ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/266/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №692/1425/19 Категорія: 302090000 Чепурний О. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.,

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - Селянське (фермерське) господарство «Ольга»;

особа, що подала апеляційну скаргу - ОСОБА_1 ;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ольга» про стягнення заборгованості по орендній платі,-

в с т а н о в и в:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що їй на праві приватної власності належить земельна ділянка з кадастровим номером :03:001:0542.

У жовтні 2017 року з листа Золотоніської об?єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області від 22 вересня 2017 року № 364/23-10-13-022 позивачці стало відомо, що у ДРФОПП ДФС України міститься інформація про суми виплачених доходів ОСОБА_1 зі сторони СФГ « Ольга » за оренду земельної ділянки, а саме в І кварталі 2009 року - 630,00 грн., в 4 кварталі 2009 року - 1141,60 грн., в 3 кварталі 2010 року - 1154,50 грн., в 3 кварталі 2011 року - 1731,75 грн., в 4 кварталі 2012 року - 2027,27 грн., в 4 кварталі 2013 року - 2027,27 грн., в 4 кварталі 2014 року - 3056,70 грн., в 4 кварталі 2015 року - 3817,83 грн., в 4 кварталі 2016 року - 5722,16 грн. Із вказаного листа та постанови про закриття кримінального провадження від 29 березня 2018 року позивачці стало відомо, що починаючи з 2009 року по 2016 рік між СФГ « Ольга » та ОСОБА_1 існував договір оренди, відповідно до якого значиться заборгованість відповідача перед позивачем.

З 01 січня 2009 року по 05 липня 2016 року позивачка не отримувала від відповідача жодних оплат по оренді земельної ділянки. Договору оренди земельної ділянки у позивачки немає.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд стягнути із Селянського (фермерського) господарства «Ольга» на її користь несплачену орендну плату за належну їй земельну ділянку з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних в сумі 56 222,64 грн.

Рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду вмотивоване тим, що позивачкою не доведено належними доказами наявність договірних правовідносин з відповідачем.

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2019 року та ухвалити нове, яким задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі.

В апеляційній скарзі вказує, що на виконання ухвали Драбівського районного суду Черкаської області від 07 жовтня 2019 року про витребування від відповідача належним чином посвідченої копії договору оренди належної ОСОБА_1 земельної ділянки за період з 01 січня 2008 року по 05 липня 2016 року відповідачем не було надано вказані документи з посиланням на те, що жодних договорів оренди земельної ділянки СФГ «Ольга» із ОСОБА_1 в період з 2009 по 2016 роки не укладало.

Скаржниця вказує, що такі твердження відповідача спростовуються листом Відділу у Драбівському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області № 99/102-17 від 25 квітня 2017 року,у якому вказано, що згідно книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі було зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 25 березня 2008 року за номером 04.08.781.00727, орендодавець ОСОБА_1 , кадастровий номер :03:001:0542, площа 2,52 га, орендар СФГ «Ольга» с. Яворівка, Драбівського району, термін дії договору складає 5 років. Договір до відділу не передавався.

Скаржниця вважає, що вказані обставини свідчать про наявність договору оренди земельної ділянки, укладеного між ОСОБА_1 та СФГ «Ольга».

Також ОСОБА_1 вказує, що судом першої інстанції не було досліджено та надано оцінку листу Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції Головного управління ДФС у Черкаській області від 22 вересня 2017 року, в якому вказано, що у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків ДФС України міститься інформація про суми виплачених доходів ОСОБА_1 зі сторони СФГ «Ольга» за оренду земельної ділянки.

Крім того, на думку скаржниці, підтвердженням існуючої заборгованості відповідача перед позивачем є постанова про закриття кримінального провадження від 29 березня 2018 року, в якій зазначено, що СФГ « Ольга » фактично нараховувало суму нібито орендної плати сім`ї ОСОБА_1 починаючи з 2009 року в загальному 79962 грн, хоча фактично її не виплатило, а лише відобразило у формі 1 ДФ та сплачувало ПДФО в сумі 12981 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 також посилається на порушення судом першої інстанції положень статті 279 ЦПК України щодо відмови в задоволенні клопотання позивачки про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Селянське (фермерське) господарство «Ольга» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилити, а рішення суду залишити без змін.

У відзиві вказує, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим.

Зазначає, що доводи позивачки, що нею укладався договір оренди земельної ділянки суперечать обставинам встановленим рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до СФГ « Ольга », державного реєстратора виконавчого комітету Драбівської селищної ради, виконавчого комітету Драбівської селищної ради про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації. В обґрунтування вказаного позову позивачів зазначали, що договорів оренди не підписували, про їх наявність дізналися з реєстру речових прав, земельні ділянки вони дозволяли використовувати СФГ «Ольга» як своїм родичам.

Крім того, стверджує, що жодних договорів оренди СФГ «Ольга» з позивачкою ОСОБА_1 в період з 2009 по 2016 роки не укладало, тому суд обґрунтовано прийшов до висновку про відсутність між сторонами зобов`язальних правовідносин.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Ухвалене судом першої інстанції рішення відповідає зазначеним вище вимогам.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЧР №041761 ОСОБА_1 належить земельна ділянка площею 2,52 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Яворівської сільської ради Драбівського району Черкаської області (а.с. 11).

У листі Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС в Черкаській області від 22 вересня 2017 року № 364/23-10-13-022 вказано, що згідно з відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДФС України про суми виплачених доходів ОСОБА_1 отримувала доходи від СФГ « Ольга »: у 1 кварталі 2009 року - 630,00 грн., у 4 кварталі 2009 року - 1141,60 грн., у 3 кварталі 2010 року - 1154,50 грн., у 3 кварталі 2011 року - 1731,75 грн., у 4 кварталі 2012 року - 2027,27 грн., у 4 кварталі 2013 року - 2027,27 грн., у 4 кварталі 2014 року - 3056,70 грн., у 4 кварталі 2015 року - 3817,83 грн., у 4 кварталі 2016 року - 5722,16 грн. (а.с. 12-13).

Відповідно до довідки відділу у Драбівському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 25 квітня 2017 року № 99/102-17 згідно «Книги записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі», розділ 4, було зареєстровано договір оренди земельної ділянки від 25 березня 2008 року за номером 04.08.781.00727, орендодавець ОСОБА_1 , кадастровий номер :03:001:0542, площа 2,52 га, орендар СФГ «Ольга» с. Яворівка, Драбівського району, термін договору складає 5 років, договір до відділу не передавався (а.с. 60).

Згідно із частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.

Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 ЦК України).

Відповідно до статті 792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема ЗК України, Законом України «Про оренду землі».

Відповідно до частини 4 статті 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем.

Статтею 1 Закону України «Про оренду землі» визначено, що оренда землі це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Згідно статті 13 Закон України «Про оренду землі» під договором оренди землі розуміється договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до статей 14, 16, 17 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально.

Укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Об`єкт за договором оренди землі вважається переданим орендодавцем орендареві з моменту державної реєстрації права оренди, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 15 Закону України «Про оренду землі» визначено, що істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); дата укладення та строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Відповідно до статей 21-22 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою згідно з договором оренди землі.

Розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Орендна плата справляється у грошовій формі.

За згодою сторін розрахунки щодо орендної плати за землю можуть здійснюватися у натуральній формі. Розрахунок у натуральній формі має відповідати грошовому еквіваленту вартості товарів за ринковими цінами на дату внесення орендної плати.

Сторонами не надано суду договір оренди земельної ділянки, на підставі якого позивачка просить стягнути заборгованість по орендній платі за земельну ділянку.

Колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що позивачкою не надано належних та допустимих доказів існування між сторонами договірних правовідносин з приводу оренди належної позивачці земельної ділянки. За відсутності договору про оренду земельної ділянки не можливо встановити розмір орендної плати, що підлягала до сплати, строк дії договору та інші істотні умови договору.

Інформація, яка міститься у листі Золотоніської об`єднаної державної податкової інспекції головного управління ДФС в Черкаській області від 22 вересня 2017 року № 364/23-10-13-022, лише вказує, що ОСОБА_1 отримувала дохід від СФГ « Ольга » у 2009-2016 році. У вказаному листі відсутня інформація про те, що це є нарахована орендна плата, а тому посилання позивачки в позовній заяві про те, що нарахований дохід є орендною платою є безпідставним.

Згідно довідки відділу у Драбівському районі Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області від 25 квітня 2017 року № 99/102-17, на яку посилається позивачка як на доказ існування між сторонами договору оренди земельної ділянки, за інформацією Відділу договір оренди було укладено між сторонами 25 березня 2008 року строком на 5 років, тобто до 25 березня 2013 року. Водночас дохід від СФГ «Ольга» позивачка отримувала з 2009 по 2016 роки, тому відсутні підстави однозначно стверджувати, що вказані суми були орендною платою.

Слід також зазначити, що у довідці № 99/102-17 від 25 квітня 2017 року не вказано коли саме було проведено державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки від 25 березня 2008 року, укладеного між сторонами, тому не можливо встановити чи набув чинності зазначений договір.

Також викликає сумнів, що позивачка дізналась про існування між сторонами договірних правовідносин тільки у 2017 році із листа ДФС про суми своїх доходів у 2009-2016 роках, хоча під час укладення договору оренди земельної ділянки вона повинна була погоджувати із СФГ « Ольга » умови оренди земельної ділянки, передавати земельну ділянку в користування тощо.

Посилання скаржниці на постанову про закриття кримінального провадження від 29 березня 2018 року, в якій вказано, що СФГ « Ольга » фактично нараховувала суму нібито орендної плати сім`ї ОСОБА_1 починаючи з 2009 року в загальній сумі 79962 грн, хоча фактично її не виплатила, а лише відобразила у формі 1 ДФ та сплачувала ПДФО в сумі 12981 грн, також не є підставою для задоволення позовних вимог.

Враховуючи наведене, на підставі наданих сторонами доказів судом першої інстанції було постановлено обґрунтоване рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, яке зміні чи скасуванню не підлягає.

Посилання скаржниці на порушення судом першої інстанції положень статті 279 ЦПК України щодо відмови в задоволенні клопотання позивачки про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін є безпідставними, оскільки судом дотримано вимоги частини 6 статті 279 ЦПК України з урахуванням предмету позову та характеру спірних правовідносин.

Посилання відповідача на рішенням Драбівського районного суду Черкаської області від 18 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 до СФГ « Ольга », державного реєстратора виконавчого комітету Драбівської селищної ради, виконавчого комітету Драбівської селищної ради про визнання договорів оренди земельних ділянок недійсними та скасування їх державної реєстрації як на підставу для відмови у позовних вимог ОСОБА_1 у справі, що переглядається, є безпідставними, оскільки обставини зазначеної вище справи не стосуються укладення між сторонами договору оренди земельної ділянки у період з 2009 по 2016 роки. Предметом розгляду вказаної справи були договори оренди земельних ділянок, укладені 05 липня 2016 року між СФГ «Ольга» та ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 .

Відповідно до статті 375 ЦПК суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 та залишенні рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2019 року у справі, що переглядається, без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Драбівського районного суду Черкаської області від 26 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Селянського (фермерського) господарства «Ольга» про стягнення заборгованості по орендній платі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова

Повний текст постанови складений 29 січня 2020 року.