Ухвала

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 756/9153/18-ц

провадження № 61-15561св20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Сакари Н. Ю. розглянув заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної судової адміністрації України, третя особа - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, про відшкодування шкоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної судової адміністрації України, третя особа - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, про відшкодування шкоди.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 04 березня 2020 року залишено без змін.

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 листопада 2020 року вищевказану справу призначено до судового розгляду.

У грудні 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., з підстав, передбачених пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що вищевказані судді у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

03 листопада 2020 року постановили, на думку заявника, неправосудну ухвалу у справі № 363/1698/17 (провадження № 61-14927ск20), якою його клопотання, як фізичної особи-підприємця, про звільнення від сплати судового збору задовольнили, звільнили від сплати судового збору за подання касаційної скарги, але відмовили у відкритті касаційного провадження за його, як фізичної особи-підприємця, касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 09 вересня 2020 року у справі за його позовом до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Верховного Суду від 16 грудня 2020 року заяву ОСОБА_1 визнано необґрунтованою.

Заяву про відвід суддів Верховного Суду: Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

На виконання вимог статті 33 та частини третьої статті 40 ЦПК України заяву про відвід суддів, які входять до складу колегії, згідно з протоколом автоматизованого розподілу передано судді Верховного Суду Сакарі Н. Ю.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно із частиною третьою статті 40 ЦПК України, якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Частиною восьмою статті 40 ЦПК України передбачено, що суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Відповідно до частини одинадцятої статті 40 ЦПК України за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення ЄСПЛ у справі «Білуха проти України» від 09 листопада 2006 року (BELUKHA v. UKRAINE N 33949/02, § 49 - 52).

Зі змісту поданої заяви вбачається, що ОСОБА_1 не погоджується з судовим рішенням, постановленим по іншій справі, що не свідчить про упередженість чи необ`єктивність суддів.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстави для задоволення заяви ОСОБА_1 відсутні, оскільки заявником не надано доказів існування об`єктивних обставин, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності суддів Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., які входять до складу колегії суддів, що здійснює судовий розгляд касаційної скарги.

З урахуванням викладеного та керуючись статтями 36, 40 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Гулька Б. І., Коломієць Г. В., Луспеника Д. Д., у справі за позовом ОСОБА_1 до держави Україна в особі Державної судової адміністрації України, третя особа - Головне управління державної казначейської служби України у м. Києві, про відшкодування шкоди.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. Ю. Сакара