Справа № 1512/5921/2012
Провадження № 4-с/947/17/20
УХВАЛА

22.01.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого - судді Луняченка В.О. ,

За участю:

Представника заінтересованої особа ( стягувача)- Нестеренко Г.О.

Розглянувши у судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс Крістіни В`ячеславівни, -

ВСТАНОВИВ:

До Київського районного суду м. Одеси 08.02.2019 року звернувся ОСОБА_1 із скаргою на дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс К.В., за участю стягувача ОСОБА_2 про визнання не чинним та скасування розрахунку та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості.

В обґрунтування своєї скарги заявник зазначив, що в провадженні державного виконавця Кісс К.В. Другого Київського ВДВС Головного територіального управління юстиції в Одеській області знаходиться виконавче провадження ВП № 38925442 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1000 гривень, починаючи з 25.04.2012 року до його повноліття, а саме: 21.09.2029 року.

Рішення суду ним виконується та щомісяця сплачуються аліменти на банківські рахунки стягувача, проте державний виконавець повідомив його про те, що 31.10.2018 року від стягувача ОСОБА_2 надійшла заява, в якій вона зазначила, що коштів не отримувала та просила здійснити перерахунок.

Вважає, що за наявності заяви ОСОБА_2 , державний виконавець повинна була перевірити надходження на банківські рахунки стягувача кошти у відповідності із наданими банківськими квитанціями.

Оскільки, державним виконавцем не було вчинено дій щодо перевірки факту надходження коштів на рахунок стягувача, виконавцем не було враховано 13675,26 грн., чим порушені його законні права та інтереси.

В зв`язку з чим скаржник просив визнати не чинним та скасувати розрахунок заборгованості по аліментам та зобов`язати державного виконавця провести перерахунок заборгованості по аліментам у межах виконавчого провадження ВП № 38925442 з урахуванням грошових коштів у розмірі 13675,26 грн., які надійшли від його імені на банківські рахунки ОСОБА_2 .

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 21 лютого 2019 року у задоволені скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 19.07.2019 року ухвала від 21.02.2019 року скасовано та справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду скарги.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 09.08.2019 року розгляд скарги розподілено на суддю Луняченко В.О.

Ухвалою від 11.09.2019 року, за клопотанням заявника, судом витребувана інформація в АТ КБ « Приватбанк» і АТ « Сбербанк Росії» про надходження коштів на рахунки ОСОБА_2 в період 2017-2019 років від ОСОБА_1 в якості оплати аліментів.

Відповідно до наданої інформації АТ КБ « Приватбанк « від імені ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 була здійснена одна оплата 07.09.2017 року у розмірі 1000 грн.

У довідці від АТ « Сбербанк» ( правонаступник Сбербанк Росії ) зазначено про наявні оплати від ОСОБА_1 на рахунок ОСОБА_2 лише у 2015-2016 роках.

Таким чином у судовому засіданні не знайшло підтвердження заява ОСОБА_1 про наявність здійснених ним особистих оплат аліментів протягом 2017-2019 років, яке не були зараховані під час здійснення розрахунку заборгованості державним виконавцем.

У судовому засіданні заявник підтримавши свої вимоги по скарги, зазначив, що йому невідомо чому надана саме така відповідь банківськими установами так як він у зазначений час здійснював переведення на рахунок ОСОБА_2 грошових коштів у значно більшому розмірі.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_2 адвокат Нестеренко Г.О. у судовому засіданні пояснила, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують інші взаємовідносини, ніж аліментні, а ому дійсно з боку ОСОБА_1 здійснювались деякі оплати, яки не пов`язані із аліментами, та які не мають відносин до даного спору.

У відповідності до вимог ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 447-451,353,354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Другого Київського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області Кісс Крістіни В`ячеславівни, за участю стягувача ОСОБА_2 , про визнання не чинним та скасування розрахунку заборгованості по виконавчому провадження №38925442 щодо стягнення аліментів від 31.01.2019 року та зобов`язання здійснити перерахунок заборгованості.

Повна ухвала буде винесена протягом п`яти днів з дня проголошення вступної та резолютивної частини.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня виготовлення повного тексту.

Суддя Луняченко В. О.

Повна ухвала виготовлена судом 27.01.2020