Справа № 2/593/16/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" січня 2020 р.

Бережанський районний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого судді Музики Я.М.

при секретарі Лещук Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на частину спадкового майна,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до відповідачки ОСОБА_2 і уточнивши свої позовні вимоги просить: встановити факт спільного проживання її із ОСОБА_3 1966 р.н. як дружини і чоловіка, без реєстрації шлюбу в період з 2003 року і до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлової квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю та зареєстрована за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . В обгрунтування позову зазначила, що її чоловік - ОСОБА_4 зловживав спиртними напитками та скандалив, в зв`язку з чим вони перестали спільно проживати. В 2003 році вона познайомилась з ОСОБА_3 і з того часу почали спільно проживати. Оскільки в них не було грошових коштів для придбання спільного житла, то вони почали їздити на роботу за кордон (Польща, Росія), де проживали однією сім`єю, як чоловік і жінка, без реєстрації шлюбу. В 2014 році ними за спільні кошти було придбано житлову квартиру в ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 за обумовлену ціну в 15 000 дол. США. При цьому на повну оплату квартири грошей не було, в зв`язку з чим було укладено попередній договір куплі-продажу в відповідності з яким було проведено часткову оплату в сумі 12 500 дол. США з яких вони мали 9 500 дол. США, 3000 дол. США позивачці позичила рідна сестра- ОСОБА_6 , а решту в сумі 2 500 дол. США вони з чоловіком повинні були доплатити. В зв`язку з цим знову поїхали на роботу за кордон. Позивачка оформила доручення на ОСОБА_6 , щоб вона могла отримувати перераховані нею кошти та передавати їх продавцю квартири в їх відсутності. Станом на грудень місяць 2015 року кошти обумовлені попереднім договором купівлі-продажу були виплачені повністю, позивачка із ОСОБА_3 повернулись на Україну і 16 грудня 2015 року був укладений договір куплі- продажу квартири та зареєстрований на ОСОБА_3 . З того часу вони продовжили спільно проживати з ОСОБА_3 вже в спільно придбаній ними квартирі. Вели спільне господарство. Спільно витрачали зароблені ними кошти на проживання, облаштування квартири, її ремонт, придбання необхідних товарів. Вони вважали себе повноцінною сім`єю. 28.03.2019 року, ОСОБА_3 раптово захворів позивачка здійснювала за ним постійний догляд, а коли помер ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) то провела поховання за свої кошти. Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина. Після звернення з заявою про прийняття спадщини, їй стало відомо, що ОСОБА_3 в 2016 році під час її перебування на заробітках, зробив заповіт на вищевказану житлову квартиру в користь племінниці - ОСОБА_2 .

У судовому засідання позивачка ОСОБА_1 позов підтримала у повному обсязі, дала суду пояснення аналогічні поясненням, що зазначені у позовній заяві, просить суд її вимоги задоволити.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 - адвокат Горуц О.А. позов підтримав, вважає його таким, що підлягає до задоволення.

У судовому засідання відповідачка ОСОБА_2 заявленого позову не визнала, про, що суду її представником адвокатом Кметиком Я.С. було надано письмовий відзив, просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_2 - адвокат Кметик Я.С. не погоджуюєся із заявленими позовними вимогами, оскільки надані позивачкою докази до позовної заяви не встановлюють, як факт проживання однією сім`єю позивачки та спадкодавця ОСОБА_3 не менше п`яти років до часу відкриття спадщини, так і факт вкладення саме спільних коштів в придбання ОСОБА_3 квартири по АДРЕСА_1 . Крім цього, відповідач стверджує, що в наданому позивачем паспорті громадянина України стоїть відмітка про те, що 20 серпня 1977 року між нею та ОСОБА_7 зареєстрований шлюб. Інших даних та доказів про те, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 розірвано, в матеріалах справи не має, що дає підстави вважати той факт, що позивачка по даний час перебуває в зареєстрованому шлюбі.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду пояснила, що у неї позивачкою було придбано квартиру, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , загальна вартість її становила 15 тис. дол. Спочатку ОСОБА_1 дала завдаток в розмірі 12 500 тис. дол США, а решту, вони з чоловіком додавали гроші частинами через родичку, оскільки самі працювали за кордоном.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_6 суду пояснила, що позивачка її сестра, вона із ОСОБА_3 прожили разом приблизно 16 років, вони заробляли грошові кошти в Польщі, їздили на роботу в Росію, де вона працювала на 3-х роботах, оскільки він тривалий час був хворий. Вищезазначена квартира була придбана за їхні спільні грошові кошти. Також, ОСОБА_6 доповнила, що вона позичала сестрі гроші, для купівлі житла тому, що в них цілої суми не було.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_8 суду пояснила, що їхня сім`я давно дружила із сім`єю позивачки і їй достовірно відомо, що ОСОБА_1 із ОСОБА_3 проживали однією сім`єю, разом їздили на заробітки. За зібрані грошові кошти вони придбали житло, ще їй гроші позичала сестра, але чому покійний ОСОБА_3 записав заповіт на племінницю їй не зрозуміло.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_9 суду пояснила, що позивачка ОСОБА_1 і покійний ОСОБА_3 жили в неї на квартирі як одна сім`я, вели спільний побут.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_10 , яка є колишньою колегою позивачки пояснила, що раніше позивачка з нею працювала в поліклініці. Потім почала жити однією сім`єю із ОСОБА_3 , вони їздили разом за кордон, бо складали гроші на житло. А коли ОСОБА_3 почав хворіти, позивачка продовжувала їздити на роботу в Польщу сама.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_11 суду пояснила, що вона із позивачкою проживали у сусідніх будинках, в яких спільне подвір`я і вона не одноразово бачила разом ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , також їй відомо, що вони разом їздили на роботу за кордон, але потім ОСОБА_3 почав хворіти, після чого ОСОБА_1 продовжувала їздити на роботу за кордон сама.

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_12 суду повідомила, що вона дійсно може підтвердити той факт, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 жили як одна сім`я, вони вели спільний побут, їй це достовірно відомо, оскільки вони є знайомими.

Допитаний у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_13 суду пояснив, що він працював із ОСОБА_3 і двано його знав, позивачка з ним дійсно проживала однією сім`єю приблизно 15-16 років. Ще йому відомо, як казав покійний ОСОБА_3 , що більшу частину грошових коштів на купівлю житла, дала його дружина ОСОБА_1 .

Допитана у судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_14 суду пояснила, що їй достовірно відомо, що позивачка та ОСОБА_3 жили як одна сім`я, разом їздили на роботу за кордон, племінниця покійного приїзджала до нього рідко, їй це добре відомо, оскільки вони були сусідами.

Допитані у судовому засіданні в якості свідків ОСОБА_15 , ОСОБА_16 та ОСОБА_17 дали суду пояснення аналогічні поясненням свідка ОСОБА_14 .

Оцінюючи покази свідків, суд вважає їх достовірними і такими, що не викликають сумніву в їх правдивості, оскільки свідки не заінтересовані в справі і підстав для обмови відповідача у них немає, їх покази не суперечать іншим матеріалам справи.

Суд, заслухавши учасників процесу та покази свідків, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задовольнити з наступних мотивів.

З 2003 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 починають проживати спільно як чоловік та жінка однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, ведуть спільне господарство, мають спільний сімейний бюджет та їздять на роботу за кордон, з метою заробляння грошових коштів, для придбання спільного житла.

В 2014 році ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за спільні кошти придбали житлову квартиру в ОСОБА_5 , що за адресою: АДРЕСА_1 за обумовлену ціну в 15 000 дол. США. При цьому на повну оплату квартири грошей не було, в зв`язку з чим було укладено попередній договір куплі-продажу в відповідності з яким було проведено часткову оплату в сумі 12 500 дол. США. Сторонами даного договору виступали як продавець ОСОБА_5 та покупець ОСОБА_3 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією попереднього договору купівлі-продажу від 15.01.2014 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Хрущ Д.С. в реєстрі за №33.

16.12.2015 року укладений договір куплі-продажу квартири що за адресою: АДРЕСА_1 , сторонами договору виступали як продавець ОСОБА_5 та покупець ОСОБА_3 , що підтверджується долученою до матеріалів справи копією договору купівлі-продажу від 16.12.2015 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Хрущ Д.С. в реєстрі за №2923.

З цього часу вони продовжили спільно проживати з ОСОБА_3 вже в спільно придбаній ними квартирі, вели спільне господарство, спільно витрачали зароблені ними кошти на проживання, облаштування квартири, її ремонт, придбання необхідних товарів. 28.03.2019 року ОСОБА_3 раптово захворів позивачка здійснювала за ним постійний догляд.

Із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 , яке видане 10.04.2019 року Бережанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області, вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 .

Із копії заповіту від 26.02.2016 року зареєстрованого в реєстрі за №416, вбачається, що ОСОБА_3 заповів квартиру, що за адресою АДРЕСА_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до ч.2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Відповідно до статті 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, майно, набуте ними за час спільного

проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

За змістом наведеної вище норми, правовими наслідками встановлення факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без шлюбу є встановлення належності їм майна на праві спільної сумісної власності на підставі статті 74 СК України.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Визнання майна таким, що належить на праві спільної сумісної власності жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, відбувається шляхом встановлення факту проживання однією сім`єю, ведення спільного побуту, виконання взаємних прав та обов`язків.

Згідно із частиною четвертою статті 368 ЦК України майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Позивачкою та її представником суду надано належні, допустимі, достатні та переконливі докази спільного проживання саме як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу та ведення ними спільного господарства, що вони були пов`язані спільним побутом та мали усталені стосунки, взаємними правами та обов`язками, притаманними сім`ї. Крім того, у судовому засіданні знайшов підтвердження той факт, що квартира що знаходиться в АДРЕСА_1 придбана позивачкою та померлим ОСОБА_3 за спільні кошти в період їх спільного проживання як однієї сім`ї.

Враховуючи наведене, суд вважає, що досліджені в судовому засіданні докази свідчать про те, що в судовому засіданні встановлено факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбуОСОБА_1 , 1958 р.н. з ОСОБА_3 , 1966 р.н. як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу в період з 2003 року і до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 , а майно /квартиру/ придбане у цей період спільною сумісною власністю власником 1/2 частини якої є ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 13, 12, 81, 141, 235,263, 265 ЦПК України, ст.368 ЦК України, ст.ст.3,74 СК України, суд ,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_18 задоволити.

Встановити факт спільного проживання ОСОБА_18 , 1958 року народження з ОСОБА_3 , 1966 року народження як чоловіка і дружини без реєстрації шлюбу в період з 2003 року і до часу його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , 1958 року народження право власності на 1/2 частину житлової квартири, що знаходиться в АДРЕСА_1 , що є спільною сумісною власністю та зареєстрована за ОСОБА_3 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Я.М. Музика