Ухвала

18 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 552/317/20

провадження № 61-15588ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Тітова М. Ю. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Полтави від 11 червня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Полтавський обласний клінічний шкірно-венерологічний диспансер Полтавської обласної ради» про визнання протиправною бездіяльності щодо нерозгляду та ненадання відповіді, зобов`язання розглянути звернення з наданням відповіді,

встановив:

21 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Київського районного суду міста Полтави від 11 червня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 16 листопада 2020 року залишено касаційну скаргу без руху з наданням заявнику строку для усунення її недоліків, шляхом подання касаційної скарги у новій редакції, оформленої з дотриманням вимог частини другої статті 392 ЦПК України,копій такої касаційної скарги та доданих до неї матеріалів у відповідності до кількості учасників справи, подання квитанції про сплату судового збору або належним чином обґрунтованого клопотання про звільнення від його сплати.

На виконання вимог вказаної ухвали ОСОБА_1 надіслала до Верховного Суду клопотанняпро звільнення від сплати судового збору, в обґрунтування вказала, що у неї скрутне матеріальне становище, на підтвердження зазначених обставин до клопотання додано належні докази.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Перевіривши наведені у клопотанні доводи та дослідивши надані докази, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Однак, ОСОБА_1 не виконала вимоги ухвали Верховного Суду від 16 листопада 2020 року в частині подання касаційної скарги у новій редакції, в якій, зокрема, зазначено підставу (підстави), на якій (на яких) подається касаційна скаргаз визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав).

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У касаційній скарзі повинно бути зазначено конкретний (конкретні) пункт (пункти) частини другої статті389 ЦПК України, на підставі якого (яких) подається касаційна скарга та обґрунтовано (мотивовано) наявність цієї підстави (підстав).

Отже, особі, яка подала касаційну скаргунеобхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали.

Згідно з частиною другою статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне продовжити строк для усунення недоліків касаційної скарги.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України,

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Київського районного суду міста Полтави від 11 червня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року.

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги на рішення Київського районного суду міста Полтави від 11 червня 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 28 вересня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя М. Ю. Тітов