РІШЕННЯ

іменем України

"24" січня 2020 р. 145/1930/19

2/145/247/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.

позивачки ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на неповнолітню дитину,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому вказує, що 22 квітня 2017 року вона уклала шлюб з відповідачем в даній справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в них народилась донька - ОСОБА_3 .

Донька проживає із нею і перебуває на її утриманні.

Добровільно надавати кошти на утримання дитини відповідач відмовляється.

Вона перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьохрічного віку, тому позбавлена можливості працювати. Вона веде домашнє господарство та здійснює догляд за дитиною. Їй одній важко забезпечити дитину самим необхідним та забезпечувати її власну життєдіяльність .

Відповідач працездатний, він працює столяром на приватному підприємстві

і має можливість допомагати їй в утриманні їхньої доньки. Доходи

відповідача мінливі та нерегулярні.

Нею не було подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь аліменти в розмірі 2000 гривень щомісячно на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , до її повноліття, починаючи з дня подачі даної заяви .

Рішення в частині стягнення аліментів в розмірі за один місяць просить звернути до негайного виконання.

Ухвалою судді від 26.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву. Справу призначено до розгляду по суті на 24.01.2020 року.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити з підстав, викладених у заяві. Пояснила, що вона та дитина здорова. Власної нерухомості і транспортних засобів немає. Вона не працює, проживає за рахунок допомоги на дитину, яка становить 860 грн.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав. Пояснив, що він здоровий, інших утриманців, власної нерухомості, транспортних засобів не має. Проживає за рахунок тимчасових заробітків, які становлять приблизно 4500 грн. в місяць. Дочка проживає з позивачкою.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, вважає за необхідне прийняти визнання відповідачем позову, позов задоволити виходячи з наступного.

22.04.2017 року сторони зареєстрували шлюб.

В шлюбі у них народилася дитина: дочка - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що стверджується свідоцтвом про її народження (а.с.7).

Дитина проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні, що стверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні / будинку осіб № 1935 від 14.11.2019 року, видана Відділом СЗН Вороновицької ОТГ (а.с.9) та актом № 171 обстеження фактичного місця проживання від 14.11.2019 року (а.с.10), не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ЗУ "Про Державний бюджет України на 2010 рік" від 14.11.2019 року № 294-IX прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років на даний час становить - 1779 гривні в місяць, з 1 липня - 1859 гривень.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач ОСОБА_2 працездатний, молодого віку, інших утриманців немає.

За наведених обставин, визначення аліментів в погодженому сторонами розмірі є обґрунтованим.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 279 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 2000 (дві тисячі) гривень, щомісячно, починаючи з 20 листопада 2019 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 в прибуток держави судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 27 січня 2020 року.

Учасник справи, якому повне судове рішення не буде вручено у день його складання або проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення суду буде подано протягом тридцяти днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Кіосак Н. О.