справа № 208/3974/19
№ провадження 2/208/563/20
РІШЕННЯ

Іменем України

31 січня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області

у складі:

головуючого, судді Нельге Д.В.,

за участю секретаря Каграманян Е.А.,

за участю позивача ОСОБА_1 , представника відповідача: Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області Сидоренко К.В., представника відповідача: Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Максютенко А.М., представника відповідача: Державної казначейської служби України Терещенко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України «Про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої незаконними діями», -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, у якому, на підставі ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» N 266/94-ВР від 01.12.1994р., ст.1176 ЦК України, ч.3 ст.23 ЦК України, просить суд стягнути з Державної казначейської служби України на свою користь:

- 761,00 грн. витрати, понесені позивачем в ході виконання постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності;

- 2000,00 грн. у відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями співробітника Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області;

- 10000,00 грн. витрати позивача, пов`язані з правничою допомогою адвоката.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, 16.08.2018р. інспектором Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області винесено постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, та, водночас, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. Рішенням суду від 18.12.2018р. вищевказана постанова скасована. Разом із цим, в ході виконання державним виконавцем даної постанови, із заробітної плати позивача було відраховано 761,00 грн., які він просить стягнути з відповідача на свою користь, оскільки вказані кошти було стягнуто на підставі незаконної постанови. Крім того, внаслідок службової недбалості та перевищення повноважень співробітником Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, йому, позивачу, було завдано моральної шкоди у розмірі 2000,00 грн., яку він також просить стягнути на свою користь на підставі вищевказаного Закону та на підставі ст.ст.23, 1176 ЦК України. Крім того, оскільки при зверненні до суду ним були понесені витрати, пов`язані з правничою допомогою, просить суд стягнути вказані кошти з відповідача - Державної казначейської служби України.

В судовому засіданні позивач підтримав позов у повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, та просив суд позов задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача: Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, зокрема на те, що, сам факт закриття справи про адміністративне правопорушення не є доказом заподіяння моральної шкоди позивачу.

В судовому засіданні представник відповідача: Державної казначейської служби України позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, зокрема на те, що, Державна казначейська служба України не є належним відповідачем у даній цивільній справі, оскільки Державна казначейська служба України не відповідає за зобов`язаннями держави.

В судовому засіданні представник відповідача: Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції позов не визнав, посилаючись на обставини, викладені у відзиві на позов, зокрема на те, що, кошти у розмірі 761,00 грн. були стягнуті із заробітної плати позивача правомірно, а саме в межах виконавчого провадження, відкритого з примусового виконання постанови про накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн.

Вислухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали справи, та, дослідивши наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, рішенням Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.12.2018р. скасовано постанову інспектора Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області серії ДП18 №077899 про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП та накладення на позивача адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 255,00 грн. Водночас, справу про адміністративне правопорушення закрито.

Згідно відповіді, наданої 05.06.2019р. на запит позивача в.о.начальника Заводського відділу державної виконавчої служби міста Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, в ході виконання державним виконавцем вищевказаної постанови із заробітної плати позивача було утримано та перераховано до державного бюджету 761,00 грн., а саме: 510,00 грн. штраф; 51,00 грн. виконавчий збір; 200,00 грн. витрати виконавчого провадження.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що, оскільки постанову про притягнення позивача до адміністративної відповідальності рішенням суду було скасовано, а провадження по справі - закрито, йому, позивачу, було завдано моральної шкоди, відшкодування якої передбачено ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» N 266/94-ВР від 01.12.1994р., та ст.ст.23, 1176 ЦК України.

Встановлені судом вищевказані обставини, свідчать про те, що, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються наступними нормами права.

Згідно ст.3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України "Про міжнародне приватне право", законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

ст.56 Конституції України встановлено, що, кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Згідно ст.2 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» N 266/94-ВР від 01.12.1994р., право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.3 вищевказаного Закону, у наведених в статті 1 цього Закону випадках громадянинові відшкодовуються (повертаються):

1) заробіток та інші грошові доходи, які він втратив внаслідок незаконних дій;

2) майно (в тому числі гроші, грошові вклади і відсотки по них, цінні папери та відсотки по них, частка у статутному фонді господарського товариства, учасником якого був громадянин, та прибуток, який він не отримав відповідно до цієї частки, інші цінності), конфісковане або звернене в доход держави судом, вилучене органами досудового розслідування, органами, які здійснюють оперативно-розшукову діяльність, а також майно, на яке накладено арешт;

3) штрафи, стягнуті на виконання вироку суду, судові витрати та інші витрати, сплачені громадянином;

4) суми, сплачені громадянином у зв`язку з поданням йому юридичної допомоги;

5) моральна шкода.

Згідно ст.4 вищевказаного Закону, відшкодування шкоди у випадках, передбачених пунктами 1, 3, 4 і 5 статті 3 цього Закону, провадиться за рахунок коштів державного бюджету.

Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру.

Згідно ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.1176 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.

Згідно ст.3 ЗУ «Про виконавче провадження», відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 5) постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; 6) постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом;

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст.78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Як встановлено судом в ході розгляду справи, на підтвердження обставин, на які посилається позивач як на підставу своїх позовних вимог, останній надав суду рішення Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 18.12.2018р., яким закрито справу про адміністративне правопорушення, та скасовано постанову інспектора Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що, встановлений та документально підтверджений в ході розгляду справи факт закриття справи про адміністративне правопорушення дає підстави суду дійти висновку про те, що, позовні вимоги позивача в частині стягнення з державного бюджету витрат, понесених позивачем в ході виконання вищевказаної постанови - є обґрунтованими, та такими, що підлягають задоволенню на підставі ст.2, 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» N 266/94-ВР від 01.12.1994р.

Водночас, приймаючи до уваги роз`яснення, надані у п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», суд, на підставі ст.2, 3 ЗУ «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» N 266/94-ВР від 01.12.1994р., виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, приходить до висновку про часткове обґрунтування позивачем позовних вимог в частині стягнення з відповідача моральної шкоди, та, вважає можливим задовольнити позов в цій частині у розмірі 1 000 грн.

Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача 10000,00 грн. витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката, суд, приймаючи до уваги те, що, доказування не може ґрунтуватись на припущеннях, дійшов висновку про те, що, вказані позовні вимоги позивача є необґрунтованими, та такими, що задоволенню не підлягають, оскільки є не підтвердженими позивачем в ході розгляду справи належними та допустимими доказами.

На підставі викладеного, суд, керуючись ст.ст. 2,4,13, 81-82, 89, 142, 206, 263-268, 278 ЦПК України, -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 до Кам`янського відділу поліції ГУНП в Дніпропетровській області, Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, Державної казначейської служби України «Про відшкодування моральної та матеріальної шкоди завданої незаконними діями» - задовольнити частково.

Стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок Державного бюджету України на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 :

- 761 (сімсот шістдесят одну) грн. 00 коп. витрати, понесені ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , в ході виконання постанови серії НОМЕР_2 про притягнення до адміністративної відповідальності;

- 1000 (одну тисячу)грн. 00 коп. - в рахунок відшкодування завданої моральної шкоди.

В решті позову відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення 31.01.2020р.

Суддя Нельга Д. В.