Справа № 148/2429/18
Провадження №2-о/148/19/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

23 січня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Ковганича С.В.

при секретарі Грох Н.С., Мрочко Т.О.

за участі заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

заінтересованої особи ОСОБА_3

свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тульчина за правилами окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Тульчинська міська рада та ОСОБА_3 про встановлення факту,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту, мотивуючи свої вимоги тим, що починаючи з грудня 2006 року вона проживала з ОСОБА_7 , яка перебувала з нею у родинних відносинах та за своїм віком та станом здоров`я потребувала постійного стороннього догляду.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 померла, заповіту після смерті не залишила. Вона за свої кошти її похоронила. Після її смерті відкрилась спадщина. Однак, оформити свої спадкові права вона не може, оскільки в неї відсутні документи, що підтверджували б факт її проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

В зв`язку з даними обставинами вона змушена звернутися до суду з даною заявою. Просить встановити її проживання однією сім`єю з ОСОБА_7 в період з грудня 2006 по ІНФОРМАЦІЯ_1.

В судовому засіданні заявник та її представник підтримала заявлені вимоги, посилаючись на викладені у заяві обставини, просять заяву задовольнити.

Заінтересована особа - представник Тульчинської міської ради в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява від нього, згідно якої він просить справу розглянути у відсутність представника Тульчинської міської ради, не заперечує проти задоволення заяви.

Заінтересована особа ОСОБА_3 , яка також була допитана в судовому засідання як свідок, пояснила, що вона являється матір`ю заявника та тіткою ОСОБА_7 З 2006 року вони забрали її до себе додому та здійснювали за нею догляд. Не заперечує проти задоволення заяви.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що він являється чоловіком заявника. З кінця літа - початку осені 2006 року до ІНФОРМАЦІЯ_1 з ними проживала ОСОБА_7 , яка хворіла, інших родичів не мала.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 являлась бабкою заявника та доглядала її. Він проживав до одруження по сусідству та знає, що ОСОБА_7 проживала одиноко. В той час, коли він був сільським головою, десь з початку 2006 року до своєї смерті в 2012 році ОСОБА_7 проживала з ОСОБА_1 ..

Свідок ОСОБА_6 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_7 являлась двоєрідною бабкою заявнику. Вони проживали разом з 2007-2008 року, точної дати не пам`ятає, десь 5-6 років.

Суд вважає можливим розглянути дану справу у відсутність заінтересованої особи, на підставі наявних в матеріалах справи доказах.

Заслухавши учасників справи, свідків, дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, суд вважає, що заяву слід задовольнити, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_7 , про що свідчить копія свідоцтва про смерть від 02.03.2012 серія НОМЕР_1 (а.с.6).

Відповідно до ч. 1 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлої.

Після смерті ОСОБА_7 залишилось спадкове майно, а саме: земельна ділянка, розташована на території Суворівської сільської ради площею 1,98 га в межах згідно з планом, яка перебуває у колективній власності СТОВ «Суворовське» с.Суворовське, Тульчинського району Вінницької області, що підтверджується довідкою, виданою Тульчинською міською радою об`єднаної територіальної громади Тульчинського району Вінницької області від 17.02.2017 №99 (а.с.7).

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Тульчинськї міської ради Вінницької області від 01.08.2018 №755 (а.с.8), ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживала разом із ОСОБА_1 .

Відповідно до копії довідки виконкому Суворовської сільської ради Тульчинського району Вінницької області від 05.03.2012 №204 (а.с.9), ОСОБА_1 проводила похорон ОСОБА_7 , яка проживала в АДРЕСА_1 та померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно копії спадкової справи №693/2012 до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_7 (а.с. 39-43) вбачається, що 31.09.2012 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_7 . звернулася ОСОБА_3 , проживаюча в АДРЕСА_2 .

Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

ОСОБА_7 за час життя заповіту не складала.

Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Згідно з ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначеного іншого порядку їх встановлення.

Таким чином, судом встановлено, що заявник є спадкоємцем після смерті ОСОБА_7 , але юридично оформити спадщину за законом у неї немає можливості, оскільки вона не може підтвердити свої спадкові права на спадщину. Встановлення в судовому порядку факту проживання однією сім`єю необхідно заявнику для реалізації її спадкового права як спадкоємця.

Ааналізуючи вищевикладене, покази свідків, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, беручи до уваги, що в судовому засіданні підтверджений факт проживання заявника однією сім`єю з ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме більш ніж п`ять років з грудня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог заявника в заявлених ним межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ст.294 ч.7 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Таким чином, сплачений заявником судовий збір підлягає зарахуванню в прибуток держави.

На підставі викладеного, керуючись п.6 Рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/95, ст. 1220, 1258, 1264, 1268 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Тульчинська міська рада та ОСОБА_3 про встановлення факту задовольнити.

Встановити факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживала однією сім`єю з грудня 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_1.

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 28.01.2020.

Суддя: