Справа №: 164/452/20
Категорія: 310010000
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шлеян А.В.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

співвідповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_3 до Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області, ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Маневицька державна нотаріальна контора Волинської області, про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_3 звернулася в суд з позовом до Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Маневицька державна нотаріальна контора Волинської області, про визнання права власності на спадкове майно, вказавши, що вона являється спадкоємцем за законом на спадкове майно, яке залишилося після смерті її чоловіка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_4 позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Спадкоємців за заповітом на дане спадкове майно немає. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - дочка ОСОБА_5 , син ОСОБА_2 , а також був син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ніхто з дітей із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини не звертався. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 .

Ухвалою Маневицького районного суду Волинської області від 10 листопада 2020 року до участі в даній справі в якості співвідповідача було залучено ОСОБА_2 .

Представник позивача ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просила визнати за ОСОБА_3 в порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 .

Співвідповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, проти їх задоволення заперечував. Вважає, що він також має право на частку у спадщині після смерті батька ОСОБА_4 , оскільки, як і позивач, був зареєстрованим та постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Підтвердив, що він являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_4 , право на обов?язкову частку у спадщині не має. ОСОБА_2 ні у визначений законом термін, ні в подальшому заяви про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_4 не подавав.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленою про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Представник відповідача - Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області, представник третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області в судове засідання не з`явилися, будучи завчасно у встановленому законом порядку повідомленими про час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили,подали до суду заяви, в яких вказали, що проти задоволення позовних вимог ОСОБА_3 вони не заперечують, просили розгляд справи проводити у їх відсутності.

Заслухавши думку представника позивача та співвідповідача, які не заперечували відносно розгляду справи у відсутності вказаних позивача, представника відповідача та представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, суд ухвалив - продовжувати розгляд справи у відсутності позивача ОСОБА_3 , представника відповідача - Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області та представника третьої особи на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - Маневицької державної нотаріальної контори Волинської області.

Заслухавши пояснення представника позивача, співвідповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 112 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) майно може належати на праві спільної власності двом або кільком колгоспам чи іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або державі і одному чи кільком колгоспам або іншим кооперативним та іншим громадським організаціям, або двом чи кільком громадянам. Розрізняється спільна власність з визначенням часток (часткова власність) або без визначення часток (сумісна власність).

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Відповідно до ст. 529 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 22 Кодексу про шлюб та сім?ю України майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку.

Згідно ст. 28 Кодексу про шлюб та сім?ю України в разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними. В окремих випадках суд може відступити від начала рівності часток подружжя, враховуючи інтереси неповнолітніх дітей або інтереси одного з подружжя, що заслуговують на увагу.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами,що знаходяться по АДРЕСА_1 . ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після смерті ОСОБА_4 позивач у встановлений законом термін фактично прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини вона не подавала. Спадкоємців за заповітом на дане спадкове майно немає. Іншими спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є діти спадкодавця - дочка ОСОБА_5 , син ОСОБА_2 , а також був син ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ніхто з дітей із заявами про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_4 та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини не звертався. Співвідповідач ОСОБА_2 , як і позивач, був зареєстрованим та постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_4 , право на обов?язкову частку у спадщині не має. ОСОБА_2 ні у визначений законом термін, ні в подальшому заяви про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_4 не подавав. Житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами,що знаходяться по АДРЕСА_1 , були набуті спадкодавцем ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_3 за час перебування у зареєстрованому шлюбі. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердили представник позивача ОСОБА_1 , співвідповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 23 лютого 2017 року та серії НОМЕР_2 від 29 травня 2019 року, свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 від 12 листопада 1964 року, довідок Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області № 106 та № 108 від 21 січня 2020 року, витягу з погосподарської книги № 2 за 2016-2020 роки по с. Матейки Красновільської сільської ради Маневицького району Волинської області, технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться по АДРЕСА_1 , постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 14/02-31 від 22 січня 2019 року, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 425/01-16 від 14 травня 2020 року.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_2 являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_4 , право на обов?язкову частку у спадщині він не має, заяви про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_4 він не подавав. На час відкриття спадщини співвідповідач ОСОБА_2 , як і позивач, були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_4 . Позивач ОСОБА_3 являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті чоловіка ОСОБА_4 . Житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами,що знаходяться по АДРЕСА_1 , були набуті спадкодавцем ОСОБА_4 та позивачем ОСОБА_3 за час перебування у зареєстрованому шлюбі.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_3 , являючись спадкоємцем за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 ,фактично набула право власності на вказане спадкове майно, а тому є всі підстави для визнання права власності на ѕ частини вказаного будинковолодіння за ОСОБА_3 .

В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 524-527, 530, 548-549 Цивільного кодексу України (в редакції 1963 року), суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_3 право власності на ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар