Дата документу 17.12.2020
Справа № 334/7154/20
Провадження № 2-н/334/985/20
УХВАЛА

про відмову у видачі судового наказу

17 грудня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Запоріжжя Фетісов М.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до Ленінського районного суду м. Запоріжжя з заявою про видачу судового наказу про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати, в якій просить стягнути з відповідача на свою користь грошові кошти у сумі 3975,38 гривень.

У заяві як на підставу звільнення від сплати судового збору, посилається на ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», згідно якої від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вивчивши заяву про видачу судового наказу та додані до неї документи, приходжу до наступних висновків.

Завдання наказного провадження зводяться до прискорення вирішення справ, предметом яких є вимоги, пов`язані зі стягненням з боржника грошових коштів.

До характерних ознак наказного провадження належать: документальність, тобто наявність письмових доказів, що підтверджують вимоги заявника, які є безспірними, спрощеність та відсутність цивільної процесуальної форми (без виклику та участі сторін).

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Заявницею в обґрунтування вимог до заяви надано копію Договору підряду № 198, укладеного 27.01.2020 між нею та директором ТОВ «Запорізький ДБК» ОСОБА_2 та копію Договору підряду № 169, укладеного між нею та директором ТОВ «Запорізький ДБК» ОСОБА_2 21.12.2019, відповідно до умов яких ОСОБА_1 (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням ТОВ «Запорізький ДБК» (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу.

З наданих документів вбачається, що між сторонами фактично склалися не трудові відносини, а договірні, а тому сума, яку заявниця просить стягнути з боржника, є вартістю робіт за договором підряду, а не нарахованою та не виплаченою заробітною платою.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу до юридичної особи або фізичної особи - підприємця про стягнення заборгованості за договором (іншим, ніж про надання житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення), укладеним у письмовій (в тому числі електронній) формі, якщо сума вимоги не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Положеннями ст. 164 ЦПК України передбачено, що за подання заяви про видачу судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Таким чином, заявниця при зверненні до суду з цією заявою мала сплатити судовий збір відповідно до п.2-1 ч.2 ст.2 Закону України «Про судовий збір» у розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Документ, що підтверджує сплату судового збору заявницею ОСОБА_1 до заяви не доданий.

Положеннями п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України передбачено, що суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 цього кодексу.

Враховуючи, що заява про видачу судового наказу подана з порушенням вимог ст.163 ЦПК України, на підставі п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Одночасно заявнику слід роз`яснити, що відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п.1 ч.1 ст.165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

На підставі викладеного, керуючись ст.163, 165, 166, 260 ЦПК України, суддя,-

постановив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Запорізький ДБК» нарахованої, але не виплаченої заробітної плати.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: