Провадження №4-с/748/6/20
Єдиний унікальний № 748/2723/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Хоменко Л.В.,

секретаря Грибановської В.В.

за участю представника скаржника Васюка М.М.

головного державного виконавця Пархомець А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду скаргу Науково- виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ІНТЕР» на бездіяльність Головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) Пархомець Алесі Іванівни, боржник ОСОБА_2 ,

В С Т А Н О В И В :

24 листопада 2020 року НВ ТОВ «Агро-Інтер» звернулось до суду із скаргою, в якій просить:

визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пархомець А.І., яка полягає у ненаданні відповіді на заяву Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» № 1/30-10-20 від 30 січня 2020 року;

зобов`язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пархомець А.І. надати відповідь на заяву Науково-виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро-Інтер» № 1/30-10-20 від 30 жовтня 2020 року;

визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пархомець А.І., яка полягає у ненадсиланні запиту до компетентних органів з метою встановлення нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 на праві власності;

зобов`язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пархомець А.І. надіслати запит до компетентних органів з метою встановлення нерухомого майна, яке належить ОСОБА_2 на праві власності;

визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському и та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пархомець А.І., яка полягає у незверненні з поданням до суду про розшук боржника ОСОБА_2 ;

зобов`язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пархомець А.І. звернутись до суду з поданням про розшук боржника ОСОБА_2 ;

визнати протиправною бездіяльність головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пархомець А.І., яка полягає у невнесенні відомостей відносно ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників;

Зобов`язати головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Куликівському та Чернігівському районах Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Пархомець А.І. внести відомості відносно ОСОБА_2 як боржника до Єдиного реєстру боржників; судові витрати покласти на заінтересовану особу.

Скарга вмотивована тим, що на виконанні у відділі ДВС перебуває виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 2-873, виданого 25 листопада 2010 року Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь НВТОВ «Агро-інтер» боргу в розмірі 46 580,00 грн. Державний виконавець ігнорує звернення НВТОВ «АГРО-ІНТЕР» щодо руху виконавчого провадження. Так, 30 жовтня 2020 року скаржник звернувся із заявою до державного виконавця про надіслання запитів відповідним органам щодо встановлення нерухомого майна боржника та оголошення її в розшук. Відповіді на своє звернення заявник не отримав, тому повторно 09 листопада 2020 року звернувся до відділу ДВС з відповідним запитом. Зазначає, що в порушення вимог Закону України " Про виконавче провадження" державний виконавець не здійснив перевірки майнового стану боржника, не вніс відомостей до Єдиного державного реєстру боржників, не звернувся з поданням до суду про розшук боржника. Вважає бездіяльність державного виконавця протиправною та просить зобов`язати вчинити відповідні виконавчі дії. Дані факти підтверджуються витягом з АСВП та витягом з Єдиного реєстру боржників. Просить стягнути з ОСОБА_2 на його користь понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 20 000 грн.

У судовому засіданні представник скаржника Васюк М.М. підтримав вимоги, викладені у скарзі та просив їх задовольнити.

Головний державний виконавець Пархомець А.І. просила відмовити у задоволення скарги, оскільки нею вжито всіх передбачених законом заходів для виконання рішення суду. Письмова відповідь на звернення скаржника нею направлялась, що підтверджується записами у Журналі вихідної кореспонденції, надсилати відповідь рекомендованим листом Закон не вимагає. Підстав для оголошення боржника у розшук не було, оскільки згідно поданої боржником заяви вона фактично проживає у м. Києві, спілкується по телефону з державним виконавцем. Внести відомості про боржника до Єдиного реєстру боржників є технічно неможливим на стадії виконання судового рішення, оскільки виконавче провадження відкрито до вступу в силу відповідного закону.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 14 березня 2011 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Куликівського районного управління юстиції Чміль В.Г. винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 25110102 з виконання виконавчого листа № 2-873 виданого 25 листопада 2010 року Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь НВОВ «Агро-інтер» боргу в розмірі 46580,00 грн.

