Справа № 466/7867/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Львів

Шевченківський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Ковальчука О.І.

з участю секретаря Масної К.О.

представника скаржника, адвоката Салманової-Похили Ф.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові в режимі відеоконференції скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Бабіченко І.Л. та зобов`язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ :

06.10.2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд зі скаргою на дії державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Бабіченко І.Л. та зобов`язання вчинити певні дії, в якій просила визнати неправомірними дії та скасувати повідомлення державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабіченко І.Л. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 19.08.2020 р. №466/1868/20, 2/466/1149/20 та зобов`язати державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабіченко І.Л. вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження та направити на адресу стягувача ОСОБА_1 копію постанови про відкриття виконавчого провадження.

В обґрунтування вимог заявник скарги зазначив, що 25 серпня 2020 р. заявником ОСОБА_1 було направлено на адресу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), адреса: пров. Музейний. 2-Д, м. Київ, виконавчий лист №466/1868/20 2/466/1149/20 від 19.08.2020 р. Шевченківського районного суду м. Львова від 30 червня 2020 р. у справі № 466/1868/20 за позовом ОСОБА_1 , іпн - НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 до директора Товариства з обмеженою відповідальність «Інкемпо Груп» ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; Товариства з обмеженою відповідальність «Інкемпо Груп», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Пирогова, буд. 9, офіс 8. фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , іпн НОМЕР_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 про захист прав споживачів.

Державним виконавцем Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Центральним міжрегіональним управлінням Міністерства юстиції (м. Київ) Бабіченко І.Л. було надіслано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання. В даному повідомленні було вказано, що виконавчий документ не відповідає вимогам ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме відсутні ідентифікуючі боржника відомості (дата народження та ідентифікаційний код). Дану відповідь заявник отримала 22 вересня 2020 року, а відповідно до ч.5 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення та дії виконавця, посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені протягом 10 робочих днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи законних інтересів, а отже останнім днем оскарження являється 5 жовтня 2020 року.

З даним повідомленням заявник не погоджується, вважає, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

А тому, ОСОБА_1 особисто звернулась з заявою до Шевченківського районного суду м. Львова, з проханням здійснити виправлення в виконавчому листі від 19.08.2020 по справі №466/1868/20, 2/466/1149/20.

Суддею Шевченківського районного суду м. Львова Єзерським Р.Б. було направлено запит до Державної Фіскальної служби з проханням повідомити реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (копія запиту додається).

Відповідно до відповіді на запит суду вказано: що, надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причини не можливості ідентифікувати фізичну особу.

Вважаю, що заявником були виконані всі можливі дії, щодо відкриття виконавчого провадження по даній справі, а не встановлення реєстраційного номера облікової картки платника податків фізичної особи, не є причиною для відмови у відкриття виконавчого провадження, або повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання.

Однак, відповідно до постанови Верховного Суду України від 21 травня 2014 року, справа №6-45цс14, вирішуючи питання незазначення певних даних про особу боржника, суд дійшов висновку, що відсутність у виконавчому листі певних даних про особу боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладений також і в постанові Верховного Суду від 27 грудня 2018 року у справі № 469/1357/16ц (провадження № 61-32698св18. Узгоджується він і з правовою позицією Верховного Суду України, викладеною в постанові № 6-62цс14 від 25 червня 2014 року, у якій йдеться про те, що відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є також підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

На підставі вищенаведеного заявник просить суд скаргу задовольнити.

В судовому засіданні представник скаржника, адвокат Салманова-Похила Ф.А. скаргу підтримала повністю, зіславшись на викладені в ній доводи та просить дану скаргу задовольнити.

Державний виконавець Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Бабіченко І.Л. у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, що стверджується відмітками у журналі реєстрації вихідної кореспонденції та повідомленням про вручення поштового рекомендованого відправлення, а тому в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника скаржника, з`ясувавши обставини справи, дослідивши зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що скарга підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Умови і порядок виконання рішень судів, що підлягають примусовому виконанню, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 74 ЗУ «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

В судовому засіданні встановлено, що рішенням Шевченківського районного суду м. Львова 30.06.2020 року, позовні вимоги ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 до директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп» ОСОБА_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ; Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Пирогова, 9, офіс, 8; фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_3 про захист прав споживачів задоволено частково. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп», директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп» ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 53560 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп», директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп» ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень 00 копійок. Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп», директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп» ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь держави 1035 (одну тисячу тридцять п`ять) гривень, 19 копійок судового збору.

На підставі вищевказаного рішення 19.08.2020 року було видано виконавчий лист №466/1868/20.

Згідно повідомлення державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції (м. Київ) Бабіченко І.Л. від 18.09.2020 про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання щодо примусового виконання виконавчого листа №466/1868/20, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 19.08.2020 року про солідарне стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп», директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Інкемпо Груп» ОСОБА_2 та фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 майнову шкоду в розмірі 53560 (п`ятдесят три тисячі п`ятсот шістдесят) гривень 00 копійок, на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» через невідповідність виконавчого документа вимогам, передбаченим ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме через відсутність ідентифікуючих боржника відомостей (дата народження, ідентифікаційний код) - повернуто виконавчий документ без прийняття до виконання.

Крім того, ОСОБА_1 особисто звернулась з заявою до Шевченківського районного суду м. Львова, з проханням здійснити виправлення в виконавчому листі від 19.08.2020 по справі №466/1868/20.

Так, суддею Шевченківського районного суду м. Львова Єзерським Р.Б. було направлено запит до Державної Фіскальної служби з проханням повідомити реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи.

Відповідно до відповіді з Державної фіскальної служби на запит суду вказано, що, надати реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не має можливості з причини не можливості однозначно ідентифікувати фізичну особу.

Відповідно до абзацу 2 п. 4 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», у виконавчому документі зазначаються: реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб-платників податків).

У відповідності до частини другої статті 32 Конституції України й частини першої статті 302 ЦК України не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом.

Офіційне тлумачення вказаного положення Конституції України міститься в Рішенні Конституційного Суду України від 20 січня 2012 року №2-рп/2012, відповідно до пункту 1 якого збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди державою, органами місцевого самоврядування, юридичними або фізичними особами є втручанням в її особисте та сімейне життя, таке втручання допускається винятково у випадках, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини.

Вимоги до змісту виконавчого документа встановлені частиною першою статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», якою передбачено, що потрібно зазначати у виконавчому листі реєстраційний номер облікової картки платника податків а частиною четвертою статті 4 цього Закону встановлено, що виконавчий документ повертається стягувачу без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій поясненння, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Тому відсутність у виконавчому листі ідентифікаційного номера боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Такий висновок по застосуванню органами ДВС України ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» та про те, що відсутність ідентифікаційного коду боржника не є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження наведено у Постановах Верховного Суду України №6-45 цс 14 від 21.05.2014 та №6-62 цс 14 від 25.06.2014 за результатами розгляду заяв про перегляд судових рішень через неоднакове застосування судами норм матеріального права.

Отже, закон наділяє державного виконавця спеціальними повноваженнями, які дають можливість отримувати необхідну інформацію, в т.ч. конфіденційні дані відносно боржника, а також отримувати від боржника пояснення, інформацію, а тому відсутність відомостей про реєстраційний номер облікової картки платника податків у виконавчому документі не є обставиною, яка унеможливлює здійснення стягнення з доходів боржника.

У відповідності до положень ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначаються Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до вимог ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суди повинні враховувати, що Законом про виконавче провадження передбачено заборону на зловживання процесуальними правами під час здійснення виконавчого провадження. Так, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачені Законом про виконавче провадження заходи примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії (частина перша статті 11), а особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина сьома статті 12).

Проаналізувавши вищевказані норми, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваного повідомлення державним виконавцем не враховано вказані обставини.

Суд вважає, що судове рішення повинно бути звернуто до примусового виконання. За таких обставин суд вважає, що скаргу слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 258, 260, 353, 354, 447-453 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд

ПОСТАНОВИВ :

скаргу задовольнити повністю.

Визнати неправомірними дії та скасувати повідомлення державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабіченко І.Л. про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 19.08.2020 р. №466/1868/20, 2/466/1149/20.

Зобов`язати державного виконавця Смілянського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Бабіченко І.Л. вжити заходів щодо відкриття виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа №466/1868/20, виданого Шевченківським районним судом м. Львова 19.08.2020 року та розпочати примусове виконання рішення на підставі вищевказаного виконавчого документа.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Текст ухвали складено та підписано 14.12.2020 року.

Суддя О. І. Ковальчук