Провадження № 2/643/1002/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.12.2020року Московський районний суд м.Харкова у складі:

головуючого судді Єрмак Н.В.

при секретарі Морозової О.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Харкові цивільну справу за позовом Харківської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа - Департамент реєстрації Харківської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житлом,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом, в обґрунтування якого зазначив, що Територіальна громада міста Харкова в особі Харківської міської ради є власником квартири АДРЕСА_1 . На даний час в квартирі зареєстровані: наймач ОСОБА_1 та її син ОСОБА_2 . Відпповідачі зареєстровані у квартирі, однак у вказаному житловому приміщенні більше шести місяців не проживає без поважних причин.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження, тощо): не застосовувалися.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав, просив його задовольнити.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, повідомлялися про час та місце розгляду справи вчасно та належним чином, про причини неявки суду не повідомили. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи.

Відповідачем у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, повідомлений про дату, час та місце судового засідання належним чином.

Вислухавши представника позивача, свідка, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 є об`єктом комунальної власності територіальної громади міста Харкова та перебуває в господарському віданні КП «Жилкомервіс».

Відповідно до листа КП «Харківське міське БТІ» від 05.09.2018 року № 9800/04-08 інвентаризаційна справа на квартиру не складалась та у відділі відсутня.

Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 12.07.2019 року №173583449 відсутні відомості про оформлення права власності на квартиру АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 визнана наймачем квартири АДРЕСА_1 на підставі обмінного ордеру № 1213 від 22.02.1985 року та зареєстрована в ній. ОСОБА_2 є сином ОСОБА_1 та з 17.03.1995 року також зареєстрований в цій квартирі.

Актами про огляд квартири АДРЕСА_1 , складеними дільницею № 33 КП «Жилкомсервіс» від 27.02.2019 року підтверджено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , тривалий час не проживають у вказаній квартирі.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , яка є сусідкою відповідачів, надала показання про те, що відповідачі дійсно не проживають в квартирі АДРЕСА_1 більше шісти місяців. Жодні поважні причини не проживання відповідача за адресою реєстрації свідку не відомі.

Оцінюючи покази свідка, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідок не заінтересований в справі і підстав для обмови заявника у неї немає, її покази не суперечать іншим матеріалам справи.

Відповідно до ст. 143 Конституції України та ст.1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» право комунальної власності це право територіальної громади володіти, доцільно, економно, ефективно користуватися і розпоряджатися на свій розсуд і в своїх інтересах майном, що належить їй як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування.

Статтею 327 ЦК України передбачено, що у комунальній власності знаходиться майно, що належить територіальній громаді. Управління майном, що перебуває у комунальній власності, здійснюють безпосередньо територіальна громада та утворені нею органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ч.1 ст.15 та ст. 30 ЖК УРСР відповідні сільські, селищні, міські ради, їхні виконавчі комітети здійснюють державний контроль за використанням і схоронністю житлового фонду.

Згідно зі статтею 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить облік громадян, які відповідно до законодавства потребують поліпшення житлових умов; розподіл та надання відповідно до законодавства житла, що належить до комунальної власності; вирішення питань щодо використання нежилих приміщень, будинків і споруд, що належать до комунальної власності.

Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ч.1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Стаття 72 ЖК УРСР передбачає можливість визнання особи в судовому порядку такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності понад встановлені строки.

Згідно з ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, в судовому засіданні встановлено, що власником житлового приміщення, а саме: квартири АДРЕСА_1 , є територіальна громада. Тому позивач - Харківська міська рада, виконуючи представництво інтересів територіальної громади та функції по контролю за збереженням і використанням житлового фонду звернувся до суду з даним позовом. В судовому засіданні також встановлено, що відповідачі за даною адресою, за якою зареєстровано їх місце проживання, не проживають більше 6 місяців без поважних причин, оплату по утриманню житла не здійснюють. При цьому відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзиву не надали та не довели обставин, що свідчили б про їх проживання за адресою реєстрації або про поважність причин їх непроживання за вказаною адресою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність законних підстав для визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 , у зв`язку з чим позовні вимоги ХМР в цій частині підлягають задоволенню.

Разом з тим, відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація - внесення інформації до Єдиного державного демографічного реєстру та до паспортного документа про місце проживання або місце перебування особи із зазначенням адреси житла.

Статтею 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» встановлено, що зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її законного представника; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.

Враховуючи наведене, відповідно до статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» на підставі судового рішення про позбавлення права користування житловим приміщенням органом реєстрації зняття з реєстрації особи проводиться без додаткового ухвалення рішення суду. У зв`язку з чим позов в частині позовних вимог про зняття відповідачів з реєстрації за вищевказаною адресою задоволенню не підлягає.

За таких обставин, суд задовольняє позов частково.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 .

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Харківської міської ради судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі проголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач: Харківська міська рада, місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, ;.

Відповідачі: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстровані за адресою: АДРЕСА_2 .

Третя особа: Департамент реєстрації Харківської міської ради, місцезнаходження: 61003, м. Харків, майдан Конституції, буд. 7, .

Суддя: Н.В.Єрмак