СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 8/759/19/20
ун. № 759/3688/18
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі головуючого судді П`ятничук І.В., при секретарі Дрозі Т.О., з участю заявника ОСОБА_1 , особи, за заявою якої видано судовий наказ ОСОБА_2 розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Києві заяву ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу №759/3688/18, виданого Святошинським районним судом м. Києва 06.04.2018 р. у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

06.04.2018 р. Святошинським районним судом м.Києва видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 , відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Костянтинівка Донецької обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а після досягнення старшою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, стягувати аліменти на утримання сина s15> ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

18.08.2020 р. до суду надійшла заява ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу №759/3688/18 від 06.04.2018 р., виданого Святошинським районним судом м. Києва у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_1 .

Заяву мотивовано тим, що на момент звернення із заявою про видачу судового наказу в даній справі, між ним та заявницею не було вирішено питання про визначення місця проживання дітей, діти проживали з останньою періодично, крім того на момент звернення до суду з даною заявою заявник проживала в м.Вишневе в Києво-Святошинського району Київської області а в Святошинському районі м.Києва була лише зареєстрована, що є порушенням підсудності відносно розгляду даної справи, також вказував на те, що справу розглянуто Святошинським районним судом м.Києва, тоді як на час розгляду даної заяви відповідно до Указу Президента України №449/2017 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» від 29.12.2017 р. розгляд вказаної заяви повинен здійснювати Четвертий окружний суд м.Києва.

Зауважує, що вказані обставини існували на момент винесення 06.04.2018 року судового наказу, проте ОСОБА_2 умисно про них не повідомила суд і тому вони судом враховані не були.

Тобто, заявник вважає, що дані обставини могли потягти ухвалення іншого за змістом судового рішення, тому наявні підстави для скасування судового наказу за нововиявленими обставинами.

Враховуючи викладене, заявник стверджує про наявність фактичних та правових підстав для перегляду судового наказу за нововиявленими обставинами, оскільки судом не було встановлено істотні для справи обставини, які існували на час розгляду справи, за наявності яких суд прийняв би інше рішення.

На думку заявника, судовий наказ не відповідає дійсним обставинам справи, які склалися на момент звернення стягувача до суду. Посилаючись на наведені вище обставини, як на нововиявлені згідно п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, просить скасувати судовий наказ.

Заявник ОСОБА_1 в судовому засіданні подану заяву про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу підтримав, просив задовольнити та скасувати судовий наказ, посилаючись на підстави та обставини, викладені у поданій заяві. Вказав на наявність новоявлених обставин, які мають істотне значення, та не були враховані при видачі судового наказу.

Особа, за заявою якої видано судовий наказ стягувач ОСОБА_2 в судовому засіданні просила відмовити у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами судового наказу з підстав, викладених у письмових запереченнях, наданих до суду.

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали цивільної справи №759/3688/18, заяву про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинами та додані до неї матеріали, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Так, встановлено, що сторони ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

06.04.2018 р. Святошинським районним судом м.Києва видано судовий наказ за заявою ОСОБА_2 , відповідно до якого стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Київ, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки м. Костянтинівка Донецької обл., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_3 , аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в розмірі 1/3 (однієї третьої) частини з усіх видів його заробітку (доходу), на кожну дитину щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 19.03.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а після досягнення старшою дитиною - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , повноліття, стягувати аліменти на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 (однієї четвертої) частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

На думку заявника, судовий наказ не відповідає дійсним обставинам справи, які склалися на момент звернення стягувача до суду. Посилаючись на наведені вище обставини, як на нововиявлені згідно п.1 ч.2 ст.423 ЦПК України, просить скасувати судовий наказ.

Так, з матеріалів справи вбачається, що з 05.11.2005 р. сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають двоє неповнолітніх дітей ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 в подальшому шлюб між сторонами розірвано.

Відповідно до акту складеного депутатом Вишневської міської ради ОСОБА_7 № 1/04-272 від 26.05.2020 р. з грудня 2015 р. за адресою : АДРЕСА_4 проживає ОСОБА_2 разом з дітьми ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , діти знаходяться на утриманні матері.

Доказів щодо того, що дійти проживають разом з батьком в судовому засіданні сторонами не надано.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 зареєстрована в АДРЕСА_3 .

Тому не є встановленим порушення прави підсудності щодо розгляду заяви про видачу судового наказу.

Щодо посилань заявника на те, що справу розглянуто Святошинським районним судом м.Києва, тоді як на час розгляду даної заяви відповідно до Указу Президента України №449/2017 «Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» від 29.12.2017 р. розгляд вказаної заяви повинен здійснювати Четвертий окружний суд м.Києва слід зазначити наступне.

Дійсно відповідно до указу Президента України №449/2017 від 29.12.2017 р. « Про ліквідацію та утворення місцевих загальних судів» вирішено питання щодо ліквідації Святошинського районного суду м.Києва.

Однак, відповідно до Закону України « Про судоустрій та статус суддів» , а саме ст.147 вказаного закону визначено, що в Україні діє єдина система забезпечення функціонування судової влади - судів, органів суддівського врядування, інших державних органів та установ системи правосуддя. Державна судова адміністрація України забезпечує виконання рішень про утворення чи припинення (ліквідацію) судів. У разі ліквідації суду, що здійснює правосуддя на території відповідної адміністративно-територіальної одиниці (відповідних адміністративно-територіальних одиниць), та утворення нового суду, який забезпечує здійснення правосуддя на цій території, суд, що ліквідується, припиняє здійснення правосуддя з дня опублікування в газеті "Голос України" повідомлення голови новоутвореного суду про початок роботи новоутвореного суду. Суд, що ліквідується, в місячний строк з дня припинення здійснення правосуддя передає до новоутвореного суду матеріали та документи, пов`язані зі здійсненням таким судом повноважень, зокрема, архівні справи з основної діяльності, строки тимчасового зберігання яких ще не закінчилися, документи, не завершені в діловодстві, а також документи з кадрових питань в паперовому та електронному вигляді, фонди бібліотек, а судові справи та матеріали проваджень, що перебувають у володінні суду, що ліквідується, передаються негайно, до дня початку роботи новоутвореного суду.

Враховуючи наведені обставини, суд вважає посилання заявника на те, що при розгляді даної справи правосуддя вчиняється судом, який ліквідовано не є такими, що відповідають фактичним обставинам справи.

Оцінивши наявні у справі докази, наведені боржником підстави для скасування судового наказу у зв`язку з нововиявленими обставинами, суд приходить до наступного висновку.

Судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результати розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу (ст. 160 ЦПК України)

Відповідно до п. 4 та п. 5 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо:

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половину заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб;

- заявлено вимогу про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб.

Боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статі 161 цього Кодексу (ч. 1 ст. 170 ЦПК України).

За змістом положень ч. 7 та ч. 8 статті 170 ЦПК України, у разі видачі судового наказу відповідно до пункту 4 частини першої статті 161 цього Кодексу боржник має право звернутись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

У разі видачі судового наказу відповідно до пунктів 4 і 5 частини першої статті 161 цього Кодексу, судовий наказ може бути переглянуто за нововиявленими обставинами у порядку, встановленому главою 3 розділу V цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Частиною другою статті 423 ЦПК України визначено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду.

За змістом положень ч.ч. 4, 5 ст. 423 ЦПК України, не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1)переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2)докази, які неоцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України). Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Зазначена права позиція викладена у постанові Верховного Суду від 15 січня 2020 р. № 263/2998/19.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» від 30 березня 2012 року № 4 передбачено, що нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин. Необхідними умовами нововиявлених обставин є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Вказані обставини дають суду підстави дійти висновку, що правові підстави для скасування вищевказаного наказу в порядку перегляду за нововиявленими обставинами відсутні.

Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Будь-яких інших доводів, які б могли вплинути на скасування судом за нововиявленими обставинами судового наказу від 06 квітня 2018 р., виданого Святошинським районним судом м. Києва у справі №759/3688/18, заявником суду не надано.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про перегляд судового наказу за нововиявленими обставинам, оскільки боржником не доведено наявність нововиявлених обставин у розумінні п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 429 ЦПК України, за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд може відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі.

У разі відмови в задоволенні заяви про перегляд рішення, ухвали, постанови за нововиявленими або виключними обставинами суд постановляє ухвалу (ч. 4 ст. 429 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 4, 13, 76-81, 89, 160, 161, 170, 260, 354, 423-429 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд у зв`язку з нововиявленими обставинами судового наказу №759/3688/18, виданого Святошинським районним судом м. Києва 06.04.2018 р. у справі за заявою ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання дітей з ОСОБА_1 .

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: І.В.П`ятничук