площею 0,1895 га.. На момент укладення договору купівлі - продажу будинку ОСОБА_1 у шлюбних стосунках з відповідачкою не перебував. Жила площа будинку на той час - 51.4 кв.м.. На 1999 рік оцінка будинку в договорі складала 23963 грн.. Будинок ОСОБА_1 купував для себе на власні кошти, самостійно платив за послуги нотаріусу, самостійно передавав гроші продавцю. Під час розгляду справи нотаріус, який вчинив правочин та продавець будинку допитані у якості свідків у суді не були, хоча вони могли підтвердити той факт, що у шлюбних стосунках на час укладення договору купівлі-продажу не перебував. Після купівлі будинку він жодних перебудов протягом 2005-2006 року не проводив. Перебудови будинку він проводив значно пізніше перебуваючи в законному шлюбі з теперішньою дружиною, в наслідок чого збільшилась вартість будинку та його площа.

З 2008 року ОСОБА_2 вирішила забрати у ОСОБА_1 частину будинку, але не маючи жодних законних підстав на це, оскільки будинок належав особисто останньому та перебував у приватній власності, звернулась до суду з позовом про визнання факту проживання чоловіка та дружини однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Спираючись на показання свідків, які ОСОБА_1 , як зараз розуміє суд не мав законних підстав брати до уваги під час винесення рішення суду, оскільки свідки ( син та кума) були особами зацікавленими з боку ОСОБА_2 , про що ОСОБА_1 зараз стало відомо від інших осіб, яких він буде просити суд допитати у якості свідків. Так, свідок викликаний з боку ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що з позивачкою вона знайома з 1995 року. У 1996 році вона з чоловіком їздила на північ. Дитина залишилась у бабки. У 1997 році повернулись з півночі, Таня почала торгувати продуктами харчування. У 1998 році шлюб розірвала. Інший свідок син ОСОБА_1 , дав показання на користь матері, під її впливом, оскільки на той час з нею проживав та залежав від неї, а тому суд не повинен був брати ці показання свідків до уваги під час винесення рішення суду. Коли ОСОБА_1 купував будинок, на той час сину було 8 років, він не знав усіх обставин, та багато чого ОСОБА_1 йому не розповідав про розірвання шлюбу та його стосунки з ОСОБА_2 , щоб не травмувати психіку дитини.

Таким чином, ОСОБА_1 зазначає, що приймаючи рішення по справі, суд повинен був виходити з вимог статей ЦПК України, які регламентують, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, коли мають місце підстави звільнення від доказування. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, а суд на думку ОСОБА_1 , виніс рішення, яке грунтується на припущеннях свідків, а не на фактах, які свідчили не на користь ОСОБА_2 .. Фактом є те, що судом встановлено, що 13 жовтня 1990 року був зареєстрований шлюб ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , що підтверджувалось копією свідоцтва про одруження. Фактом є те, що від цього шлюбу народився син. Фактом є те, що донька народилась пізніше після розірвання шлюбу від стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , але від стосунків, що в розумінні СК України не є союзом чоловіка та жінки. Фактом є те, що шлюб ОСОБА_1 поновлювати з ОСОБА_2 не збирався, навіть коли дізнався про вагітність ОСОБА_2 , оскільки їх стосунки на той час були вичерпані повністю. Дітям він мав намір допомагати. Як убачається з рішення Куп`янського міського суду Харківської області від 27.02.1998 року, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було розірвано. Рішення суду набрало законної сили 09.03.1998 року і це є фактом.

Фактом є те, що за договором купівлі-продажу від 10 серпня 1999 року, ОСОБА_1 купив приватизований жилий будинок з надвірними будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Даний договір укладений в письмовій формі, посвідчений державним нотаріусом Куп`янської державної нотаріальної контори. Будинок придбав під час розірваного з ОСОБА_2 шлюбу, це факт. У відповідності до ч. 1 ст.334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Ч.1 ст. 209 ЦК України передбачає, що правочин, вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню. А ч. 1 ст.210 ЦК України передбачає, що правочин підлягає державній реєстрації. Всі ці умови були додержані ОСОБА_1 - покупцем за договором купівлі-продажу від 10 серпня 1999 року.

Дійсні обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не проживали спільно з 09.03.1998 року. Ці обставини є дійсними; існує рішення про розірвання шлюбу у 1998 році, а пояснення свідків, допитаних у судовому засіданні з приводу сумісного проживання сторін по справі суд мав підстав ставити під сумнів, оскільки вони є особами зацікавленими, інших свідків допитано не було. А тому факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а саме ОСОБА_2 з ОСОБА_1 в період з 09.03.1998 року по 13.10.2006 року не повинен був бути встановлений у суді за браком доказів, які існували, та за наявності інших фактів, а тому позовні вимоги ОСОБА_2 про визнання будинку, розташованого за вказаною вище адресою сумісно набутою з відповідачем спільною власністю та визнання за нею права власності на частину даного будинку та частину земельної ділянки, на якій розташований будинок, задовольняти було не слід.

Суд під час винесення рішення суду не врахував той факт, що згідно матеріалів інвентаризаційної справи, яка знаходиться в архіві Куп`янського БТІ змін, перебудов, перепланувань в домоволодінні, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 з 10.08.1999 року по 14.12.2010 року не відбувалось.

На підставі викладеного вище ОСОБА_1 просить переглянути за нововиявленими обставинами рішення суду.

Заявник ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву про розгляд заяви про перегляд рішення за нововиявленими обставинами за його відсутності на підставі поданої заяви та наданих документів та доказів. Просить суд задовольнити його заяву.

ОСОБА_2 та представник КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи сповіщались в установленому законом порядку.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Судом встановлено, що рішенням Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року у цивільній справі №2023/2-942/11 ухвалено: «Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа: КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, ціна позову 111051 грн. грн. задовольнити частково. Позов ОСОБА_2 в частині встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки задовольнити. Встановити факт проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу (після розірвання шлюбу) з 09.03.1998 року до 13.10.2006 ІНФОРМАЦІЯ_1 . Визнати будинок, розташований у АДРЕСА_1 , сумісно набутою позивачкою ОСОБА_2 з відповідачем ОСОБА_1 спільною сумісною власністю. Визнати за ОСОБА_2 і ОСОБА_1 право власності за кожним по 1/2 частині житлового будинку АДРЕСА_1 та по Ѕ частині земельної ділянки площею 0,1895 га, на якій розташований будинок АДРЕСА_1 . У позові ОСОБА_2 в частині стягнення на її користь 3000 грн. витрати на правову допомогу відмовити. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 700 грн. судовий збір і 120 грн. витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду судової справи та на користь держави недоплачений судових збір у розмірі 410,51 грн.».

На дане рішення ОСОБА_1 було подано апеляційну скаргу.

Ухвалою Апеляційного суду Харківської області від 19.08.2015 року заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 , залишено без задоволення, та відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року по справі №2023/2-942/11 за позовом Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа: КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки, ціна позову 111051 грн..

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 24 грудня 2015 року касаційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, та ухвалу Апеляційного суду Харківської області від 19.08.2015 року, залишено без змін.

Так, рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року по справі №2023/2-942/11 набрало законної сили 27 листопада 2012 року.

Відповідно до ч.1 ст.423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно ч.2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1)істотні для справи обставини, що не були встановлені судом тане були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою,на час розгляду справи; 2)встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 424 ЦПК України заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, - учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30.03.2012 року № 4, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно п. 4 вказаної Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини.

Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими особам, які беруть участь у справі, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги (зокрема, погіршення майнового стану відповідача після ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів та звільнення від сплати ).

В постанові Верховного Суду від 29.08.2018 року по справі №552/137/15-ц вказано, що нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у рішенні, що переглядається.

Необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами. Процесуальні недоліки розгляду справи (зокрема, неповне встановлення фактичних обставин справи).

Європейський суд з прав людини у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04) рішення від 19.02.2009 року вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів (див. справу «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61, ECHR 1999-VII).

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (див. справу «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, п. 52, ECHR 2003-IX).

Так, процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку із нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Особа, яка звертається із заявою про скасування рішення, повинна довести, що в неї не було можливості представити цей доказ на остаточному судовому слуханні і що цей доказ є вирішальним. Ця процедура є характерною для правових систем багатьох держав-учасниць. Зазначена процедура сама по собі не суперечить принципу правової визначеності доти, доки вона використовується задля виправлення помилок, допущених під час здійснення правосуддя.

Крім того, як вбачається з рішення Європейського суду з прав людини від 18.11.2004 року у справі «Правєдная проти Росії» та рішення від 06.12.2005 року у справі «Попов проти Молдови», процедура скасування остаточного судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами передбачає, що існує доказ, який раніше не міг бути доступний, однак він мін би призвести до іншого результату судового розгляду.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 3 Постанови Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4, суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Також, у відповідності з п. 7 зазначеної Постанови роз`яснено, що питання про те, які обставини можна вважати істотними, є оціночним, і вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби вказана обставина була відома особам, які беруть участь у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Згідно ч. 4 ст. 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами:1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

В поданій заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, немає жодних підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, передбачених ст. 423 ЦПК України, зокрема на думку ОСОБА_1 , неправдивість показань свідків, які начебто йому не були відомі на момент розгляду справи, не підтвердженні жодним доказом, та переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами.

Відповідно до ч.3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду.

Таким чином, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звернулася із заявою про перегляд рішення, на час розгляду справи-відсутні, а обставину на яку посилається заявник не є нововиявленою, тому суд, приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року у цивільній справі №2023/2-942/11 є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки наведені заявником обставини, не є нововиявленими у розумінні положень цивільного процесуального законодавства, а тому вплинути на висновки суду при постановленні рішення не могли.

Керуючись ст.ст. 260, 423, 429, 354 ЦПК України, суд-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року по цивільній справі №2023/2-942/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа: КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки, ціна позову 111051 грн. за нововиявленими обставинами відмовити.

Рішення Куп`янського міськрайонного суду Харківської області від 16 листопада 2012 року по цивільній справі №2023/2-942/11 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , 3-я особа: КП «Куп`янське бюро технічної інвентаризації» про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання права власності на 1/2 частину житлового будинку і земельної ділянки, ціна позову 111051 грн. залишити в силі.

Ухвала може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі до Куп`янського міськрайонного суду Харківської області протягом 15 днів з дня проголошення ухвали апеляційної скарги. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом 15 днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до пункту з розділу XII «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-2019)» визначений цим судовим рішенням процесуальний строк продовжується на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.

Суддя: В.В. Барабанова