Справа № 214/6552/19
2/214/754/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
22 січня 2020 року, Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:
головуючого судді Ткаченка А.В.,
за участю секретаря Фастовець Ю.Ю.,
представник позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кривому Розі цивільну справу № 214/6552/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Відповідача ОСОБА_3 , про визнання права особистої приватної власності на майно, а саме на двокімнатну квартиру розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 43,60 м2. В обґрунтування свого позову зазначив, що з 13.11.1992 року між ним та ОСОБА_3 був укладений шлюб Саксаганським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, про що було зроблено актовий запис № 1032. Останні два роки позивач з відповідачем не проживають разом, спільного господарства не ведуть, шлюбних та сімейних стосунків не підтримують. В період шлюбу, після отримання від батьків необхідної суми він придбав квартиру. Так, 08 серпня 1997 року позивач уклав договір купівлі-продажу з ОСОБА_4 на придбання двокімнатної квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . В п. 7 договору купівлі-продажу від 08.08.1997 року зазначено, що «деньги ОСОБА_5 для приобретения указанной квартиры выделил его отец Капля Виктор Петрович». Договір був засвідчений у нотаріуса ОСОБА_6 Батько позивача ОСОБА_7 помер, факт передачі грошей може підтвердити мати позивача ОСОБА_8 . На сьогоднішній день позивач самотужки утримує квартиру, сплачує комунальні послуги. Тому просить визнати право особистої приватної власності за ним на двокімнатну квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач у судовому засіданні позовну заяву підтримав в повному обсязі та просив задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві.
Представник позивача ОСОБА_2 у судовому засіданні просила задовольнити позовну заяву у повному обсязі.
Свідок ОСОБА_8 допитана у судовому засіданні пояснила, що позивач ОСОБА_1 є її сином. Чоловік ОСОБА_7 , помер в 2004 році. За життя її чоловіка ОСОБА_7 , в 1997 році у них був автомобіль Волга, який вони продали та дали гроші сину на придбання квартири. Син придбав квартиру за адресою АДРЕСА_1 , договір купівлі-продажу був засвідчений нотаріусом Дацко Я.О.
Відповідач ОСОБА_3 до суду не з`явилася, про місце, день та час розгляду справи була повідомлена, відзиву не надала.
Суд, враховуючи вимоги ч.1 ст. 223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи на підставі наявних у справі доказів, оскільки сторони були належним чином повідомлені про дату, час і місце цього засідання, однак їх неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.
Згідно вимог ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач була належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, не з`явилася в судове засідання, не повідомила причини неявки, не подала відзив, позивач та його представник не заперечують проти такого вирішення справи.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних мотивів.
Як встановлено судом, ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьками якого є ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , відповідно до свідоцтва про народження виданого 10 березня 1970 року Дзержинським Рай бюро ЗАГС м. Кривого Рогу, актовий запис № 587 ( а.с. 8).
13.11.1992 року Саксаганським відділом РАЦС м. Кривого Рогу між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , був зареєстрований шлюб, про що зроблено актовий запис № 1032 (а.с. 6).
08 серпня 1997 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 був укладений договір купівлі продажу, посвідчений приватним нотаріусом Дацко Я.О., відповідно до якого ОСОБА_9 придбав двокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_1 . Пунктом 7 договору визначено, що «деньги ОСОБА_5 для приобретения указанной квартиры выделил его отец Капля Виктор Петрович» (а.с. 12).
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_7 (а.с. 17).
Письмовими поясненнями ОСОБА_6 встановлено, що 08.08.1997 року ним був посвідчений договір купівлі продажу ОСОБА_1 двокімнатної квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровано в реєстрі № 7271, НБ 0881197. В п. 7 договору купівлі- продажу від 08.08.1997 року вказано, що «деньги ОСОБА_5 для приобретения указанной квартиры выделил его отец Капля Виктор Петрович» (а.с. 55-57).
22.04.2003 року ОСОБА_10 продала своє домоволодіння, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 ( а.с. 15-16 копія договору).
В період шлюбу 24.04.2003 року позивачем та її матір`ю ОСОБА_10 придбано домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , яке належить їм на праві приватної спільної сумісної власності по Ѕ частці ( а.с. 17-18 копія договору, а.с. 19 копія витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 померла ( а.с. 22 копія свідоцтва про смерть).
Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Частиною першою статті 319 ЦК України встановлено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частиною першою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є майно, набуте нею (ним) за час шлюбу, але за кошти, які належали їй (йому) особисто.
Таким чином, у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане.
Тому сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя.
Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду України, викладеної у постанові від 05 квітня 2017р. у справі № 6-399цс17.
У зв`язку з викладеним, враховуючи що відповідач відзиву на позовну заяву не подала, суд приходить до висновку про задоволення позову.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги задоволені в повному обсязі, суд вважає за необхідне покласти відшкодування судових витрат на відповідача.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 57 СК України, ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 263, 265 ЦПК України,суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання права особистої приватної власності на майно задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 витрати по сплаті судового збору у розмірі 768, 40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо повне рішення не було вручене в день його проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення - якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відомості про сторін :
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ,
Повний текст судового рішення складено 30.01.2020 року.
Суддя А.В. Ткаченко