22-ц/804/166/20
264/7055/18

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 січня 2020 року м. Маріуполь

Єдиний унікальний номер 264/7055/18

Номер провадження 22-ц/804/166/20

Донецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Кочегарової Л.М., Попової С.А., Ткаченко Т.Б.,

секретар судового засідання Сидельнікова А.В.,

сторони :

позивач Державна Азовська морська інспекція

відповідач ОСОБА_1

розглянув у судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2019 року, у складі судді Іванченко А.М.,

в с т а н о в и в:

У грудні 2018 року Державна Азовська морська інспекція звернулася з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного знищення зелених насаджень.

Ухвалою Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2019 року відкрито загальне позовне провадження у справі.

Відповідач ОСОБА_1 , не погоджуючись з ухвалою суду подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на незаконність оскаржуваної ухвали, постановленої з порушенням норм матеріального і процесуального права ставить питання про її скасування та ухвалення нового рішення, яким позовну заяву повернути позивачу для звернення до належного суду.

У відзиві на апеляційну скаргу Державна Азовська морська інспекція просить судове рішення залишити без змін, а скаргу ОСОБА_1 просить відхилити, посилаючись на те, що справа підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства.

Заслухавши суддю-доповідача, представника Державної Азовсько морської інспекції Красовську А.В., дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постановляючи ухвалу про відкриття провадження у справі за позовом Державної Азовської морської інспекції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного знищення зелених насаджень, суд першої інстанції виходив з того, що позовна заява відповідає вимогам статей 175-177 ЦПК України та відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви чи відмови у відкритті провадження у справі згідно ст.ст.185-186 ЦПК України.

Однак, колегія суддів не може погодитися з вказаними висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюванних прав, свобод чи інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України).

Відповідно до приписів частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Статтею 187 ЦПК України передбачено, що суддя відкриває провадження у цивільній справі не інакше як на підставі заяви, поданої і оформленої в порядку, встановленому ЦПК.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції 1950 року кожен при вирішенні спору щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до ч.2 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №3 від 01.03.2013 року, вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суди повинні перевірити належність справ до їх юрисдикції та підсудності.

Цивільна юрисдикція - це визначена законом сукупність повноважень судів, щодо розгляду цивільних справ, віднесених до їх компетенції (ст.19 ЦПК України). Підсудність визначає коло цивільних справ у спорах, вирішення яких належить до повноважень конкретного суду першої інстанції (ст.ст.26-30 ЦПК України).

За приписами ч.2 ст.4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Зазначене право на звернення до суду може бути реалізоване у визначеному процесуальним законом порядку, оскільки воно зумовлено дотриманням процесуальної форми, передбаченої для цього чинним законодавством, а також установленими ним передумовами для звернення до суду.

Відповідно до ст.125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності та спеціалізації і визначається законом.

Як вбачається зі справи, протиправні дії ОСОБА_1 19 січня 2018 року, як фізичної особи-підприємця, були пов`язані зі знищенням земельних насаджень на території населеного пункту, а саме, силами ОСОБА_1 було незаконно видалено, до ступеня припинення росту, 23 зелених дерева різних порід, біля огорожі ясла-садку № АДРЕСА_1 в м.Маріуполі.

За даним фактом було складено протокол про порушення фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 . ч.1 ст.153 КУпАП та винесена постанова про накладення адміністративного стягнення на порушника в вигляді штрафу 850 грн за правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.25 Закону України «Про рослинний світ», ст.40 Закону України «Про охорону природного середовища», п.3.4 «Порядку видалення дерев, кущів, газонів і квітників в населених пунктів».

Згідно інформації відносно ОСОБА_1 , припинення підприємницької діяльності відповідача було зареєстроване 07 березня 2018 року(а.с.20).

Разом з тим, за змістом статей 51, 52, 598-609 ЦК України, статей 202-208 ГК України, частини восьмої статті 4 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» у випадку припинення підприємницької діяльності ФОП (із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань запису про державну реєстрацію такого припинення) її зобов`язання (господарські зобов`язання) за укладеними договорами не припиняються, а продовжують існувати, оскільки вона як фізична особа не перестає існувати та відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.

Отже, зобов`язання ОСОБА_1 нести відповідальність за дії скоєні в період здійснення підприємницької діяльності, із втратою його статусу як фізичної особи - підприємця, не припинились.

Враховуючи зазначене вище, колегія суддів вважає, що в даному випадку спір про відшкодування ОСОБА_1 шкоди, заподіяної у статусі фізичної особи-підприємця, повинен вирішуватись в порядку господарського судочинства, тобто господарським судом.

У зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про підсудність заявленого спору районному суду в порядку цивільного судочинства суперечить нормам діючого законодавства та спростовується матеріалами справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Закриття провадження - це форма закінчення розгляду цивільної справи без винесення судового рішення у зв`язку із виявленням після відкриття провадження обставин, з якими закон пов`язує неможливість судового розгляду справи.

На підставі викладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду постановлена з порушенням норм процесуального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а ухвала суду скасуванню із закриттям провадження у справі.

Відповідно до вимог п.4 ч.1 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення і закрити провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 255, 374, 377 ЦПК України,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Іллічівського районного суду міста Маріуполя Донецької області від 01 лютого 2019 року скасувати.

Закрити провадження по справі за позовом Державної Азовської морської інспекції до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок незаконного знищення зелених насаджень.

Повідомити Державну Азовську морську інспекцію, що розгляд справи віднесено до юрисдикції господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Касаційна скарга подається безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Дата складення повного судового рішення 30 січня 2020 року.

Судді: Л.М. Кочегарова

С.А. Попова

Т.Б. Ткаченко