Справа № 737/906/20
Проваждення № 2/737/359/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М. М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/906/20
за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
доКуликівської селищної ради

про третя особа визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами Приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Є. П.
учасники справи та представники:
позивачіне з`явились
від відповідачане з`явилися
третя особа не з`явилася

ВСТАНОВИВ:

26 листопада 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 - батько ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2 . На день смерті ОСОБА_3 проживав в АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_2 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким все своє майно заповів сину - ОСОБА_1 . До складу спадщини входить житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який ОСОБА_3 та ОСОБА_2 побудували в період шлюбу, однак не ввели в експлуатацію та не оформили правовстановлюючі документи на нього. Спадкоємцями ОСОБА_3 є позивачі. ОСОБА_2 відмовилася від прийняття спадщини на користь сина ОСОБА_1 . Після смерті батька ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину.

Через відсутність державної реєстрації права власності ті відсутність правовстановлюючих документів нотаріус відмовив позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину та у видачі свідоцтва про право на спадщину пережившій дружині.

Просять суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 на підставі ст. 60 СК України; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позовна заява надійшла до суду 26 листопада 2020 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 27 листопада 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 18 грудня 2020 року.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явились, надавши заяви про розгляд справи за їх відсутності та про повну підтримку позовних вимог.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є. П. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечень не має.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

Відповідно до ч. 2 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 102/2020, наданої приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Пономаренком Є. П. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , суд приходить до такого.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Ковчин помер ОСОБА_3 (а.с.9).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно з заповітом, посвідченим 24 березня 2020 року в.о. старости с. Ковчин Шестак В. П., ОСОБА_3 на випадок своєї смерті все своє майно заповів сину ОСОБА_1 (а.с. 18).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 514 від 05.06.2020 року, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_2 (а.с. 11).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 1964 року (а.с. 10).

Згідно зі свідоцтвом про народження ОСОБА_1 , його батьками є ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с. 10).

Згідно з матеріалами спадкової справи № 102/2020, 10 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 (а.с. 36).

ОСОБА_2 надала приватному нотаріусу Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренку Є. П. заяву про відмову від прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 (а.с.37).

ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на чотири земельні ділянки, які належали ОСОБА_3 (а.с.46-47).

Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Таким чином, ОСОБА_2 є дружиною, яка пережила спадкодавця та відмовилась від обов`язкової долі у спадщині, ОСОБА_1 прийняв спадщину за заповітом.

Згідно з постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є П. від 09.10.2020, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.15).

Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 132 від 06.07.2020 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 16)

У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1966 році (а.с. 13-15).

У витягах з погосподарських книг за 2011-2020 роки, які надала Куликівська селищна ради Куликівського району Чернігівської області, зазначено, що головою домогосподарства в АДРЕСА_1 , значиться ОСОБА_3 , ОСОБА_2 дружина (а.с.12-13).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст.ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Статтею 60 СК України предбачено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить подружжю на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до ст. 71 Закону України «Про нотаріат», у разі смерті одного з подружжя (колишнього з подружжя) свідоцтво про право власності на частку в їхньому спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя (колишнього з подружжя) з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя (колишнього з подружжя), що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності. Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з них видається нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

За таких умов, враховуючи, що померлий ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в період шлюбу, до 05.08.1992 року, побудували будинок за адресою: АДРЕСА_1 , але не отримали правовстановлюючого документу на нього, після смерті ОСОБА_3 його дружина має право на 1/2 частину будинку, як на частку у спільній сумісній власності, ОСОБА_1 має право успадкувати іншу 1/2 частину будинку як спадкоємець за заповітом, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за позивачами право власності на зазначений будинок з господарськими будівлями та спорудами, по 1/2 частці кожному.

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 23,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, погріб під частиною будівлі а1-1, сараї Б-1, б-1, в-1, В-1, гараж Г-1, ганок а-1) садиби АДРЕСА_1 , як за пережившим подружжям.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 60,9 кв.м, житловою площею 23,3 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, погріб під частиною будівлі а1-1, сараї Б-1, б-1, в-1, В-1, гараж Г-1, ганок а-1) садиби АДРЕСА_1 , в порядку у спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 18 грудня 2020 року.

Суддя А. С. Лібстер