Справа № 729/1540/19
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

28 січня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Демченко Л.М.,

за участю секретарки Горлач Д.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Бобровицької міської об`єднаної територіальної громади в особі Бобровицької міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно,

У С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. Свої вимоги обгрунтовують тим, що в житловому будинку, розташованому в АДРЕСА_1 проживали ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 та їх син ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, до складу якого входить 1/3 частина житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами за вищезазначеною адресою. За життя остання заповіту не склала. Після її смерті спадщину прийняв чоловік та син, так як постійно та на день смерті проживали із спадкодавицею. ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на Ѕ частину житлового будинку за вказаною адресою. За життя він склав заповіт, в якому житловий будинок заповів ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних частинах. Після його смерті вони прийняли спадщину, подавши заяви до нотаріальної контори. ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 . Після його смерті відкрилася спадщина на належні йому ѕ частини житлового будинку (1/3 частина, що належала йому, 1/6 частина, яку він успадкував після смерті матері та 1/4 частина, яку він успадкував після смерті батька). За життя ОСОБА_5 склав заповіт, в якому житловий будинок по АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 , який прийняв спадщину після його смерті. Позивачі мають право на житловий будинок як спадкоємці за заповітом, однак у видачі свідоцтв про право на спадщину їм було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на спадкове майно. Як вбачається з довідки про технічний стан нерухомого майна, право власності на вищевказаний житловий будинок не зареєстроване. Тому просять визнати право власності за ОСОБА_1 на ј частину, а за ОСОБА_2 на ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Позивачі в судове засідання не з`явилися, через канцелярію суду подали заяви, в яких просять справу розглядати за їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити (а.с. 58).

Відповідач в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності його представника, позовні вимоги визнає (а.с. 47).

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Враховуючи те, що сторони до суду не з`явились, суд вважає за необхідне розгляд справи провести відповідно до вимог ст.247 ч.2 ЦПК України без проведення фіксування судового засідання технічними засобами.

Судом встановлено, що в домоволодінні (колгоспному дворі), розташованому в АДРЕСА_1 станом на 15.04.1991 року проживали: голова двору - ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_4 та син ОСОБА_5 (а.с.20).

Відповідно до ч.1 ст. 120 ЦК УРСР, що була чинною на момент виникнення правовідносин, майно колгоспного двору належить його членам на праві

сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлювався виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних (ч.2 ст. 123 ЦК УРСР).

Згідно роз`яснень, викладених в п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Враховуючи викладене, всі члени сім`ї, які мешкали в житловому будинку по АДРЕСА_1 мали право на частку у майні, по 1/3 частині за кожним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10), яка на день смерті та постійно проживала та була зареєстрований в АДРЕСА_1 . Разом з нею на день смерті та протягом шести місяців з дня смерті за вказаною адресою проживали та були зареєстровані її син ОСОБА_5 та чоловік ОСОБА_3 , які в розумінні ст. 549 ЦК УРСР прийняли спадщину, яка складається із 1/3 частини житлового будинку за вказаною адресою, фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном (а.с.21).

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті відкрилася спадщина на належну йому 1/3 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 та 1/6 частину будинку, яку він успадкував після смерті дружини (1/3+1/6= 1/2). Як видно з постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право власності, за життя ОСОБА_3 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Старобасанської сільської ради Бобровицького району, ОСОБА_6 18.08.2006 року, в якому заповів житловий будинок та земельну ділянку по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в рівних частках кожному. 06.08.2008 року після смерті ОСОБА_3 було заведено спадкову справу. Із заявою про прийняття спадщини за заповітом звернулися ОСОБА_5 , ОСОБА_1 та ОСОБА_7 (а.с.30).

Згідно постанови державного нотаріуса Бобровицької районної державної нотаріальної контори від 17.12.2019 року, у видачі свідоцтва про право на спадщину на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було відмовлено (а.с.30).

Як видно із свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 помер ОСОБА_5 (а.с.12).

Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, в тому чисті і на ѕ частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 1/3 належну йому частину та 1/4 частину, яку він успадкував після смерті батька та 1/6 частину, яку він успадкував після смерті матері).

За життя ОСОБА_5 склав заповіт, посвідчений секретарем виконавчого комітету Старобасанської сільської ради Бобровицького району, ОСОБА_8 04.04.2017 року, в якому житловий будинок по АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_2 (а.с.14).

ОСОБА_2 прийняв спадщину після смерті ОСОБА_5 , подавши заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Чернігівської області Афанасьєвої О.В., однак у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно у видачі свідоцтва про право на спадщину йому було відмовлено (а.с.29).

Згідно довідки, виданої КП «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» про технічний стан нерухомого майна від 31.07.2019 року № 540, право власності на житловий будинок із господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 не зареєстроване (а.с.24).

Відповідно до ст. 346 ЦК України право власності припиняється у разі припинення юридичної особи чи смерті власника.

Відповідно до вимог ст. ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків( спадщини) від фізичної особи, яка померла( спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).

Згідно з приписами ст. 1223 ЦК України право спадкування за заповітом мають особи , визначені у заповіті.

Згідно з приписами ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Враховуючи те, що спадкодавці ОСОБА_3 , який прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , який прийняв спадщину після своїх батьків померли, спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину є позивачі в справі, які не мають можливості отримати свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, так як відсутні правовстановлюючі документи і єдиними шляхом реалізації їх права на спадщину є рішення суду, тому суд вважає, що вимоги позивачів про визнання права власності на нерухоме майно є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76- 81,89, 95, 258,259, 263-265 ЦПК України, ст. ст. 120, 549 ЦК УРСР, ст. ст. 346, 1216, 1218, 1261 ЦК України,

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м. по праву спадкування за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , який прийняв спадщину після смерті своєї дружини ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 3/4 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 загальною площею 65,6 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м. по праву спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , який прийняв спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 та після смерті свого батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Найменування сторін: позивачі - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , рнокпп НОМЕР_3 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 , рнокпп НОМЕР_4 ); відповідач - Бобровицька міська об`єднана територіальна громади в особі Бобровицької міської ради Бобровицького району Чернігівської області (17400, вул. Незалежності, 46, м.Бобровиця Чернігівська область, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. У разі проголошення вступної та резолютивної частини, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Л.М.Демченко