СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/7564/20

пр. № 2/759/3879/20

12 жовтня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Марус А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про виплату неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИВ:

07.05.2020 р. засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду з вищезазначеним позовом вимогами якого є стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів у розмірі 6860,00 грн. Позов про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів обгрунтовано невиконанням рішення Святошинського районного суду м. Києва від 08.04.2019 року, яке було змінено постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2019 у справі ун.№759/6247/18. Вищезгаданою постановою ухвалено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 в розмірі 3500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25 квітня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. Внаслідок невиконання відповідачем рішення суду утворилась заборгованість по виплаті аліментів, за підрахунками позивача здійсненими у порядку ч. 1 ст. 196 СК України, за період прострочення сплати аліментів з лютого 2020 року по квітень 2020 року, сума пені за прострочення сплати аліментів склала 6860,00 грн, яку просить стягнути.

Ухвалою Святошинського районного суд м. Києва від 12.05.2020 року провадження у справі відкрито, визначено подальший розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

28.06.2020 року засобами поштового зв`язку позивач надіслав заяву про долучення довідки-розрахунку заборгованості від 01.06.2020 року підписану державним виконавцем Сидоренко В.Ю., відповідно до якої станом на 01.06.2020 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 14000 грн.

22.07.2020 року засобами поштового зв`язку позивач надіслав заяву про долучення Довідки-Розрахунку заборгованості від 16.07.2020 року підписану державним виконавцем Колодчук С.В., відповідно до якої станом на 01.07.2020 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 17500 грн. Позивач також подає заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути 17500 грн.

12.08.2020 року позивач надіслав заяву про долучення довідки-розрахунку заборгованості від 04.08.2020 року підписану державним виконавцем Колодчук С.В., відповідно до якої станом на 31.07.2020 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 21000 грн. Позивач також подав заяву про збільшення розміру позовних вимог у зв`язку зі збільшенням періоду несплати аліментів, в якій просить стягнути 21000 грн.

Належним чином повідомлений про розгляд справ відповідач відзиву не надав.

Суд, дослідивши матеріали справи, перевіривши їх доказами, доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Згідно із п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованості утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасної виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

З урахуванням того, що згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

Це пов`язано з тим, що відповідно до ст. 61 Конституції України ніхто не може бути притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення, а за положеннями ч. 2 ст. 550 ЦК України відсотки на неустойку (як повторна пеня) не нараховується. У зв`язку з цим сума заборгованості зі сплати аліментів за попередні місяці не додається за наступні, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того, скільки днів прострочено до сплати певну суму заборгованості. При цьому пеня нараховується не з часу фактичного ухилення від утримання і не з часу подання позовної заяви про стягнення аліментів чи з часу набрання рішенням суду про стягнення аліментів законної сили, а з часу невиконання рішення суду.

Судом встановлено, що заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від квітня 2019 року, ухваленого у справі ун.№759/6247/18 з ОСОБА_2 стягнуто на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн. щомісячно починаючи з 08.04.2019 року і до досягнення дитиною повноліття. Постановою Київського апеляційного суду від 03.12.2020 року заочне рішення Святошинського районного суду м. Києва від квітня 2019 року, ухвалене у справі ун.№759/6247/18 змінено, постановлено стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 25.04.2018 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.10-15).

Слід зазначити, що ОСОБА_2 був обізнаний про рішення щодо стягнення з нього аліментів, оскільки він був ініціатором подачі апеляційної скарги.

Постановою державного виконавця Білоцерківського РДВС ГТУЮ у Київській обл-ті відкрито виконавче провадження № 60936809 з виконання виконавчого листа вищезазначеним судови рішенням.

Згідно Довідки-Розрахунку заборгованості від 04.08.2020 року підписану державним виконавцем Колодчук С.В., відповідно до якої станом на 31.07.2020 року заборгованість ОСОБА_2 по сплаті аліментів становить 21000 грн.

Порядок стягнення аліментів визначається ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, ч. 3 цієї статті передбачено, що визначення суми заборгованості із сплати аліментів, присуджених як частка від заробітку (доходу), визначається виконавцем у порядку, встановленому Сімейним кодексом України.

Відповідно до ч. 4 ст ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» Виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі: 1) надходження виконавчого документа на виконання від стягувача; 2) подання заяви стягувачем або боржником; 3) надіслання постанови на підприємство, в установу, організацію, до фізичної особи - підприємця, фізичної особи, які виплачують боржнику відповідно заробітну плату, пенсію, стипендію чи інші доходи; 4) надіслання виконавчого документа за належністю до іншого органу державної виконавчої служби; 5) закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 196 СК України , у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Отже, ст. 196 СК України, є спеціальною статтею зі стягнення пені і таке стягнення не слід ототожнювати із загальними статтями ЦК України щодо стягнення пені передбаченою ст. 549 цього кодексу.

Позивачем надаються докази про те, що за лютий, березень, квітень 2020 р. аліменти відповідачем сплачені у травні місяці, тобто з порушенням періодичності платежів. У травні 2020 р. відповідач оплатив борг з-а аліментами та сплатив за травень . У червні та липні 2020 р. аліменти не були сплачені.

Як зазначено у ч.1 ст. 196 СК України, неустойка може бути стягнута з того, хто винен у простроченні сплати аліментів. За аналогією з цивільним законодавством, у цьому разі слід виходити із презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання. У зв`язку з цим на неї покладено тягар доказування протилежного.

Суд вважає, що відповідач не довів відсутність своєї вини у невиконанні рішення суду щодо покладення на нього аліментних зобов`язань, оскільки знав про свій обов`язок утримання доньки та частково сплачував його і, як сам вказує у запереченнях на позовну заяву, він не може передбачати джерела та розмір свого доходу, не працевлаштований і проживає за рахунок пенсії своєї матері.

Щодо порядку нарахування пені у відповідності до ч.1. ст. 196 СК України в юридичній практиці сформувалися декілька правових позицій.

Одна з них викладена у Науково-практичному коментарі до Сімейного кодексу України автором проекту Сімейного кодексу України З. Ромовською (видавничий Дім «Ін Юре», 2006). Аліменти є періодичним щомісячним платежем, у зв`язку з чим пеня нараховується за кожен період (місяць) окремо в розмірі 1% від простроченої відповідного місяця суми несплачених аліментів з наступним складанням отриманих сум. Розмір неустойки за кожен місяць прострочення становить 30% (або 31% або 28% або 29%) суми несплачених аліментів. Причому сума боргу за попередній місяць не додається до заборгованості за наступний місяць з якого вираховується неустойка, а кількість прострочених днів у періоді (місячному платежі) не додається до наступного розрахункового періоду.

Так, пеня за несплату аліментів відповідачем буде мати наступний вигляд.

Формула розрахунку пені за несплату аліментів відповідачем виглядає наступним чином: місяць за який стягується пеня - 3500,00 грн. х 31 календарний день(30, 28, 29) / 100% = пеня за прострочку сплати аліментів. У даному випадку не вчасно сплачені аліменти призвеоли до заборгованості, що надає право стягнення пені.

За лютий 2020р. 3500,00 * 29 дн. :100% = 1015,00 грн.

За березень 2020р. 3500,00 * 31 дн. :100% = 1085,00 грн.

За квітень 2020р. 3500,00 * 30 дн. :100% = 1050,00 грн.

За червень 2020р. 3500,00 * 30 дн. :100% = 1050,00 грн.

За липень 2020р. 3500,00 * 31 дн. :100% = 1085,00 грн.

А всього до сплати відповідачем підлягає 5285,00 грн. пені.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд покладає на відповідача обов`язок відшкодувати позивачу понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись п.22постановиПленумуВерховного Суду України №3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», ст.ст, 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,274,279,354,355 ЦПК України, ст. 196 СК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про виплату неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Білоцерківським РВ ГУ МВС України в Київській області 20.11.1996р., який зареєстрований: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , неустойку за прострочення сплати аліментів в розмірі 5285,00 грн. та судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду м. Києва, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць