Справа № 486/1474/18 Суддя першої інстанції Савін О.І.
Провадження № 22-ц/812/125/20 Суддя-доповідач апеляційного суду Царюк Л.М.
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30 січня 2020 року м. Миколаїв Справа № 486/1474/18

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого Царюк Л.М.,

суддів: Прокопчук Л.М., Самчишиної Н.В.,

із секретарем судового засідання Адрієнко Л.Д.,

за участю: позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Савіна О.І., в залі судового засідання в м. Южноукраїнськ, о 10 год. 28 хв., повний текст якого складений 08 листопада 2019 року, за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів та скасування державної реєстрації голови ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВЛАСНИКИ ОСОБИСТОГО ТРАНСПОРТУ «ЛОТОС» (далі ГО «ВОТ «ЛОТОС», Товариство),

В С Т А Н О В И В:

23 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , де просив визнати недійсним рішення загальних зборів Товариства, за яким було обрано головою правління Товариства ОСОБА_3 Т ОСОБА_4 та змінено назву Товариства, оскільки порушено процедуру обрання на цю посаду, визначену Статутом Товариства, а також скасувати державну реєстрацію зміни голови правління юридичної особи ГО «ВОТ «ЛОТОС», тимчасово повернувши державну реєстрацію попереднього голови до рішення загальних зборів по вибору з цього питання та покласти на відповідача відшкодування судових витрат.

Доводи позовної заяви обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 , не будучи членом Добровільного товариства власників особистого транспорту «Лотос» (надалі ДТ ВОТ «Лотос»), незаконно, ввівши в оману членів даного товариства, зібрав підписи останніх, які у подальшому використав як реєстрацію учасників загальних зборів по вибору його головою правління цього товариства.

Між тим, Загальних зборів по обранню ОСОБА_2 головою правління не було та він не мав повноважень вести збори та бути обраним.

Згідно п. 4.5 Статуту число членів ДТ ВОТ «Лотос» не може перевищувати число гаражних приміщень по генплану будівництва, п. 4.7 Статуту визначено, що члени товариства володіють правами, а саме: згідно п. 4.7.9 можуть обирати або бути обраними на керівні посади товариства та брати участь у громадській праці.

Порушивши вимоги Статуту ДТ ВОТ «Лотос», ОСОБА_2 , ставши головою правління, безпідставно перейменував Товариство в ГРОМАДСЬКУ ОРГАНІЗАЦІЮ «ВЛАСНИКИ ОСОБИСТОГО ТРАНСПОРТУ «ЛОТОС».

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 листопада 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено повністю.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог місцевий суд виходив із того, що будь-яких доказів на підтвердження недійсності рішення загальних зборів Товариства, позивачем не надано.

Що стосується позовних вимог про скасування державної реєстрації юридичної особи ОСОБА_2 головою ГО «ВОТ «ЛОТОС», то на думку місцевого суду, дані вимоги пред`явлені до неналежного відповідача, оскільки державна реєстрація ОСОБА_2 як голови правління ГО «ВОТ «ЛОТОС» була здійснена відповідним суб`єктом державної реєстрації, а тому дані позовні вимоги також не підлягають задоволенню.

Не погодившись із рішенням місцевого суду, ОСОБА_1 , посилаючись на не відповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просив скасувати оскаржене судове рішення та ухвалити нове рішення по суті позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 подав до Центра надання адміністративних послуг м. Южноукраїнська (далі ЦНАП) недійсний протокол рішення Загальних зборів Товариства, які не проводились, в якому зазначалось що нібито ОСОБА_2 вибрано головою ДТ ВОТ «Лотос». На підставі поданого протоколу ЦНАП зареєстрував Чікішева головою ГО «ВОТ «ЛОТОС». Суд не прийняв до уваги поданий список членів ДТ ВОТ «Лотос» на червень 2017 року, з якого вбачається, що до вказаних загальних зборів ОСОБА_2 не був членом Товариства, а тому не міг бути обраним головою правління Товариства. Проте суд першої інстанції прийняв до уваги поданий ОСОБА_2 паспорт, який останній видав сам собі після реєстрації його головою Товариства та який не міг бути прийнятий судом як доказ членства останнього в Товаристві до вказаних загальних зборів.

Згідно зі Статутом ДТ ВОТ «Лотос» ОСОБА_2 не міг бути обраним, бо він не був членом Товариства.

На загальних зборах в травні 2017 року було вибрано членів Правління і ревізійну комісію, при цьому, оскільки на посаду голови Правління Товариства жодної кандидатури не було, нового голову Товариства обрано не було. Після цих зборів, позивач, як голова Правління ДТ ВОТ «Лотос», ніяких зборів за власною ініціативою не скликав, за зверненням ініціативної групи загальні збори також не проводились.

Між тим, згідно Статуту ДТ ВОТ «Лотос» загальні збори має право скликати тільки голова Правління Товариства. Крім того, ОСОБА_2 стороння людина, яка будучі присутньою на зборах мала право голосувати тільки по довіреності, виданій йому батьком ОСОБА_5 за його заявою, яку вивішено на дошці об`яв Товариства. Між тим, ОСОБА_5 в суді заявив, що ніякої довіреності сину не надавав.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 доводи апеляційної скарги не визнав, посилаючись на їх необґрунтованість та безпідставність, просив в задоволенні апеляційної скарги відмовити повністю.

Доводи відзиву обґрунтовував тим, що допитані в суді свідки, підтвердили той факт, що загальні збори, проведені в червні 2017 року, на яких його було обрано головою Правління ГО «ВОТ «ЛОТОС», відбулися без порушень.

Заслухавши доповідь судді, пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Рішення суду першої інстанції таким вимогам в повній мірі не відповідає.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є членами Добровільного товариства власників особистого транспорту «Лотос», правонаступником якого є ГРОМАДСЬКА ОРГАНІЗАЦІЯ «ВЛАСНИКИ ОСОБИСТОГО ТРАНСПОРТУ «ЛОТОС». Позивач до червня 2017 року був головою Правління вказаного Товариства.

Відповідно до Протоколу Загальних зборів Добровільного товариства власників особистого транспорту «Лотос» № 5 від 29 червня 2017 року, наданого до відзиву на апеляційну скаргу, на вказаних зборах були присутніми 186 членів ДТ ВОТ «Лотос» при загальній кількості членів 230 осіб.

Згідно порядку денного цих зборів було змінено назву Товариства на ГРОМАДСЬКУ ОРГАНІЗАЦІЮ «ВЛАСНИКІВ ОСОБИСТОГО ТРАНСОПОРТУ «ЛОТОС», було обрано членів ревізійної комісії, обрано членів Правління, обрано головою Правління Чікішева Тимура ОСОБА_6 , вирішено викласти Статут Товариства у новій редакції та головою зборів доручено ОСОБА_2 підписати Статут у новій редакції та надати документи для державної реєстрації Статуту ГО «ВОТ «ЛОТОС» у новій редакції.

На підставі зазначеного рішення загальних зборів товариства державним реєстратором були внесені відповідні зміни у назву Товариства та дані про органи управління юридичної особи, зокрема про його керівника.

Відповідно до ч. 3 ст. 1 Закону України «Про громадські об`єднання» громадська організація - це громадське об`єднання, засновниками та членами (учасниками) якого є фізичні особи.

Згідно із ч. 3 ст. 3 цього Закону громадські об`єднання утворюються і діють на принципах: добровільності, самоврядності, вільного вибору території діяльності, рівності перед законом, відсутності майнового інтересу, прозорості, відкритості та публічності.

