Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа №338/197/20

Провадження № 2/338/172/20

14 грудня 2020 року селище Богородчани

Богородчанський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої - судді Рибки Л.Я.,

з участю секретаря Полек Х.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника АТ "Укртрансгаз" Гасай М.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укртрансгаз", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - філія "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз", про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

Адвокат Данилюк Г.Й., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулась в суд із позовною заявою до АТ "Укртрансгаз", в якій просить визнати незаконним наказ директора філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" Михайліва В.І. від 16 січня 2020 року №03-к про звільнення ОСОБА_1 з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки, з 16 січня 2020 року у зв`язку зі скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України; поновити позивача на вищевказаній посаді. Крім того, ставить питання про стягнення з відповідача на користь її довірителя середнього заробітку за час вимушеного прогулу, моральної шкоди в розмірі 50 000 грн та понесених судових витрат, допустивши негайне виконання рішення суду в межах стягнення середнього заробітку за один місяць та щодо поновлення ОСОБА_1 на роботі.

На обгрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що наказом начальника філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" №03-к від 16 січня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки (табельний номер - 50016862) у зв`язку зі скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України

Вважає зазначений наказ про звільнення з роботи на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України незаконним, упередженим і таким, що підлягає до скасування. Зокрема, відповідачем належним чином не було виконано покладеного на нього обов`язку щодо працевлаштування позивача, якому не були запропоновані всі наявні на підприємстві вакантні посади, безпідставно не було задоволено його заяву від 04 червня 2019 року про переведення на вакантну посаду інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки до новоствореного підрозділу АТ "Укртрансгаз" - філії "Оператор ГТС" з віддаленим місцем роботи в м. Івано-Франківську. Зазначає також, що відповідачем не було враховане переважне право ОСОБА_1 на залишення на роботі. До того ж, відповідач звільнив позивача з роботи незважаючи на те, що належно обгрунтованим рішенням профспілкового комітету первинної профспілкової організації апарату філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" було постановлено відмовити у наданні згоди на розірвання з ним трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу на підстав п. 1 ст. 40 КЗпП України, що є порушенням чинного трудового законодавства.

20 травня 2020 року на адресу суду надійшов відзив за підписом представника відповідача ОСОБА_3 , в якому остання просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі за безпідставністю та необгрунтованістю заявлених вимог. У відзиві зазначено, що в АТ "Укртрансгаз" мало місце скорочення штату працівників, наказом від 16 січня 2020 року ОСОБА_1 звільнено з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки, однак при цьому відповідач належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування позивача. Представник відповідача також вказує на необгрунтованість твердження ОСОБА_1 , що при його звільненні не було враховано його переважне право на залишення на роботі. Щодо рішення профкому від 07 листопада 2019 року №16, то таке не містить підпису голови профкому та аргументованої, з посиланням на правові норми, відмови, оскільки той факт, що позивач є єдиним годувальником сім`ї та те, що на його утриманні знаходиться дружина і неповнолітня дитина, не є свідченням незаконності його звільнення. Також представник відповідача зазначає, що позивачем не надано доказів на підтвердження реальності понесення ним моральних збитків та розміру таких, протиправності дій АТ "Укртрансгаз", навності причинного зв`язку між діями відповідача та шкодою, вини товариства в завданні моральної шкоди ОСОБА_1

10 червня 2020 року представником позивача подано відповідь на відзив, в якому остання зазначає, що її довіритель не погоджується з доводами представника відповідача, наведеними у відзиві, про те, що товариство належним чином виконало вимоги ч. 2 ст. 40, ст. 42, ч. 3 ст. 49-2КЗпП України.

В судовому засіданні позивач та його представник заявлені вимоги підтримали в повному обсязі. Пояснили, що з липня 2017 року ОСОБА_1 працював на посаді інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз". У зв`язку з запровадженням змін в галузі транспортування газу, створення нового підрозділу АТ "Укртрансгаз" - філії "Оператор ГТС України", а також ТзОВ "Оператор ГТС України", 04 червня 2019 року отримав усну вказівку від начальника відділу кадрів про написання заяви до АТ "Укртрансгаз" про переведення його на аналогічну посаду до новоствореного підрозділу. Через тиждень працівник відділу кадрів усно повідомила йому, що дану заяву про перевід "не прийняли в Києві". Жодної письмової відповіді на зазначену заяву позивачем від відповідача отримано не було. В подальшому відповідачем не було вчинено жодних дій щодо переведення ОСОБА_1 на посаду інженера відділу охорони праці, технічного нагляду, пожежної безпеки у філію "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз", яка була вакантною та попередньо йому пропонувалась у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, що планувалось у філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз", і на яку він погодився.

Наказом АТ "Укртрансгаз" від 01 серпня 2019 року № 559 "Про зміни до штатного розпису", з яким позивача ознайомлено не було, прийнято рішення скоротити у філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" низку посад, серед яких і посада, яку обіймав він. На виконання зазначеного наказу директором філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" видано наказ №162 від 08 серпня 2019 року "Про скорочення посад".

27 серпня 2019 року на виконання зазначених наказів ОСОБА_1 було попереджено про можливе розірвання трудового договору 11 листопада 2019 року відповіднодо п. 1 ст. 40 КЗпП України у зв`язку зі скороченням посади. Одночасно позивачу було запропоновано вакантні посади згідно з переліком вакантних посад АТ "Укртрансгаз" станом на 27 серпня 2019 року з урахуванням його освітньо-кваліфікаційного рівня. Серед переліку запропонованих йому вакантних посад, які були наявні в АТ "Укртрансгаз", аналогічними за відповідною професією (спеціальністю) були дві посади: тимчасово вакантна посада (на період перебування основного працівника у пологовій відпустці) в Стрийському виробничому управлінны підземного зберігання газу, філія "Оператор газосховищ України", а також посада в Опарському виробничому управлінні підземного зберігання газу філія "Оператор газосховищ України" (с. Опари Львівська область). При цьому вакантну посаду у філії "Оператор ГТС України" ОСОБА_1 запропоновано не було. На цю посаду - інженер ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки - у філію "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" відповідачем по переведенню прийнято ОСОБА_4

12 вересня 2019 року, 18 вересня 2019 року та 24 вересня 2019 року відповідачем ОСОБА_1 пропонувались переліки вакантних посад в АТ "Укртрансгаз", він відмовився від таких, знаючи, що просить перевести його на аналогічну посаду до філії "Оператор ГТС України", працівники якої входили до штату працівників АТ "Укртрансгаз".

Після винесення управлінням держпраці в Івано-Франківській області за його заявою припису про усунення виявлених порушень ст. 43, 43-4 КЗпП України, відповідач вніс подання на розгляд профспілкового комітету первинної профспілкової організації філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" про надання згоди на розірвання трудового договору з ним. Незважаючи на те, що згода профспілкового комітету на розірвання з ОСОБА_1 трудового договору отримана не була, 16 січня 2020 року винесено наказ про його звільнення. Зазначений наказ вважають незаконним та таким, що підлягає скасуванню, з підстав, викладених у позові. Просили поновити позивача на посаді, яку займав на день звільнення.

Щодо відшкодування йому моральної шкоди зазначили, що така завдана позивачу незаконним звільненням із займаної посади у зв`язку зі скороченням та полягає у душевних стражданнях і переживаннях, викликаних незаконним звільненням, внаслідок чого його сім`я, де він є єдиним годувальником, залишилась без матеріального забезпечення. Після незаконного звільнення ОСОБА_1 змушений був прикладати додаткові зусилля для організації свого життя в частині матеріального забезпечення. Враховуючи характер та тривалість порушення його прав, наслідки, які настали в результаті його незаконного звільнення, позивач оцінює завдану моральну шкоду в розмірі 50 000 грн., також просить стягнути з відповідача на його користь поненесені судові витрати.

Представник позивача в судовому засіданні також пояснила, що після 24 вересня 2019 року і до дня звільнення її довірителю більше не пропонувались переліки вакантних посад в АТ "Укртрансгаз". Щодо новоствореного підрозділу АТ "Укртрансгаз" - філії "Оператор ГТС України", то в такій ОСОБА_1 вакантні посади не пропонувались взагалі. Зазначила також, що 24 вересня 2020 року відбулась державна реєстрація припинення відокремленого підрозділу АТ "Укртрансгаз" - філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз". Звертала увагу суду, що відповідачем так і не надано доказів виконання вимог ч. 2 ст. 40, ст. 42, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України.

