___________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/36/20
УХВАЛА

про поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання

29.01.2020 року

Київський районний суд м. Одеси,

головуючий суддя Куриленко О.М.

за участю представника стягувача Рудого В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву стягувача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільної справі № 520/17065/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

В С Т А Н О В И В :

21 грудня 2019 року стягувач звернувся до суду з заявою, в якій просив поновити пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Київським районним судом м.Одеси 08.02.2016 року у справі № 520/17065/15-ц на стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 : заборгованість за договором позики грошей від 10 липня 2015 року у сумі 1173060 (один мільйон сто сімдесят три тисячі шістдесят) грн., три відсотки річних за невиконання грошового зобов`язання, що на 01.12.2015 року становить 10605, 42 гривень; розмір судового збору у сумі 6090 гривень за подання позовної заяви.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що рішенням Київського районного суду м.Одеси від 08 лютого 2016 року було стягнуто з ОСОБА_2 , на його користь заборгованість за договором позики грошей від 10 липня 2015 року у сумі 1173060 (один мільйон сто сімдесят три тисячі шістдесят) грн., три відсотки річних за невиконання грошового зобов`язання, що на 01.12.2015 року становить 10605, 42 гривень; розмір судового збору у сумі 6090 гривень за подання позовної заяви.

Заявник стверджує, що пропуск строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання відбувся в наслідок наступних поважних причин: ухилення боржника ОСОБА_2 від добровільного виконання своїх боргових зобов`язань за їх домовленістю, досягнутою після прийняття рішення суду; покладання на нього, як особу на користь якої ухвалено судове рішення, обов`язку забезпечувати функціонування впровадженої державою системи виконання судових рішень на підставі правової норми, яка діяла протягом одного року п`яти місяців та була визнана неконституційною та отримання ним відомостей про знаходження у користуванні боржника коштовного майна у грудні 2019 року, тобто вже після спливу строку на подання виконавчих документів.

Вищевказане і стало підставою для звернення до суду з даною заявою.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

У судове засідання з`явився представник стягувача ОСОБА_1 ОСОБА_3 , який свої вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в заяві.

Боржник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином, про поважність причини неявки суду не повідомив.

У відповідності до ч. 3 ст. 433 ЦПК України заява розглядається в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку. Суд розглядає таку заяву в десятиденний строк.

Судом встановлено, що в провадженні Київського районного суду м. Одеси перебувала цивільна справа № 520/17065/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2016 року позовні вимоги ОСОБА_1 було задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 заборгованість за договором позики грошей від 10 липня 2015 року у сумі 1 173 060 (один мільйон сто сімдесят три тисячі шістдесят) гривень; три відсотки річних за невиконання грошового зобов`язання, що на 01.12.2015 року становить 10 605 (десять тисяч шістсот п`ять) гривень 42 копійки та розмір судового збору у сумі 6090 (шість тисяч дев`яносто ) гривень за подання позовної заяви.

Слід зазначити, що в ході розгляду справи відповідач позовні вимоги визнав в повному обсязі та підтвердив наявність боргу перед відповідачем.

Вказане рішення в законному порядку оскаржене не було, а отже, набрало законної сили, що відповідає вимогам ст. 273 ЦПК України, та передано до виконання.

Після набрання рішенням суду законної сили, а саме 01 березня 2017 року було видано виконавчі листи № 520/17065/15-ц щодо примусового його виконання.

У судовому засіданні представник стягувача пояснив, що отримавши виконавчі листи, його довіритель до органів виконавчої служби не звертався, оскільки між ним та боржником з урахуванням немалої суми було досягнуто угоди щодо погашення боргу, однак, на теперішній час боржник ухиляється від виконання рішення суду, а строк для пред`явлення виконавчого листа наразі закінчився.

Отже, можливо зробити висновок, що рішення суду набрало законної сили, але фактично не виконано, оскільки виконавчий лист вчасно не було пред`явлено для його примусового виконання.

Згідно частини 1 та 2 статті 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції . Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення.

У відповідності до частини 6 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження» стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 задовольнити і визнати причину пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання поважною та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання.

При винесенні ухвали суд бере до уваги, що рішення не виконано і не втратило своєї законної сили. Крім того враховує те, що сума боргу є досить значною і боржник визнаючи наявність боргу жодної суми стягувачу не перерахував.

Судове рішення (постанова, ухвала) це акт судової влади, що здійснює захист порушених або оскаржених прав громадян і організацій шляхом підтвердження наявності або відсутності правовідносин і розпорядженням відповідних дій в майбутньому.

Обов`язок виконувати судове рішення (постанову) випливає не з рішення (постанови) суду як такого, а із санкцій, передбачених нормами права, що були застосовані судом. Навіть у тих випадках, коли закон передбачає відповідальність за невиконання рішень, ця відповідальність має на меті примусити зобов`язану рішенням суду особу виконати розпорядження норми, що застосував суд.

Одними з властивостей судового рішення, що вступило в законну силу є: можливість примусового виконання судового рішення мимо волі зобов`язаної особи та обов`язковість, яка полягає в тому, що судове рішення, що вступило в законну силу, стає обов`язковим для всіх органів, підприємств, установ, організацій, посадових осіб і громадян і підлягають виконанню на всій території України. Рішення, що вступило в законну силу, є обов`язковим і підлягає точному виконанню. Усі державні органи, посадові особи й окремі громадяни, зобов`язані сприяти виконанню рішення суду, виконуючи вимоги державного виконавця.

Відповідно до ч.5 ст. 124 Конституції України «Судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України». Серед основних засад судочинства в Україні, згідно з п.9 ч.3 ст.129 Конституції України, є «обов`язковість рішень суду»

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом (ч.1 та ч. 2 ст. 18 ЦПК України).

Також згідно ст. 11 «Про судоустрій України» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання усіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими особами, об`єднаннями громадян та іншими організаціями, громадянами та юридичними особами на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиціальність) судових рішень для інших судів, органів прокуратури, слідства, дізнання визначається процесуальним законом.

Згідно з п.1 ч.1 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: пред`явленням виконавчого документа до виконання

Відповідно до ч.2 ст.23 Закону України «Про виконавче провадження» після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Наразі, приймаючи до уваги, встановлені обставини, щодо вжиття ОСОБА_1 заходів щодо виконання у примусовому порядку рішення Київського районного суду м. Одеси від 08 лютого 2016 року та зважаючи на те, що строк, встановлений для пред`явлення виконавчого документа до виконання пропущений з поважних причин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заявлених вимог.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У зв`язку з вищевикладеним, на підставі повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження наявних у справі доказів, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про виконавче провадження», , ст. 433 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Заяву стягувача ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по цивільної справі № 520/17065/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 пропущений строк для пред`явлення до виконання виконавчих листів, виданих Київським районним судом м. Одеси 01 березня 2017 року у справі № 520/17065/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 : заборгованість за договором позики грошей від 10 липня 2015 року у сумі 1173060 (один мільйон сто сімдесят три тисячі шістдесят) грн., три відсотки річних за невиконання грошового зобов`язання, що на 01.12.2015 року становить 10605, 42 гривень; розмір судового збору у сумі 6090 гривень за подання позовної заяви.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси

Суддя Куриленко О. М.