При цьому принцип самоврядності, як вбачається із ч. 3 ст. 3 Закону передбачає право членів (учасників) громадського об`єднання самостійно здійснювати управління діяльністю громадського об`єднання відповідно до його мети (цілей), визначати напрями діяльності, а також невтручання органів державної влади, органів місцевого самоврядування в діяльність громадського об`єднання, крім випадків, визначених законом.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про громадські об`єднання» громадська організація керується в своїй діяльності статутом, який, в тому числі, має містити відомості про повноваження керівника, інших органів управління, порядок їх формування та зміни складу, термін повноважень та ін.

Згідно копії статуту Добровільне товариство власників особистого транспорту «Лотос» має статус юридичної особи, метою створення та діяльності даного Товариства є колективне та індивідуальне будівництво гаражних приміщень для зберігання особистого транспорту його членів, а також будівництво і експлуатація інженерних мереж і під`їзних шляхів для нормальної експлуатації боксів гаражних приміщень.

Відповідно до п. 4.2. Статуту ДТ ВОТ «Лотос» підставою для прийому в члени Товариства є заява та сплата вступних внесків.

Вищим органом ДТ ВОТ «Лотос» є Загальні збори, які правомочні, якщо на них присутні не менше 2/3 членів Товариства. В період між зборами всією діяльністю Товариства керує Правління, обране на зборах в кількості не менше 3-х чоловік строком на п`ять років. Правління обирає з свого складу голову і його заступника. Роботою Правління керує Голова Правління, який підзвітний Загальним зборам Товариства (п. 6.1, п. 6.2, п. 6.5, п. 6.6, п. 6.7 Статуту ДТ ВОТ «Лотос».

За приписами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (ч. 2 ст. 48 ЦПК України).

Позов може бути пред`явлений до кількох відповідачів. Участь у справі кількох відповідачів (процесуальна співучасть) допускається, якщо: 1) предметом спору є спільні права чи обов`язки кількох відповідачів; 2) права і обов`язки кількох відповідачів виникли з однієї підстави; 3) предметом спору є однорідні права й обов`язки (ст. 50 ЦПК України).

Позивач має право об`єднати в одній позовній заяві кілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (ч. 1 ст. 188 ЦПК України).

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Суд має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, залучити до участі у ній співвідповідача або замінити первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі (ч.ч. 1, 2 ст. 51 ЦПК України).

Після спливу строків, зазначених у ч.ч. 1 і 2 ст. 51 ЦПК України, суд може залучити до участі у справі співвідповідача або замінює первісного відповідача належним відповідачем виключно у разі, якщо позивач доведе, що не знав та не міг знати до подання позову у справі про підставу залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача (ч. 3 ст. 52 ЦПК України).

Пленум Верховного Суду України у п.8 постанови № 2 від 12 червня 2009р. «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» роз`яснив, що пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі чи залишення заяви без руху, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ст. 33 ЦПК України (на даний час ст. 51 ЦПК України). Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залученого співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

Отже, визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, у жовтні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів ГО «ВОТ «ЛОТОС», за яким було обрано головою правління Товариства ОСОБА_2 та змінено назву Товариства, оскільки порушено процедуру обрання на цю посаду, визначену Статутом Товариства. Також позивач просив скасувати державну реєстрацію зміни голови правління юридичної особи ГО «ВОТ «ЛОТОС», яка була проведена державним реєстратором на підставі вказаного рішення загальних зборів. Як було встановлено під час розгляду справи апеляційним судом зазначене рішення загальних зборів Товариства відбулося 29 червня 2017 року.

Отже за змістом позовних вимог можна дійти висновку, що вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів ГО «ВОТ «ЛОТОС», за яким було обрано головою правління Товариства ОСОБА_2 та змінено назву Товариства є основною вимогою, а вимога про скасування державної реєстрації зміни голови правління Товариства є похідною, оскільки її задоволення залежить від задоволення позовної вимоги (основної вимоги) про недійсність рішення загальних зборів Товариства.

Звертаючись до суду із заявленими позовними вимогами, позивач вважав, що даний спір стосується лише ОСОБА_2 , який є відповідачем у справі і тільки на ньому лежить уся матеріально-правова відповідальність, і останній повинен бути відповідачем щодо даних позовних вимог та не залучено в якості співвідповідача або замінено на належного відповідача юридичну особу - ГО «ВОТ «ЛОТОС», рішення загальних зборів якого оскаржується. Між тим позовні вимоги безпосередньо впливають на права та інтереси цієї юридичної особи, оскаржується саме рішення загальних зборів Товариства, а тому відповідачем справі (або співвідповідачем) повинна бути ГО «ВОТ «ЛОТОС».

Відповідно до ч. 5 ст. 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій (п. 3 ч. 5 ст. 12 ЦПК України); сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом ( п. 4 ч. 5 ст. 12 ЦПК України).

Між тим суд першої інстанції зазначених вимог не дотримався та не роз`яснив позивачу його право заявляти клопотання про заміну первісного відповідача на належного відповідача ГО «ТОВ «ЛОТОС» або залучення Товариства до участі у справі як співвідповідача, а також не роз`яснив позивачу наслідки не вчинення або вчинення таких процесуальних дій і не сприяв позивачу здійсненню його процесуальних прав.

Отже, суд першої інстанції не виконав свій обов`язок, передбачений ч. 5 ст.12 ЦПК України і не сприяв всебічному і повному з`ясуванню обставин справи.

Натомість, районний суд розглянув справу по суті у неналежному (неповному) суб`єктному складі осіб, які повинні брати участь у спірних правовідносинах.

Враховуючи те, що суд першої інстанції розглянув справу за неналежного суб`єктного складу, чим порушив норми процесуального права, що є підставою для скасування цього судового рішення.

У силу наданих процесуальним законом повноважень апеляційний суд позбавлений можливості на стадії перегляду справи в апеляційному порядку вирішувати питання щодо процесуального статусу осіб, які беруть участь у справі.

Так як, у порушення указаних норм процесуального права суд першої інстанції не вирішив питання про можливість залучення до участі у справі співвідповідача, без участі якого, висновок суду про безпідставність по суті позовних вимог не може вважатися обґрунтованим.

З огляду на пред`явлення позову до суду до неналежного (неповного) суб`єктного складу осіб, які повинні брати участь у спірних правовідносинах, доводи скаржника про порушення судом першої інстанції норм процесуального права заслуговують на увагу.

У такому разі обґрунтованість позовних вимог по суті не перевіряється.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції не з`ясував юридичної природи і змісту позовних вимог, а відтак й осіб, які повинні нести цивільну відповідальність за порушення прав та законних інтересів позивача, а тому постановлене у справі судове рішення суду першої інстанції на підставі п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню з ухваленням у справі нового судового рішення про відмову в задоволенні позовних вимог з інших правових підстав, а саме з підстав розгляду позовних вимог до неналежного відповідача, що не перешкоджає позивачу звернутися з новим позовом, правильно визначивши суб`єктний склад сторін.

Оскільки ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору при зверненні з позовом до суду першої інстанції та за подачу апеляційної скарги, як громадянин, віднесений до 2 категорії постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи, та у зв`язку з відмовою в задоволенні його вимог, питання щодо розподілу судового збору не вирішувалося.

Керуючись ст. ст. 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 01 листопада 2019 року скасувати та ухвалити у справі нове судове рішення.

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання недійсним рішення загальних зборів Добровільного товариства власників особистого транспорту «Лотос» та скасування державної реєстрації голови правління ГРОМАДСЬКОЇ ОРГАНІЗАЦІЇ «ВЛАСНИКИ ОСОБИСТОГО ТРАНСПОРТУ «ЛОТОС» відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту в порядку та випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий Л.М. Царюк

Судді Л.М. Прокопчук

Н.В. Самчишина

Повний текст постанови складено 30 січня 2020 року.