Представник АТ "Укртрансгаз" в судовому засіданні заявлені вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з підстав, наведених у відзиві. Також вказала, що позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними і необгрунтованими, звільнення позивача здійснено з дотриманням вимог чинного законодавства, адже таке відбулось внаслідок скорочення штату працівників. При цьому було дотримано норми законодавства щодо вивільнення працівників, відповідні дії належно задокументовано, запопоновано позивачу перейти на іншу роботу на тому самому підприємстві, надано гарантії, передбачені законодавством. Зазначила, що до профспілкового комітету за отриманням згоди на розірвання трудового договору з позивачем роботодавець звернувся у визначені КЗпП України порядку та строки, вважає, що рішення профспілкового органу не можна брати до уваги, оскільки таке не підписано його головою та не прийнято більшістю голосів.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку. Заяв чи клопотань щодо розгляду справи від представника філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" не надходило.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі та з`ясувавши фактичні обставини, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 22 червня 2016 року ОСОБА_1 прийнятий на посаду змінного інженера ІІ категорії КС-4 газокомпресорної служби Богородчанського лінійного відділу управління магістральних газопроводів філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" (запис №8 у трудовій книжці № НОМЕР_1 ).

26 жовтня 2016 року відповідно до наказу №342-к ОСОБА_1 переведено на посаду завідувача господаства. Відповідно до наказу філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" №173-к від 22 червня 2017 року позивача переведено до філії Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз" на посаду інженера з пожежної безпеки ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки.

Наказом № 213-к від 19 липня 2017 року ОСОБА_1 переведений на посаду інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки.

Згідно з положенням про філію "Управління магістральних газопроводів" "Прикарпаттрансгаз" ПАТ "Укртрансгаз", затвердженого головою правління ПАТ "Укртрансгаз" 28 грудня 2012 року (чинним на час виникнення правовідносин, які стали предметом даної цивільної справи), управління є філією (відокремленим підрозділом) ПАТ "Укртрансгаз", не є юридичною особою та здійснює частину функцій товариства, що відповідає статутним цілям та завданням товариства. Відповідно до п 6.6.7. Положення, директор управління приймає на роботу (призначає на посаду) та звільняє з роботи (посади) працівників управління (т. 1 а.с. 87 - 92).

Рішенням акціонера АТ "Укртрансгаз" від 05 червня 2018 року за №188 найменування відокремленого підрозділу змінено на філія "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз".

24 вересня 2020 року відбулась державна реєстрація припинення відокремленого підрозділу - філії "Управління магістральних газопроводів" "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз".

Наказом директора філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" Михайліва В.І. від 16 січня 2020 року №03-к "Про звільнення" ОСОБА_1 звільнено з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки 16 січня 2020 року у зв`язку зі скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України (т. 1 а.с. 25).

Підставою видання наказу слугував, зокрема, наказ філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" від 08 серпня 2019 року №162 "Про скорочення посад".

Подіями, які передували спірному наказу, були наступні.

Рішенням одноосібного акціонера - НАК "Нафтогаз України" - від 29 вересня 2017 року за №136 створено філію "Оператор газотранспортної системи України" ПАТ "Укртрансгаз" (т. 1 а.с. 148).

В рамках реалізації анбандлінгу КМУ прийнято рішення про створення ПАТ "Магістральні газопроводи України", між наглядовою радою якого та наглядовою радою НАК "Нафтогаз України" 24 липня 2018 року підписано Меморандум про взаєморозуміння щодо відокремлення оператора ГТС. Підготовка до остаточного відокремлення Оператора ГТС України відбувалась шляхом створення філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз", та окремої юридичної особи - ТОВ "Оператор ГТС України", засновником якого є АТ "Укртрансгаз".

Позивач стверджує, що 04 червня 2019 року ним за усною вказівкою начальника відділу кадрів філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" написано заяву до АТ "Укртрансгаз" про переведення з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки вказаної філії на аналогічну посаду до новоствореного підрозділу АТ "Укртрансгаз" - філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз".

На виконання ухвали суду про витребування доказів такі ж заяви та відповідні витяги з наказів надано відповідачем щодо співробітників відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" Осадчука В.В. та ОСОБА_5 , яких за їх заявами переведено на посади провідного інженера західного сектора охорони праці та пожежної безпеки управління охорони праці та пожежної безпеки філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" та інженера з пожежної безпеки І категорії західного сектора охорони праці та поженої безпеки управління охорони праці та пожежної безпеки філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" відповідно (т. 2 а.с. 131 - 134).

Крім того, наказом в.о. генерального директора філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" №370-к від 25 липня 2019 року прийнято на роботу на посаду інженера ІІ категорії західного сектора охорони праці та поженої безпеки управління охорони праці та пожежної безпеки філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" з 26 липня 2019 року в порядку переведення з ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" ОСОБА_4 на підставі його заяви (т. 1 а.с. 149).

Наказом АТ "Укртрансгаз" від 01 серпня 2019 року №559 "Про зміни до штатного розпису" прийнято рішення скоротити у філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" низку посад, зокрема, посаду інжденера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки (п. 1.4.) (т. 1 а.с.146).

На виконання зазначеного наказу директором філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" ОСОБА_6 08 серпня 2019 року видано наказ №162 "Про скорочення посад", згідно з яким наказано начальнику відділу кадрів в термін до 08 вересня 2019 року забезпечити в порядку, передбаченому чинним законодавством України, письмове попередження, зокрема, працівників відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" про можливе розірвання з ними трудового договору з підстав, передбачених п. 1 ст. 40 КЗпП України, не раніше 2 місяців з моменту попередження, забезпечити в термін до 08 серпня 2019 року повідомлення первинної профспілкової організації апарату УМГ "Прикарпаттрансгаз" про вивільнення працівників у зв`язку зі скороченням посад, письмово запропонувати працівникам, які можуть бути вивільнені в зв`язку зі скороченням посад, роботу за відповідною професією (спеціальністю) згідно з наявними в АТ "Укртрансгаз" вакансіями; за відсутності роботи, необхідної для працевлаштування працівників, які можуть бути вивільнені, звільнити працівників у порядку та у терміни, передбачені чинним законодавством (т. 1 а.с.26 - 27).

27 серпня 2019 року ОСОБА_1 письмово попереджено про наступне вивільнення та одночасно запропоновано вакантні посади згідно з переліком вакантних посад АТ "Укртрансгаз" станом на 27 серпня 2019 року за відповідною спеціальністю з урахуванням освітньо-кваліфікаційного рівня, зазначеного у кваліфікаційних вимогах, передбачених посадовими інструкціями, відповідно до вимог ст. 49-2 КЗпП України (т. 1 а.с. 29 - 30). Вказане попередження підписане ОСОБА_1 , в ньому зазначено, що він не згідний з переведенням.

В подальшому, 12 вересня 2019 року, позивачу письмово пропонувався перелік вакантних посад АТ "Укртрансгаз", крім вакантних посад філії УМГ "Прикарпаттрансгаз", станом на 09 вересня 2020 року (т. 1 а.с. 32 - 41), з переведенням на які позивач був не згідний, що засвідчив своїм підписом.

Надалі 18 вересня 2019 року та 24 вересня 2019 року ОСОБА_1 в письмовому вигляді було запропоновано перелік вакантних посад АТ "Укртрансгаз" станом, відповідно, на 16 вересня 2019 року та 23 вересня 2019 року, останній не погодився на переведення на такі (т. 1 а.с. 42 - 51, 52 -60).

23 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою до управління держпраці в Івано-Франківській області щодо порушення законодавства керівником філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" (т. 1 а.с. 61).

За результатами інспекційного відвідування філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" керівнику підприємства внесено припис про усунення виявлених порушень вимог ч. 1 ст. 43, ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України (т. 1 а.с. 62 - 63).

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії витягу з протоколу засідання профкому первинної профспілкової організації апарату філії управління магістральних газопровдів "Прикарпаттрансгаз" №16 від 07 листопада 2019 року, який розглянув подання директора філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" ОСОБА_6 від 29 жовтня 2019 року щодо надання згоди на розірвання трудового договору з інженером ІІ категорії відділу охорони праці технічного нагляду та пожежної безпеки ОСОБА_1 , профспілковим комітетом було постановлено відмовити у наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з інженером ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КЗпП України. Рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 є єдиним годувальником сім`ї, на його утриманні знаходиться дружина ОСОБА_7 та неповнолітня дитина ОСОБА_1 , 2012 року народження (т.1 а.с. 64 - 65). Відповідність копії зазначеного документу оригіналу засвідчено підписом секретаря засідання ОСОБА_8 .

Відповідно до наданих представником АТ "Укртрансгаз" на виконання ухвали суду копій штатних розписів працівників філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз", з 27 серпня 2019 року та надалі посада інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки відсутня (т. 2 а.с. 128 - 129, т. 3 а.с. 194, т. 4 а.с. 27).

Також згідно з копією штатного розпису працівників філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" станом на 27 серпня 2019 року затверджено штат в кількості 1 747, 45 штатних одиниць, серед яких 7 посад в управлінні охорони праці та пожежної безпеки (т. 2 а.с. 88-130).

Крім того, представником відповідача на виконання ухвали суду надано копії штатних розписів філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" з 30 серпня 2019 року по 16 січня 2020 року включно без інформації щодо зайнятості вказаних посад (т. 2 а.с. 215-247, т. 3 а.с. 1- 193, т. 4 а.с. 28-47).

Статтею 43 Конституції України закріплено право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Конституція України, норми якої, відповідно до ст. 8 цього Основного закону, є нормами прямої дії, визначає, що держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів", при розгляді справ про поновлення на роботі судам необхідно з`ясовувати, з яких підстав проведено звільнення працівника згідно з наказом, і перевіряти їх відповідність законові. Суд не в праві визнати звільнення правильним виходячи з обставин, з якими власник або уповноважений ним орган не пов`язували звільнення.

Одним із передбачених у ст. 40 КЗпП України випадків розірвання з ініціативи власника або уповноваженого ним органу трудового договору, укладеного на невизначений строк, а також строкового трудового договору до закінчення строку його чинності, є зміна в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідація, реорганізація, банкрутство або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої зазначеної статті).

Зі змісту зазначеної норми вбачається, що вона передбачає декілька самостійних підстав для розірвання з ініціативи власника трудового договору з працівником: ліквідацію, реорганізацію, банкрутство, перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності працівників; скорочення штату працівників.

У пункті 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року № 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" судам роз`яснено, що, розглядаючи трудові спори, пов`язані зі звільненням за пунктом 1 статті 40 КЗпП України, суди зобов`язані з`ясувати, чи дійсно у відповідача мали місце зміни в організації виробництва і праці, зокрема, ліквідація, реорганізація або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників, чи додержано власником або уповноваженим ним органом норм законодавства, що регулюють вивільнення працівника, які є докази щодо змін в організації виробництва і праці, про те, що працівник відмовився від переведення на іншу роботу або що власник або уповноважений ним орган не мав можливості перевести працівника з його згоди на іншу роботу на тому ж підприємстві, в установі, організації, чи не користувався вивільнюваний працівник переважним правом на залишення на роботі та чи попереджувався він за два місяці про наступне вивільнення.

Статтею 49-2 КЗпП України передбачено, що про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці. Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації.

При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

У висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 6-1264цс17, зазначено, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника.

Власник вважається таким, що належно виконав вимоги ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 КЗпП України при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При цьому роботодавець зобов`язаний запропонувати працівнику, який вивільнюється, всі наявні вакансії та роботи, які може виконувати працівник, тобто ті посади, які відповідають кваліфікації працівника.

Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У справах, в яких оспорюється незаконність звільнення, саме відповідач повинен довести, що звільнення відбулося без порушення законодавства про працю.

Відповідно до ч. 2 ст. 49-4 КЗпП ліквідація, реорганізація підприємств, зміна форм власності або часткове зупинення виробництва, що тягнуть за собою скорочення чисельності або штату працівників, погіршення умов праці, можуть здійснюватися тільки після завчасного надання професійним спілкам інформації з цього питання, включаючи інформацію про причини наступних звільнень, кількість і категорії працівників, яких це може стосуватися, про строки проведення звільнення. Власник або уповноважений ним орган не пізніше трьох місяців з часу прийняття рішення проводить консультації з професійними спілками про заходи щодо запобігання звільненню чи зведенню їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення.

Разом з тим, консультації з первинною профспілковою організацією про заходи запобігання звільненню чи зведення їх кількості до мінімуму або пом`якшення несприятливих наслідків будь-якого звільнення не проведені (інформація з листа філії "Управління магістральних газопроводів"Прикарпаттрансгаз" від 18 листопада 2019 року №2601вих-19-2872). За таких обставин управлінням держпраці в Івано-Франківській області констатовано порушення директором філії вимог ч. 2 ст. 49-4 КЗпП України.

Як зазначено в листі за підписом начальника управління держпраці в Івано-Франківській області від 29 листопада 2019 року (т. 1 а.с. 62 - 63), директором філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" 08 серпня 2019 року направлено голові первинної профспілкової організації апарату повідомлення про скорочення 6 посад, в тому числі посади, яку обіймав ОСОБА_1 . Разом з тим, перелік посад філії, які підлягають скороченню, не було погоджено з профспілковою організацією, членом якої був позивач.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 43 КЗпП України, розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник.

