Провадження № 2/522/7549/20
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження

21 грудня 2020 року Суддя Приморського районного суду міста Одеси Абухін Р.Д., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», треті особи Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

16 грудня 2020 року до Приморського районного суду міста Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», треті особи Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна.

Відповідно до позовної заяви позивачка просить суд, зняти арешт з нерухомого майна:

164/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , на яку був накладений арешт на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, В-3/728//34811614, 18.10.2012, Другий Малиновський ВДВС Одеського міського управління юстиції, гол.д.в. Зуєв Г.О., реєстраційний номер обтяження:13136132 від 18.10.2012 року;

164/1000 частки квартири АДРЕСА_1 , що ОСОБА_2 , на яку був накладений арешт на підставі Постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер:402§6978, виданий 23.10.2014, видавник: Ковальчук Ірина Володимирівна, відділ державної виконавчої служби Роздільнянського міжрайонного управління юстиції в Одеській області, Одеська область, номер запису про обтяження: 7444522 (спеціальний розділ) від 23.10.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право саме в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до розяснень, які надані в абз. 5 п. 1 та 5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2016 року «Про судову практику у справах про зняття арешту з майна» на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби стороною виконавчого провадження може бути подана скарга, яка підлягає розгляду в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, крім випадків, коли розгляд таких скарг відбувається за правилами іншого судочинства. У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченомурозділом VII ЦПК України, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог статті 181 Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбаченостаттею 60 Закону «Про виконавче провадження».

В порядку ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Позивачка, пред`являючи вимоги до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», посилалася на те, що арешт було накладено державним виконавцем в рамках виконавчого провадження ВП № 37142830, та пов`язаний зі стягненням заборгованості за кредитним договором, виконавчий лист № 1519/642/12, виданий 10.09.2012 року Малиновським районним судом міста Одеси повернуто стягувачу, у зв`язку з чим вважала, що арешт майна може бути знятий лише за рішенням суду.

Позивачка є боржником перед банком та стороною виконавчого провадження.

Зі змісту пред`явленого позову не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України, суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що позивачка є стороною виконавчого провадження, виконавчий документ за яким повернуто стягувачу, та в рамках якого державним виконавцем не здійснено певних дій чи допущена бездіяльність чим порушені права боржника, як власника арештованого майна, то після ухвалення рішення по суті спору судовий контроль за виконанням судових рішень здійснюється виключно за правилами Розділу VІІ ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судовий рішень» ЦПК України, який визначає порядок оскарження рішень, дій, бездіяльності державного виконавця в ході виконання рішень,у формі звернення до суду зі скаргою. Проте, позивачка, пред`явила позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на майно, на яке накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється, у зв`язку з цим не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому належить дійти висновку, що позовна заява на предмет судового контролю за діями/бездіяльністю державного виконавця при виконанні судового рішення в іншій цивільній справі, не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачають іншу форму звернення та порядок вирішення, що є підставою для відмови у відкритті провадження у даній справі.

Такі вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як її майно арештовано державним виконавцем і вона є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 28 жовтня 2020 року № 204/2494/20.

Таким чином, підстави для розгляду позовної заяви ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», треті особи Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майнавідсутні, а у відкритті провадженні слід відмовити.

Керуючись ст. ст. 19, 186 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства Комерційний Банк «ПРИВАТБАНК», треті особи Другий Малиновський відділ державної виконавчої служби у місті Одесі Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), Роздільнянський міжрайонний відділ державної виконавчої служби Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про зняття арешту з нерухомого майна.

Ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси шляхом подачі протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.Д. Абухін

21.12.2020