14 січня 2020 року головним державним виконавцем Міжрайонного відділу ДВС по Куликівському та Чернігівському районах Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) Пархомець А.І. виконавче провадження прийнято до примусового виконання у зв`язку з реорганізацією. Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Положеннями статті 449 ЦПК України передбачено, що скаргу може бути подано до суду: у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій. Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновлено судом. Положення наведених статей дають підстави для висновку, що до суду можуть бути оскаржені не тільки дії державного виконавця, а й бездіяльність. Бездіяльність на відміну від дії не має моменту вчинення. Бездіяльність має триваючий характер та існує до часу початку дій, які свідчать про припинення бездіяльності. Триваюче правопорушення передбачає перебування у стані безперервного тривалого вчинення особою протиправних дій (бездіяльності), у зв`язку із чим, неправомірна бездіяльність може бути оскаржена упродовж всього часу тривання відповідного правопорушення. Такий правовий висновок викладений Верховний Судом в постанові від 23 жовтня 2019 року у справі № 127/2-2177/2005.

30 жовтня 2020 року НВТОВ «Агро-Інтер» звернулось з заявою № 1/30-10-20 до Міжрайонного відділу ДВС по Куликівському та Чернігівському районах Північно- Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Суми) з вимогою надіслати запит до Куликівського БТІ та встановити, чи зареєстровано за ОСОБА_2 нерухоме майно, а також до Держгеокадастру України з метою встановлення відомостей про зареєстровані земельні ділянки за Боржником, внести відомості відносно ОСОБА_2 як боржниці до Єдиного реєстру боржників, звернутись до суду з поданням про оголошення ОСОБА_2 у розшук.

09 листопада 2020 року НВТОВ «Агро-Інтер» звернулось з запитом № 1/09-11-20 та просило повідомити Стягувана про результати розгляду заяви № 1/30-10-20 від 30 жовтня 2020 року.

Відповідно до частини 1 ст. 28 Закону України « Про виконавче провадження» копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження ( далі документи виконавчого провадження) доводяться до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувану, повідомлення стягувану про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини 9 ст. 71 Закону, які направляються рекомендованим поштовим відправленням.

Відповідь на звернення стягувача за № 1/30-10-20 від 30 жовтня 2020 року була надіслана за вих. № 464337 від 10 листопада 2020 року на адресу м. Київ, вул. Леоніда Первомайського, 11, HB TOB «Агро-Інтер» простим поштовим відправленням, що підтверджується витягом із Системи АСВП з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції за 10 листопада 2020 року, оглянутого судом.

Відповідь на звернення № 1/09-11-20 від 09 листопада 2020 року була надіслана стягувачу за № 50713 від 03 грудня 2020 року, що підтверджується витягом із Системи АСВП з Журналу реєстрації вихідної кореспонденції за 03 грудня 2020 року.

Таким чином, у даній частині скарги відсутні підстави вважати, що відповідь на звернення стягувача головним державним виконавцем не була надана. Стаття 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Згідно зі статтею 18 Закону «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Крім того, частиною 3 статті 18 цього Закону визначено право виконавця під час здійснення виконавчого провадження, зокрема, накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законом порядку. Відповідно до статті 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. 21 лютого 2020 року ОСОБА_2 викликалась до головного державного виконавця Пархомець А.І., виклик направлявся за адресою: АДРЕСА_1 . Крім того, головним державним виконавцем Пархомець А.І. направлено запит до Куликівської селищної ради щодо надання інформації чи зареєстрована та проживає ОСОБА_2 за зазначеною адресою. За повідомленням Куликівської селищної ради с. Ковчин від 21 лютого 2020 року встановлено, що ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , здійснює догляд за будинком, який належить ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги. Із заяв ОСОБА_3 та ОСОБА_5 від 12 грудня 2017 року та з відомостей реєстру прав власності на нерухоме майно, вбачається, що останні є співвласниками житлового будинку з господарськими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , їх мати ОСОБА_2 зареєстрована в їх будинку, але з 2015 року за місцем реєстрації не проживає, її речей в будинку немає. Що стосується вимог скарги щодо бездіяльності державного виконавця пов`язаної з нездійсненням майнового стану боржника.