З огляду на викладені положення закону, роботодавець мав звернутись до профспілкового органу не пізніше ніж за 30 днів до запланованого дня повідомлення ОСОБА_1 про його майбутнє вивільнення з метою отримання згоди на розірвання трудового договору з ним. Разом з тим з матеріалів справи встановлено, що директор філії звернувся з відповідним поданням щодо надання згоди на розірвання трудового договору з позивачем до первинного профспілкового органу лише 29 жовтня 2019 року після винесення припису щодо усунення порушень вимог ч. 1 ст. 43 КзПП України управлінням держпраці в Івано-Франківській області. До того, ж такої згоди профспілковою організацією не надано, навпаки, профспілковим комітетом первинної профспілковї організації апарату філії УМГ "Прикарпаттрансгаз" постановлено відмовити в наданні згоди на розірвання трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу з інженером ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки ОСОБА_1 у зв`язку зі скороченням штату за п. 1 ст. 40 КзПП України, оскільки позивач є єдиним годувальником сім`ї та має на утриманні дружину ОСОБА_7 і неповнолітню дитину ОСОБА_1 , 2012 року народження (т. 1 а.с. 64 - 65).

Посилання представника відповідача, що таке рішення не підписано головою профкому ОСОБА_9 , суд не приймає до уваги, оскільки до матеріалів справи додано витяг з протоколу, виготовлений та посвідчений секретарем засідання ОСОБА_8 , де зазначено, що документ відповідає оригіналу.

Також, у висновку, викладеному в постанові Верховного суду України від 01 квітня 2015 року у справі № 6-40цс15, зазначено, що оскільки обов`язок по працевлаштуванню працівника покладається на власника з дня попередження про вивільнення до дня розірвання трудового договору, за змістом частини третьої статті 49-2 КЗпП України роботодавець є таким, що виконав цей обов`язок, якщо працівникові були запропоновані всі інші вакантні посади (інша робота), які з`явилися на підприємстві протягом цього періоду і які існували на день звільнення.

Таким чином, на відповідачі лежить обов`язок довести, що ОСОБА_1 було запропоновано всі наявні вакансії та роботи в АТ "Укртрансгаз", які він може виконувати.

Разом з тим, відповідач не довів належними, допустимими та достатніми доказами, що при зміні в організації виробництва та праці, скороченні штату, зокрема, посади позивача, роботодавець дотримався вимог ч. 3 ст. 49-2 КЗпП України, що ОСОБА_1 запропоновані всі наявні в АТ "Укртрансгаз" вакантні посади, які б відповідали його кваліфікації, а також вакантні посади, які він міг би займати з огляду на його освіту (за твердженям позивача, документи про здобуття ним економічної освіти містились в його особовій справі) та наявний досвід роботи (т. 1 а.с. 21 - 23). Більше того, товариством не виконано вимоги ухвали суду від 24 червня 2020 року в частині надання інформації про перелік всіх вакантних посад у філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз", куди мав намір перевестись позивач, і які були наявні на підприємстві в період з 27 серпня 2019 року по 16 січня 2020 року - до дня звільнення ОСОБА_1 з роботи (такі надані представником АТ "Укртрансгаз" тільки станом на 01 червня 2019 року) (т. 4 а.с.3 - 26).

Між тим судом встановлено, що за заявами співробітників відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" ОСОБА_10 та ОСОБА_5 їх було переведено на посади провідного інженера західного сектора охорони праці та поженої безпеки управління охорони праці та пожежної безпеки філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" та інженера з пожежної безпеки І категорії західного сектора охорони праці та поженої безпеки управління охорони праці та пожежної безпеки філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз", відповідно. Накази від 30 травня 2019 року та 05 червня 2019 року (т. 2 а.с. 131-134).

Крім того, наказом в.о. генерального директора філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" №370-к від 25 липня 2019 року прийнято на роботу на посаду інженера ІІ категорії західного сектора охорони праці та поженої безпеки управління охорони праці та пожежної безпеки філії "Оператор ГТС України" АТ "Укртрансгаз" в порядку переведення з ТзОВ "Оператор газотранспортної системи України" з 26 липня 2019 року ОСОБА_4 на підставі його заяви (т. 1 а.с.149).

Отже, у філії "Оператор ГТС України "АТ "Укртрансгаз", принаймні станом на 25 липня 2019 року, була вакантна посада інженера ІІ категорії західного сектора охорони праці та поженої безпеки управління охорони праці та пожежної безпеки.

Твердження позивача про подання ним 04 червня 2019 року за усною вказівкою начальника відділу кадрів філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" заяви до АТ "Укртрансгаз" про переведення з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки вказаної філії на аналогічну посаду до новоствореного підрозділу "Оператора ГТС України" АТ "Укртрансгаз" відповідачем в ході розгляду справи належними та допустимими доказами не спростовано. Реєстрація таких заяв у відповідних журналах обліку не здійснювалась.

Таким чином, з трьох працівників відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки філії, ОСОБА_10 та ОСОБА_5 переведені у філію "Оператор ГТС України" за їх заявами поза межами процедури переведення у зв`язку зі скороченням посад на підставі ч. 1 ст. 40 КЗпП України, при цьому заява позивача не розглянута. В той же час на посаду, на яку претендував та міг би бути переведений ОСОБА_1 - працівник одного з структурних підрозділів АТ "Укртрансгаз", прийнятий шляхом переведення з іншої юридичної особи ОСОБА_4 за 5 днів до винесення наказу "Про зміни до штатного розпису", яким наказано скоротити посаду інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" з метою оптимізації діяльності та штатної чисельності АТ "Укртрансгаз" відповідно до рішення АТ "Укртрансгаз" від 18 жовтня 2018 року №215 про впровадження проекту "Відокремлення діяльності з транспортування природного газу", керуючись наказом АТ "Укртрансгаз" від 31 липня 2017 року №507 "Про формування штатних розписів та внесення змін до них".

Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 звільнено з посади наказом від 16 січня 2020 року. При цьому вакантні посади в АТ "Укртрансгаз" останній раз йому було запропоновано 24 вересня 2019 року. В подальшому, аж до дня звільнення, такі позивачу не пропонувались, незважаючи на те, що посади, які б відповідали кваліфікації ОСОБА_1 , в цей період вводились шляхом внесення змін до штатних розписів філії "Оператор ГТС України", зокрема, посада економіста. Відповідачем не доведено той факт, що в період з 23 вересня 2019 року до 16 січня 2020 року в АТ "Укртрансгаз" не з`явилося жодної вакантної посади, яка могла бути запопонована позивачу та на яку він міг претендувати.

Відповідно до ч. 1 ст. 235 КЗпП України, у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Судом встановлено, що 24 вересня 2020 року філію "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" ліквідовано, про що внесено відповідний запис про припинення відокремленого підрозділу.

Ліквідація структурного підрозділу юридичної особи зі створенням або без створення іншого структурного підрозділу не є ліквідацією або реорганізацією юридичної особи, а свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури юридичної особи.

Так як суд дійшов висновку, що звільнення позивача відбулось з порушенням вимог трудового законодавства, зокрема, звільнення ОСОБА_1 відбулось без згоди профспілкового органу та позивачу не було запропоновано всіх вакантних посад, які з`явились на підприємстві до 16 січня 2020 року включно, тобто власник не виконав обов`язку щодо працевлаштування працівника, тому наказ директора філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз" Михайліва В.І. від 16 січня 2020 року №03-к про звільнення ОСОБА_1 з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки, з 16 січня 2020 року у зв`язку зі скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України є незаконним та підлягає скасуванню, а позивач підлягає поновленню на тій посаді, з якої він був звільнений, а саме на посаді інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" АТ "Укртрансгаз".

Щодо вимог позивача про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, такі підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно з ч. 2 ст. 235 КЗпП України, при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року, не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до роз`яснень, наведених у п.32 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06 листопада 1992 року "Про практику розгляду судами трудових спорів", у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи - невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. Для працівників, які пропрацювали на даному підприємстві (в установі, організації) менш двох місяців, обчислення проводиться з розрахунку середнього заробітку за фактично пропрацьований час. При цьому враховуються положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (100-95-п) (зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16 травня 1995 року № 348).

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про оплату праці", пункту 2 Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100, середньомісячна заробітна плата за час вимушеного прогулу працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто передують дню звільнення працівника з роботи.

Відповідно до п. 5 Порядку нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. У разі коли середня місячна заробітна плата визначена законодавством як розрахункова величина для нарахування виплат і допомоги, вона обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді (п. 8 Порядку).

Згідно з долученим до матеріалів справи розрахунком середньої заробітної плати ОСОБА_1 , його середньодення заробітна плата становила 853 грн 26 к. (т. 1 а.с. 145).

З часу звільнення ОСОБА_1 до дня ухвалення рішення суду минуло 229 робочих дні, тому загальна сума середнього заробітку за час вимушеного прогулу станом на день ухвалення рішення становить 195 396 грн 54 к. (229 х 853,26).

Зазначена сума підлягає стягненню з АТ "Укртрансгаз" на користь ОСОБА_1 .

Відповідно до п. 2, 4 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про: присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць; поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника.

Встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб.

Порядок відшкодування моральної шкоди у сфері трудових відносин регулюється статтею 237-1 КЗпП України, яка передбачає відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Зазначена норма закону (ст. 237-1 КЗпП України) містить перелік юридичних фактів, що складають підставу виникнення правовідносин щодо відшкодування власником або уповноваженим ним органом завданої працівнику моральної шкоди.

За змістом указаного положення закону підставою для відшкодування моральної шкоди згідно зі ст. 237-1 КЗпП України є факт порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

На підставі викладених норм права, враховуючи зібрані у справі докази, суд дійшов до висновку, що підтверджено факт порушення законного права позивача на працю та її оплату, яке є правом передбаченим Конституцією України, яке полягало у незаконному звільненні його з роботи, з огляду на те, що він був єдиним годувальником сім`ї, на утриманні якого перебувала його дружина та малолітня донька, що призвело до моральних страждань, втрати ним нормальних життєвих зв`язків і вимагало від ОСОБА_1 додаткових зусиль для організації свого життя, тому позов в частині стягнення з власника моральної шкоди підлягає до задоволення. Разом з тим, враховуючи принципи співмірності, розумності та справедливості, суд приходить до висновку про необхідність зменшення заявленого до стягнення розміру моральної шкоди до 20 000 грн.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2, ч. 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Оскільки позивач на підставі п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору за вимоги про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, з АТ "Укртрансгаз" на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2 794 грн 77 к., виходячи із задоволення вимоги немайнового характеру про визнання незаконним і скасуваня наказу про звільнення та поновлення на роботі та вимоги майнового характеру про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Крім того, з АТ "Укртрансгаз" на користь ОСОБА_1 слід стягнути 840 грн 80 к. судового збору, сплаченого ним за вимогу про стягнення моральної шкоди.

Згідно з вимогами ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до квитанції №1 від 14 лютого 2020 року ОСОБА_1 сплаченого гонорар адвокату Данилюк Г.Й. в розмірі 12 000 грн за надання правової допомоги у даній справі (т. 1 а.с. 101), які слід стягнути на користь позивача з АТ "Укртрансгаз".

На підставі наведеного, керуючись ст. 259, 263 - 265, 279, 354, 430 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Укртрансгаз", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - філія "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз", про визнання незаконним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди задоволити частково.

Визнати незаконним та скасувати наказ директора філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" Михайліва В.І. від 16 січня 2020 року №03-к про звільнення ОСОБА_1 з посади інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки 16 січня 2020 року у зв`язку зі скороченням посади на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Поновити ОСОБА_1 на посаді інженера ІІ категорії відділу охорони праці, технічного нагляду та пожежної безпеки філії "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз" з 17 січня 2020 року.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь ОСОБА_1 суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу за період з 17 січня 2020 року по 14 грудня 2020 року включно в розмірі 195 396 (сто дев`яносто п`ять тисяч триста дев`яносто шість) гривень 54 копійки, з утриманням з цієї суми податків й інших обов`язкових платежів в порядку, визначеному Податковим кодексом України.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в розмірі 20 000 (двадцять тисяч) гривень.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь ОСОБА_1 12 000 (дванадцять тисяч) гривень витрат на професійну правничу допомогу.

Стягнути з Акціонерного товариства Укртрансгаз" на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок сплаченого судового збору.

Стягнути з Акціонерного товариства "Укртрансгаз" на користь держави 2 794 (дві тисячі сімсот дев`яносто чотири) гривні 77 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Богородчанський районний суд Івано-Франківської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: Акціонерне товариство "Укртрансгаз", місцезнаходження: 01021, м. Київ, Кловський узвіз, 9/1, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 30019801.

Третя особа: філія "Управління магістральних газопроводів "Прикарпаттрансгаз" Акціонерного товариства "Укртрансгаз", місцезнаходження: 76018, м. Івано-Франківськ, вул.Незалежності, 48, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 00153133.

Повний текст виготовлено 18 грудня 2020 року.

Суддя Л.Я. Рибка