Провадження № 6/522/175/20
У Х В А Л А

30 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

в складі: судді Бондар В.Я.,

за участі секретаря судового засідання Грищук В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за заявою комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про відстрочення виконання рішення суду, за участі стягувача ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся 20.01.2020 року до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про відстрочення виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 13.05.2013 року у цивільній справі №1522/19819/12 до приведення власниками у первинний стан самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП ЖКС «Порто-франківський» про визнання бездіяльності незаконною; зобов`язання відновити пожежну драбину до 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 ; стягнення моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.05.2013 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до КП ЖКС «Порто-Франківський» про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання відновити пожежну драбину до 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 , стягнення моральної шкоди, в частині відмови а задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відновити пожежну драбину до 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 . Ухвалено нове рішення, в цій частині, яким зобов`язано КП ЖКС «Порто-Франківський» відновити демонтовану драбину до 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 . В іншій частині рішення залишити без змін.

Рішення суду звернуто до виконання, однак, в ході виконання даного рішення, виявлені обставини, які унеможливлюють таке виконання.

Так, КП «ЖКС «Порто-Франківський» отримано технічний висновок неможливості влаштування зовнішньої драбини на третій поверх житлового будинку АДРЕСА_2 , виконаного ДНДПДІ «НІІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», згідно з яким демонтаж існуючої драбини і майданчиків з металевих і залізобетонних конструкцій може пошкодити огороджувальні конструкції квартир, суміжних з обстежуваною зовнішньою драбиною; прилегла територія недостатня для влаштування зовнішньої драбини, для додаткового входу до кв. АДРЕСА_3 , яка розташована на третьому поверсі лівоворотньої будови та яка має вхід з внутрішньої драбини; влаштування зовнішньої драбини для додаткового входу в квартиру третього поверху (кв. АДРЕСА_3 ) не є можливим.

Крім того, відповідно до висновку про можливість та умови відновлення зовнішньої драбини «чорного ходу» між лівоворотнім (літер Б) та противоворотнім (літер В) внутрішньодворовими флігелями житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 (актуалізація з оцінкою технічного стану об`єкту) від 29.10.2019, що виконаний товариством з обмеженою відповідальністю «Екострой і К», встановлено, що влаштування зовнішньої драбини «чорного ходу» з 2-го поверху на 3-й можливе тільки після демонтажу стінового загородження, облаштованого власниками квартири АДРЕСА_3 на межі майданчику 3-го поверху драбини, що існувала раніше.

При цьому необхідно здійснити обстеження та розробити архітектурно-конструктивне рішення драбини, що з`єднує 2-й та 3-й поверх з урахуванням здійсненої реконструкції частини драбини, що з`єднує 1-й та 2-й поверхи.

Разом з тим, у вказаному висновку зазначено, що у випадку необхідності відновлення зовнішньої драбини «чорного ходу» у раніше існуючому архітектурно-конструктивному рішенні, необхідно: демонтувати марш драбини, що поєднує 1-й та 2-й поверхи; демонтувати стінове загородження на майданчику 3-го поверху; виконати обстеження майданчику 3-го поверху та стін, на які спиралися конструкції драбини, що існувала раніше; розробити проект відновлення драбини у раніше існуючому архітектурно-конструктивному рішенні (з урахуванням результатів обстеження та на підставі спеціально виконаних розрахунків).

При цьому, роботи щодо відновлення демонтованої драбини до третього поверху будинку АДРЕСА_2 відносяться до капітального ремонту та не відповідають статутній діяльності підприємства, спричинять необгрунтовані витрати підприємства в період важкого фінансового становища та, у існуючому формулюванні рішення суду, не мають практичної реалізації.

Крім того, відповідно до розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.07.2012 № 367 «Про приведення самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 в первинний стан» встановлено, що власники квартири АДРЕСА_3 вказаною АДРЕСА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , самовільно проводять роботи з реконструкції квартири з надбудовою мансардного поверху без отримання права на їх виконання, що є порушенням п. 2 ч. 34 ст. 36 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» та, з метою недопущення самовільного будівництва за вказаною адресою, були вручені приписи про припинення будівельних робіт та приведення вказаної квартири у первісний стан.

У зв`язку з цим, наявність стінового загородження, що ймовірно виникло в результаті самовільно проведених власниками квартири АДРЕСА_1 , робіт з реконструкції квартири з надбудовою мансардного поверху без отримання права на їх виконання, перешкоджає та унеможливлює виконання КП «ЖКС «Порто-Франківський» рішення апеляційного суду Одеської області від 13.05.2013 у цивільній справі № 1522/19819/12.

З урахуванням цього, КП «ЖКС «Порто-Франківський» направило відповідного листа до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради щодо сприяння у виконанні розпорядження Приморської районної адміністрації Одеської міської ради від 03.07.2012 № 367 «Про приведення самовільно реконструйованої квартири АДРЕСА_1 у первинний стан».

Таким чином, виконання рішення апеляційного суду Одеської області від 13.05.2013 у цивільній справі № 1522/19819/12 за наявних обставин не виявляється можливим до отримання відповідних документів щодо технічної можливості його виконання у зв`язку з самовільно проведеними власниками квартири АДРЕСА_1 , робіт з реконструкції квартири з надбудовою мансардного поверху без отримання права на їх виконання, що не просто істотно ускладнює виконання рішення суду, а й робить його неможливим.

У судове засідання 30.01.2020 року учасники справи не з`явилися, про час, дату і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Відповідно до ч. 2 ст. 435 ЦПК України суд розглядає заяву про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ч.1, 3, 4 ст. 435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Тобто, законодавець вказує на необхідність для суду, при вирішенні питання про відстрочення виконання судового рішення, звернути увагу на об`єктивні та незалежні від волі боржника обставини, які для юридичної особи фактично звужуються до стихійного лиха, іншої надзвичайної події тощо.

Судом встановлено, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2013 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до КП ЖКС «Порто-франківський» про визнання бездіяльності незаконною; зобов`язання відновити пожежну драбину до 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 ; стягнення моральної шкоди.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 13.05.2013 року скасовано рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05.03.2013 року по справі за позовом ОСОБА_1 до КП ЖКС «Порто-Франківський» про визнання бездіяльності незаконною, зобов`язання відновити пожежну драбину до 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 , стягнення моральної шкоди, в частині відмови а задоволенні позовних вимог щодо зобов`язання відновити пожежну драбину до 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 . Ухвалено нове рішення, в цій частині, яким зобов`язано КП ЖКС «Порто-Франківський» відновити демонтовану драбину до 3-го поверху будинку АДРЕСА_2 . В іншій частині рішення залишити без змін.

Заявник посилається на те, що неможливість виконання вказаного рішення суду, викликана тим, що є технічний висновок неможливості влаштування зовнішньої драбини на третій поверх житлового будинку АДРЕСА_2 , виконаний ДНДПДІ «НІІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», згідно з яким демонтаж існуючої драбини і майданчиків з металевих і залізобетонних конструкцій може пошкодити огороджувальні конструкції квартир, суміжних з обстежуваною зовнішньою драбиною; прилегла територія недостатня для влаштування зовнішньої драбини, для додаткового входу до кв. АДРЕСА_3 , яка розташована на третьому поверсі лівоворотньої будови та яка має вхід з внутрішньої драбини; влаштування зовнішньої драбини для додаткового входу в квартиру третього поверху (кв. АДРЕСА_3 ) не є можливим.

Проте, дана обставина не викликана стихійним лихом чи надзвичайною подією, а є суб`єктивним висновком ДНДПДІ «НІІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ», який заявник протиставляє рішенню суду та обґрунтовує цим неможливість виконання цього рішення суду.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року № ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Таким чином, Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

На це вказується, зокрема, і у пункті 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 2 листопада 2004 року №15-рп/2004у справі №1-33/2004, де зазначено, що верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність, яка здійснюється, зокрема і судом як основним засобом захисту прав, свобод та інтересів у державі.

Крім того, Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року №3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Отже, на переконання суду, посилання заявника на наявність експертного висновку щодо неможливості виконання рішення суду, веде до фактичного ухилення боржника від виконання цього рішення суду та намагання уникнути обов`язку відновлення порушеного, як встановлено судом, права стягувача ОСОБА_1 , що є недопустимим.

За таких обставин судом встановлено, що матеріали подання не містять достатніх доказів наявності підстав, які б дозволили суду задовольнити дану заяву, а тому суд вважає цю заяву такою, що не підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 12, 258-260, 263-265, 353, 354, 435 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву комунального підприємства «Житлово-комунальний сервіс «Порто-Франківський» про відстрочення виконання рішення суду, за участі стягувача ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, шляхом подачі в 15-денний строк з дня її проголошення, апеляційної скарги.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження, а в разі її оскарження - після розгляду справи апеляційним судом, якщо вона не буде скасована.

Повний текст ухвали суду складено 31.01.2020 року.

Суддя: В.Я. Бондар