Провадження № 2/132/97/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23.01.2020 Калинівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого Павленко І.В.

за участю секретаря Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Калинівка за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення матеріальної шкоди, мотивуючи вимоги тим, що ОСОБА_1 03.08.2017 року о 14 год. 00 хв. в м.Вінниця на перехресті вулиць Амосова-Галицького, керуючи транспортним засобом «Шкода Октавія А5» державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу) та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Део Матіз» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів. Після чого водій ОСОБА_1 самовільно залишив місце ДТП.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року (провадження №3/127/5627/17) провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито, в зв`язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В результаті вчинення даних правопорушень відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику транспортного засобу «Део Матіз» державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна» згідно полісу №АК/3007402 та №АК/6586182, тому ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

ПАТ «Страхова компанія «Країна» виконала покладені на неї зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні та виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 27167,89 грн. (платіжне доручення №7071 від 13.07.2018 року).

За вказаних обставин АТ «Страхова компанія «Країна» вважає, що має право регресної вимоги відшкодування з відповідача ОСОБА_1 , тому представник управління звернувся в суд з зазначеним позовом.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, згідно відповіді на відзив за вх.329/20 від 13.01.2020 року, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, розгляд справи просить провести за його відсутності.

Відповідач в судове засідання не з`явися, згідно заяви за вх.635/20 від 21.01.2020 року позовні вимоги не визнав, розгляд справи просить провести за його відсутності за наявними у справі матеріалами.

В зв`язку з неявкою сторін в судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось.

Вивчивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази по справі, суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03.08.2017 року о 14 год. 00 хв. в м.Вінниця на перехресті вулиць Амосова-Галицького, керуючи транспортним засобом «Шкода Октавія А5» державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 (Дати дорогу) та допустив зіткнення з транспортним засобом марки «Део Матіз» державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося пошкодження транспортних засобів. Після чого водій ОСОБА_1 самовільно залишив місце ДТП.

Відповідно до постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 23.02.2018 року (провадження №3/127/5627/17) провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито, в зв`язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

В результаті вчинення даних правопорушень відповідачем було завдано матеріальної шкоди власнику транспортного засобу «Део Матіз» державний номерний знак НОМЕР_2 - ОСОБА_2 .

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПАТ «Страхова компанія «Країна» згідно полісу №АК/3007402 та №АК/6586182, тому ОСОБА_2 звернувся до ПАТ «Страхова компанія «Країна» з заявою про виплату страхового відшкодування.

ПАТ «Страхова компанія «Країна» виконала покладені на неї зобов`язання щодо виплати страхового відшкодування потерпілій стороні та виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 27167,89 грн. (платіжне доручення №7071 від 13.07.2018 року).

З 21.11.2019 року найменування позивача змінилось з ПАТ «Страхова компанія «Країна» на АТ «Страхова компанія`Країна» (без зміни організаційно-правової форми та коду ЄДРПОУ), що підтверджується Випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог, суд враховує наступні норми Закону.

За змістом частин першої та другої статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до ч.1 ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

З аналізу зазначеного положення законодавства, вбачається, що на боржника за регресною вимогою покладається обов`язок відшкодувати кредитору виплачене ним третій особі відшкодування в повному обсязі.

Згідно п.п.В 38.1.1 п.38.1 ст.38 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю залишив місце пригоди.

Як вбачається з постанови Вінницького міського суду Вінницької області (провадження №3/127/5627/17) від 23.02.2018 року, яка станом на 12.03.2018 року набрала законної сили, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрито, в зв`язку закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

За змістом частини першої статті 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, спливу встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі відсутності вини особи в скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі пункту 1 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення-через відсутність події і складу адміністративного правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Така правова позиція викладена в постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 07.02.2018 у справі № 910/18319/16 та від 16.04.2019 року у справі №927/623/18.

Крім того, слід зазначити, що не притягнення водія до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху не може бути підставою для звільнення володільця джерела підвищеної небезпеки від цивільно-правової відповідальності за завдану шкоду, оскільки вину особи в ДТП може бути підтверджено чи спростовано іншими належними доказами, зокрема, схемою дорожньо-транспортної пригоди, висновком експерта, показаннями свідків, що і було встановлено постановою Вінницького міського суду Вінницької області (провадження №3/127/5627/17) від 23.02.2018 року. Також зазначеною постановою встановлено, що відповідач самовільно залишив місце ДТП. Зазначена постанова суду відповідачем не оскаржувалась.

Відтак, заперечення відповідача з приводу того, що судовим рішенням його вина у ДТП не встановлена є безпідставним.

Щодо позиції відповідача з приводу того, що пунктом 13.1. ст.13 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності та особи з інвалідністю внаслідок війни, що визначені законом, особи з інвалідністю I групи, які особисто керують належними їм транспортними засобами, а також особи, що керують транспортним засобом, належним особі з інвалідністю I групи, у її присутності, звільняються від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності на території України. Відшкодування збитків від дорожньо-транспортної пригоди, винуватцями якої є зазначені особи, проводить МТСБУ у порядку, визначеному цим Законом, слід зазначити наступне.

Посилання відповідача на дане положення ст.13.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» фактично свідчить про визнання ним свої вини, адже ні страхова компанія, ні МТСБУ не виплачують відшкодування у разі невинуватості особи.

Згідно ст.36.4. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов`язані з відшкодуванням збитків. Відповідно до п. 1.3. ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» потерпілі-юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.

Регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, статтею 1191 ЦК України), а також статтею 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. Відтак, правовідносини, які виникли між позивачем і відповідачем, є регресними. Отже, внаслідок виплати позивачем потерпілому у ДТП страхового відшкодування не відбувається заміни сторони у зобов`язанні (як у випадку з суброгацією), а лише змінюється зобов`язання. Відтак, позивач в результаті виплати страхового відшкодування не набуває статусу потерпілого у розумінні ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

У п.27 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 1 березня 2013 року №4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки" при вирішенні спорів про право зворотної вимоги страховика суди повинні розрізняти поняття "регрес" та "суброгація". У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається.

Згідно ст. 43.1.2. «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» фонд захисту потерпілих у дорожньо-транспортних пригодах (фонд захисту потерпілих), призначений для здійснення розрахунків з потерпілими у випадках, передбачених цим Законом. МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом (ст.41.1.).

Таким чином, МТСБУ відшкодовує шкоду лише потерпілим фізичним і юридичним особам, майну яких завдано шкоду, а АТ «Страхова компанія «Країна» не є потерпілим.

Також, згідно ст.38.2.5. МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до особи, визначеної у пункті 13.1 статті 13 цього Закону, яка причетна до дорожньо-транспортної пригоди, якщо вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також якщо вона відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та/або вжила алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), та/або вона керувала транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії, та/або самовільно залишила місце пригоди.

Встановлені судом обставини в контексті вказаних правових норм та підтверджених доказами, які містяться в матеріалах цивільної справи вказують на те, що відповідач є застрахованою особою, отож з нього на користь позивача підлягає стягненню страхове відшкодування в порядку регресу, а оскільки розмір виплаченого страхового відшкодування доведений суд приходить до висновку про задоволення позову.

Питання судових витрат, суд вважає за необхідне вирішити у відповідності до вимог ст.141 ЦПК України.

Згідно п.13 ч.1 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Відповідач згідно посвідчення серія НОМЕР_3 , виданого 29.06.2017 року Головним управлінням Національної гвардії України має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників бойових дій.

Проте, враховуючи, що позов не пов`язаний з порушенням прав відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1166, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.141, 259, 264, 265, 268, 354 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (юридична адреса:04176, м.Київ, вул.Електриків, 29 А, ; р/ НОМЕР_5 в ПАТ КБ «Правекс-Банк» в м.Києві, МФО:380838) матеріальну шкоду в розмірі 27167 (двадцять сім тисяч сто шістдесят сім) грн. 89 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення у порядку, передбаченому ст.354 ЦПК України.

СУДДЯ: