Справа № 487/5208/20
Провадження № 2/487/2209/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 Заводський районний суд м. Миколаєва у складі: головуючого судді Афоніної С.М., за участю секретаря судового засідання Горохівського О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про стягнення суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про стягнення суми недоотриманої пенсії у розмірі 10195,91 грн., яка входить до складу спадщини за законом, після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позову зазначила, що її батько ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та після його смерті залишилось спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії, яка нараховувалася до дня смерті і зберігається у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Після смерті батька вона є єдиним спадкоємцем першої черги та єдина прийняла спадщину. Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом від 27.01.2020, яке було видане приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіною О.Г. до складу спадщини входить недоотримана пенсія померлого у розмірі 205888,65 грн., відповідно до довідки від 12.11.2019 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, вона 27.01.2020 звернулась до відповідача та надала усі необхідні документи на підтвердження права власності на спадкові грошові кошти. 19.03.2020 їй поштовим переказом перерахована недоотримана пенсія у розмірі 195692,74 грн.

На її звернення відповідач повідомив, що розмір недоотриманої пенсії було зменшено в залежності від дати звернення до управління Пенсійного фонду, тому виплата пенсії, відповідно до с. 46 і 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з 26.01.2017 по 31.07.2019, а саме за 2 роки 6 місяців, тобто сума недоотриманої пенсії померлим за життя підлягає виплаті за минулий час, але не більше ніж за три роки з дня звернення.

Вважає дії відповідача незаконними, наполягає на тому, що різниця суми недоотриманої пенсії, яка повинна бути виплачена їй відповідачем складає суму в розмірі 10195,91 грн. та просить стягнути вказану суму недоотриманої пенсії з відповідача на свою користь.

Ухвалою від 15.09.2020 відкрите провадження у справі.

23.10.2020 відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач з позовними вимогами не згоден, просить в задоволенні позову відмовити. Зазначає, що згідно з приписом ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», нараховані суми, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто розмір пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину з оформленим свідоцтвом про право на спадщину. 27.01.2020 позивач звернулась до відповідач з відповідною заявою про виплату недоотриманої пенсією, у зв`язку із смертю її батька ОСОБА_2 . Отже датою звернення позивач є 27.01.2020, тому розмір пенсії розраховано за період з 26.01.2017 по 31.07.2019 в розмірі 195692,74 грн., а період з 03.11.2016 по 31.07.2019 є більшим за три роки, а тому така виплата неможлива. Для отримання пенсії у розмірі 205888,65 грн., позивач повинна була звернутися до відповідача з відповідною заявою до 02.11.2019. Заперечували також проти стягнення на користь позивача витрат на правову допомогу посилаючись на відсутність доказів документального підтвердження вказаних витрат та те, що відповідач є не прибутковою організаціє та його кошторис має цільове призначення.

10.12.2020 позивач надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила про їх задоволення.

10.12.2020 представник відповідача надала до суду заяву, в якій просила розглянути справу за її відсутності.

Суд, дослідивши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду і вирішення справи по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 30.08.2019 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Горлівка Донецької області, актовий запис №2897 від 30.08.2019.

Після смерті батька ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_1 , яка є спадкоємець першої черги, звернулась із заявою до приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіної О.Г. про прийняття спадщини за законом .

На підставі заяви ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом заведена спадкова справа №40/2019, копії матеріалів якої надані суду.

На запит приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіної О.Г., начальником відділу з питань виплат пенсій №2 Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області за №7754/1/04.04. від 12.11.2019 , надано відповідь, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 перебував на обліку в управлінні як внутрішньо переміщена особа. Станом на день запита 04.11.2019 сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишалась недоотриманої у зв`язку із його смертю складає 205888, 65 грн., роз`яснено ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно зі свідоцтвом про право на спадщину за законом, виданим 27.01.2020 приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Бороздіною О.Г., зареєстрованим в реєстрі за №41 спадкоємцем майна, що залишилось після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та яке складається з недоотриманої пенсії, що знаходиться у Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області в сумі 205888, 65 грн. є донька померлого ОСОБА_1 .

Після отримання свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.01.2020, позивач 27.01.2020 звернулась до відповідача із заявою про виплату недоотриманої пенсії ОСОБА_2 , надала усі необхідні документи на підтвердження права власності на спадкові грошові кошти.

19.03.2020 поштовим переказом позивачу була перерахована недоотримана пенсія ОСОБА_2 у розмірі 195692,74 грн.

На звернення ОСОБА_1 до відповідача щодо розміру недоотриманої пенсії, останній повідомив, що розмір недоотриманої пенсії було зменшено в залежності від дати звернення до управління Пенсійного фонду, тому виплата пенсії, відповідно до ст. 46 і 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за період з 26.01.2017 по 31.07.2019, а саме за 2 роки 6 місяців, тобто сума недоотриманої пенсії померлим за життя підлягає виплаті за минулий час, але не більше ніж за три роки з дня звернення.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 21.02.2020 №406-366/П-02/8-1400/20, загальна сума заборгованості з пенсії, яка утворилась за життя ОСОБА_2 станом на 04.11.2019 за період з 03.11.2016 по 31.07.2019 складає 205888,65 грн. 27.01.2020 року до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській надійшла заява ОСОБА_1 щодо виплати недоотриманої пенсії, у зв`язку з чим була нарахована та виплачена сума недоотриманої пенсії за період з 26.01.2017 по 31.07.2019 у розмірі 195692,74 грн. Зазначено, що органи Пенсійного фонду при розрахунку недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонерів застосовують норми законодавства, чинного на момент звернення, зокрема ст. 46 та ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розмір недоотриманої пенсії розраховуються не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення за отриманням пенсії, де датою звернення за отриманням пенсії є день звернення спадкоємця з усіма необхідними документами.

Конституцією України (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.97 року відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.97 «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Зі змісту ст. 1227 ЦК України вбачається, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Крім того, зміст ч. 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 1227 ЦК України також узгоджується із положенням Закону України «Про пенсійне забезпечення», де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Суд звертає увагу на те, що ЦК України не визначає строк, протягом якого члени сім`ї спадкодавця мають право на одержання соціальних платежів. Положення ч. ч. 2 та 3 ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, теж не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера.

Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину.

Таким чином, суд дійшов висновку, що правовідносини з приводу нарахування та обліку недоотриманої пенсії померлого пенсіонера мають регулюватись спеціальною ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» без урахування норм ст. 46 цього Закону.

З огляду на викладене, та враховуючи, що у спірних правовідносинах відповідач незаконно перешкоджає реалізації прав позивача як спадкоємця на отримання всього належного йому спадкового майна, яке увійшло до складу спадщини, згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2020, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Щодо стягнення на користь позивача витрати на правову допомогу у розмірі 2000 грн. суд приходить до наступного.

Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (стаття 15 ЦПК України).

Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.

Згідно зі статтею 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

Відповідно до частини першої та другої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

На підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу та їх відшкодування за рахунок опонента у судовому процесі, сторонам необхідно надати суду відповідні докази: договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.); докази щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт (акти наданих послуг, акти виконаних робіт та ін.); інші документи, що підтверджують обсяг, вартість наданих послуг або витрати адвоката, необхідні для надання правничої допомоги.

Так з матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту від 14.09.2020 про надання приймання юридичних послуг, адвокатом Баранюком А.О. за усною домовленістю з ОСОБА_1 здійснено правовий аналіз документів, що стосуються правовідносин про стягнення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про стягнення суми недоотриманої пенсії у розмірі 10195,91 грн., яка входить до складу спадщини, здійснено аналіз законодавчої бази та судової практики, надана юридична консультація, складено позовну заяву та виготовлені копії документів.

Згідно квитанції №19 від 14.09.2020 Миколаївської обласної колегії адвокатів, ОСОБА_1 за надання юридичної консультації зі складенням позовної заяви сплачено адвокату Баранюку А.О. 2000 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76-81, 141, 263- 265, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про стягнення суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини - задовольнити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області на користь ОСОБА_1 кошти набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої суми пенсії, після смерті її батька ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 10195,91 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн. та 200 грн. витрат на правову допомогу за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області , місцезнаходження: м. Миколаїв вул. Морехідна, 1.

Суддя С.М. Афоніна

Повний текст рішення складено 21.12.2020.