Відповідно до частини 5 ст. 18 Закону України « Про виконавче провадження» державний виконавець під час виконання рішень має право на безпосередній доступ до інформації про боржників, їхнє майно, доходи та кошти, у тому числі конфіденційної, яка міститься в державних базах даних і реєстрах, у тому числі електронних. Порядок доступу до такої інформації з баз даних та реєстрів встановлюється Міністерством юстиції України разом із державними органами, які забезпечують їх ведення. Згідно з частиною 8 статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника. З матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 01 квітня 2011 року на запит Куликівського відділу ДВС отримана відповідь Чернігівського міжміського БТІ про відсутність зареєстрованого за ОСОБА_2 нерухомого майна. 26 серпня 2011, 06 листопада 2014 року, 27 березня 2017 року, 07 липня 2017 року, 03 грудня 2020 року надано відповідь Держкомзему про відсутність зареєстрованого за боржником майна ( земельних ділянок). 30 березня 2018 року постановою державного виконавця накладено арешт на все нерухоме майно боржниці, яка зареєстрована в Єдиному Реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, номер запису про обтяження 25548884. За даними Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 09 грудня 2016 року, 01 грудня 2017 року, 30 червня 2020 року, 09 вересня 2020 року, 04 грудня 2020 року - нерухоме майно за боржником ОСОБА_2 не зареєстровано. Відповідно до ч.5 ст. 18 Закону України " Про виконавче провадження" на даний час державним виконавцем формуються запити та отримується інформація щодо нерухомого майна боржника через Державні бази даних в електронному вигляді. У матеріалах виконавчого провадження, досліджених судом, достатньо доказів щодо перевірки державним виконавцем інформації щодо виявлення нерухомого майна боржниці з дотриманням строків, встановлених ст. 8 статті 48 Закону України " Про виконавче провадження". Таким чином, відсутні і підстави для визнання бездіяльності головного державного виконавця і в цій частині скарги. Що стосується посиланням скаржника на бездіяльність державного виконавця щодо не звернення державного виконавця з поданням до суду про оголошення розшуку боржника. Відповідно до частини 1 ст. 36 ЗУ « Про виконавче провадження» у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини. Так, за час перебування виконавчого провадження на виконанні в Куликівському районному відділі ДВС з 14 березня 2011 року по 14 січня 2020 року складались акти про те, що боржниця зареєстрована в с. Ковчин, однак за адресою не проживає. Боржниця у письмовому поясненню державному виконавцю від 23 березня 2015 року своїм місцем реєстрації зазначає АДРЕСА_1 та вказує номер свого мобільного телефону НОМЕР_1 . З Акта державного виконавця Чміль В.Г. від 07 грудня 2017 року вбачається, що при виході державного виконавця за адресою АДРЕСА_1 до господарства потрапити не вдалося, на ґанок будинку вийшла боржниця ОСОБА_2 та повідомила, що до господарства та будинку нікого не впустить. Відповідно до Акту державного виконавця від 21 грудня 2017 року двері за адресою АДРЕСА_1 ніхто не відчинив, зі слів сусідів в будинку постійно ніхто не проживає, з'являються на вихідні та святкові дні. З письмової заяви боржниці від 14 лютого 2018 року вбачається, що вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , але фактично проживає в АДРЕСА_2, будинок в с. Ковчин на праві власності їй не належить. 09 липня 2020 року, після передачі виконавчого провадження на виконання головного державному виконавцю Пархомець А.І., складено акт державного виконавця за участі понятих ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , що за адресою реєстрації АДРЕСА_1 боржниця відсутня. Зі слів сусідів ОСОБА_2 приїздить та доглядає за будинком та городом. 26 листопада 2020 року надійшла інформація Куликівської селищної ради с. Ковчин, про те, що боржниця зареєстрована та періодично проживає за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює догляд за будинком, який належить її синам ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , обробляє земельну ділянку, сплачує комунальні послуги (водопостачання). Заявою від 03 грудня 2020 року боржниця, у якій вона повідомляє про своє фактичне місце проживання, АДРЕСА_3 та номер мобільного телефону НОМЕР_1 . Виходячи з матеріалів виконавчого провадження у державного виконавця недостатньо підстав для звернення з поданням до суду про оголошення розшуку боржника, оскільки боржниця згідно отриманої державним виконавцем інформації періодично з`являється за місцем своєї реєстрації, час від часу письмово у заявах повідомляє державному виконавцю місце свого фактичного проживання, у зв`язку з пандемією коронавірусу спілкується з державним виконавцем в телефонному режимі. За таких обставин, на думку суду, і в цій частині скарги заявлені вимоги не підлягають задоволенню. Що стосується вимог скарги щодо бездіяльності державного виконавця, яка полягає у невнесенні відомостей відносно боржника ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників. Частиною 5 ст. 9 Закону України « Про виконавче провадження» ( в ред. чинній на час розгляду скарги) передбачено, що відомості про боржника вносяться до Єдиного реєстру боржників ( крім відомостей щодо боржників, якими є державні органи, органи місцевого самоврядування, а також боржників, які не мають заборгованості за виконавчим документом про стягнення періодичних платежів більше трьох місяців, та боржників за рішеннями немайнового характеру) одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження. Пунктом 7 перехідних положень Закону України « Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року передбачено, що виконавчі дії, здійснення яких розпочато до набрання чинності цим Законом, завершуються у порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом. Після набрання чинності цим Законом виконавчі дії здійснюються відповідно до цього Закону. Внести відомості про боржницю ОСОБА_2 до Єдиного реєстру боржників через систему АСВП технічно не можливо, оскільки виконавче провадження було відкрито 14 березня 2011 року, а саме до запровадження Єдиного реєстру боржників, інформація до якого вноситься саме з моменту винесення виконавцем постанови про відкриття виконавчого провадження. Тому і в цій частині скарги підстав для її задоволення суд не знаходить. Підстав для задоволення вимог скарги про зобов`язання державного виконавця вчинити певні дії суд не вбачає ще й виходячи з такого. Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» від 9 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17 грудня 2004 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою. Суди не можуть підміняти собою органи владних повноважень, приймати замість них рішення, давати вказівки щодо вирішення питань, які належать до компетенції суб`єкта владних повноважень. Повноваження органів державної виконавчої служби щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі щодо вчинення дій по виконанню судових рішень (накладення арешту, передача майна на реалізацію, здійснення перерахунку грошових коштів на користь тієї чи іншої сторони виконавчого провадження, тощо), за своєю правовою природою є дискреційними, а тому суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження державного виконавця з виконання виконавчого документа, вчиняти певні дії чи приймати рішення. Такий висновок суду узгоджується з правовим висновком, викладеним Верховним Судом в постановах від 26 грудня 2019 року та від 20 березня 2019 року у справі 344/10083/17. Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги. За таких обставин суд приходить до висновку про необґрунтованість скарги НВ ТОВ «АГРО-ІНТЕР» та не знаходить підстави для її задоволення. Відповідно до статті 452 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом скарги, покладаються судом на заявника, якщо було постановлено рішення про відмову в задоволенні його скарги, або на орган державної виконавчої служби чи приватного виконавця, якщо було постановлено ухвалу про задоволення скарги заявника. Таким чином, підстав для стягнення витрат на правову допомогу на користь скаржника не має.

На підставі викладеного, керуючись ст. 258, 260, 353-354, 451 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В :

В задоволенні скарги Науково- виробничого Товариства з обмеженою відповідальністю «АГРО-ІНТЕР» на бездіяльність державного виконавця у виконавчому провадженні № 25110102 на підставі виконавчого листа № 2-873 від 25 листопада 2010 року, виданого Чернігівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь НВ ТОВ " Агро-Інтер" боргу в розмірі 46580,00 грн. - відмовити в повному обсязі.

Повний текст ухвали виготовлено 21 грудня 2020 року

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівській районний суд протягом п`ятнадцяти днів після її проголошення суддею. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення суддею, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Суддя Л.В.Хоменко