РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 643/17805/19

Провадження № 2/643/1161/20

29.01.2020 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участю секретаря судового засідання Леонтьєвої І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі Московського районного суду м. Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки за несплачені аліменти, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду до відповідача ОСОБА_2 з вказаною позовною заявою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, в якій просить:

- стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неустойку (пеню) за несплачені аліменти у розмірі 14811, 82 грн.

В обґрунтування заявлених вимог вказала, що рішенням Московського районного суду міста Харкова у справі № 643/4480/15-ц стягнуто з відповідача ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітніх доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20.03.2015 і до досягнення кожною з доньок повноліття. Відповідач аліменти на утримання дітей не сплачує. Пеня (неустойка) за несплачені аліменти за період з 01.10.2018 по 01.09.2019 складає 14811, 82 грн.

Ухвалою суду від 01.11.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У справі призначено судове засідання.

Позивач до початку судового засідання подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності. Позов підтримала. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, про причини неявки не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило, тому суд, за згодою позивача ухвалює рішення при заочному розгляду справи, що відповідає положенням ст. ст. 281, 282 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. ст. 13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. ч. 1, 8 ст. 279 ЦПК України, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у главі 10 ЦПК України. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків.

Суд, ознайомившись із заявами сторін, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Так, згідно складеного державним виконавцем Московського відділу ДВС м. Харків ГТУЮ у Харківській області розрахунку заборгованості по аліментам ОСОБА_2 , стягуваних на підставі виконавчого листа по справі №643/4480/15-ц від 30.07.2015, виданого Московським районним судом м. Харкова, про стягнення аліментів з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дітей: доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 20.03.2015 і до повноліття дітей, заборгованість по аліментах станом на 01.10.2018 склала 115317,08 грн. При цьому, загальний розмір заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.10.2019 становить 164013,08 грн.

Підставою для звернення з вимогою про стягнення неустойки за прострочення сплати аліментів на утримання дитини, згідно доводів позивача та матеріалів справи, стала несплата відповідачем аліментів за рішенням суду.

За правовою природою аліментні зобов`язання - це періодичні платежі, які боржник зобов`язаний сплачувати щомісячно. Несвоєчасна сплата аліментів передбачає настання негативних наслідків матеріального характеру у вигляді стягнення неустойки (пені).

Відповідно до ч. 1 ст.196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, виходячи зі змісту норм ст. 196 СК України, суд повинен встановити крім факту заборгованості за аліментами, ще й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, у її виникненні.

Як роз`яснено у п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Постановою Верховного Суду України від 01 жовтня 2014 року у справі за № 6-149цс14 роз`яснено, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, то, при розгляді спорів про стягнення на підставі ч. 1 ст. 196 СК України пені від суми несплачених аліментів, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак, таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти.

У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

Дана позиція викладена у правових висновках Верховного суду України у постанові від 25 квітня 2018 року по справі №14-37цс18.

Позивачем в позовній заяві зроблений розрахунок неустойки (пені) станом на жовтень 2019 року, відповідно до яких заборгованість по сплаті аліментів та неустойка (пеня) становлять:

- у 2018 році: у жовтні пеня складає - 1205,28 грн.; у листопаді пеня складає - 1166,40 грн.; у грудні пеня складає - 1205,28 грн.;

- у 2019 році: у січні пеня складає - 1256,74 грн.; у лютому пеня складає - 1135,12 грн.; у березні пеня складає - 1256,74 грн., у квітні пеня складає - 1216,20 грн.; у травні пеня складає - 1256,74 грн.; у червні пеня складає - 1216, 20 грн.; у липні пеня складає - 1313,16 грн.; у серпні пеня складає - 1313,16 грн.; у вересні пеня складає - 1270,80 грн..

Загальний розмір неуйстоки (пені) за вказаний період становить 14811,82 грн.

З урахуванням того, що відповідачем не надано жодних доказів щодо поважності причин прострочення сплати аліментів, суд вважає, що з відповідача слід стягнути неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 13 ЦПК України, відповідно до якої суд розглядає справи в межах заявлених позивачем вимог, тому до стягнення підлягає сума, визначена позивачем, тобто неустойка (пеня) у розмірі 48145,30 грн.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Тому, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 12,13,81, 200, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 - задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за несплачені аліменти у розмірі 14811 (чотирнадцять тисяч вісімсот одинадцять) гривень 82 копійки.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Московський районний суд м. Харкова.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості щодо учасників справи, які не оголошуються судом:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.О. Афанасьєв