Справа № 951/162/20
Справа № 2/951/203/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

/заочне/

14 грудня 2020 року смт. Козова

Козівський районний суд Тернопільської області

у складі: головуючої судді Гриновець О.Б.,

з участю: секретаря судового засідання Скавінської Г.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Козова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

встановив:

25.02.2020 року позивач звернувся до суду із вказаним позов до відповідача, відповідно до якого просить стягувати аліменти на утримання їхнього малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, з моменту звернення до суду та до досягнення ним повноліття.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що між ним та відповідачем 16.08.2012 року укладений шлюб. В шлюбі в них народився син: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Вказує, що відповідачка участі у вихованні сина не приймає та не надає матеріальної допомоги на його утримання. Оскільки між ними на момент пред`явлення позову не досягнуто згоди з приводу матеріального утримання дитини, враховуючи те, що відповідачка ухиляється від виконання свого обов`язку щодо утримання малолітнього сина та проживає окремо, а відтак, вважає, що стягнення аліментів саме у такому розмірі відповідатиме інтересам дитини та сприятиме якнайкращому його соціальному забезпеченню.

Ухвалою судді Козівського районного суду Тернопільської області від 20.05.2020 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та призначено судове засідання.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності, згідно з якою просить задовольнити позовні вимоги, щодо заочного розгляду справи не заперечує (а.с.33).

Відповідач у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином за зареєстрованим місцем проживання.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За таких обставин, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вважає, що наявні підстави для заочного розгляду справи.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з ч.2 ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України).

При цьому, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України та ч.1 ст.81 ЦПК України).

Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 16.08.2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тернопільського міського управління юстиції 16.08.2012 року (а.с.3).

Як вбачається із копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 11.02.2010 року, виданого Козівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_3 , в графі батьки вказані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с.34).

Крім цього, згідно з акту обстеження №2 від 10.02.2020 року та розпорядження голови Козівської районної державної адміністрації від 16.06.2020 року, вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає із батьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у житловому будинку по АДРЕСА_1 (а.с.6, 35).

Встановлено, що дитина перебуває на утриманні батька, жодних доказів участі у матеріальному забезпеченні дитини відповідачкою не надано.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами 1, 2, 3 ст.18 Сімейного кодексу України встановлено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Згідно з частинами 1, 2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону (ст.184 СК України).

Враховуючи те, що дитина ОСОБА_3 знаходиться на утриманні позивача, відповідачка не надає матеріальну допомогу на його утримання, з неї слід стягувати аліменти в примусовому порядку.

З положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради Української РСР від 27.02.1991 р. № 789-ХІІ, а також вищезазначених норм Сімейного кодексу України, вбачається, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей.

Згідно із ч.1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Відповідно до ч. 1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 25.02.2020 р. та в порядку ч. 1 ст. 430 ЦПК України допускається негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, враховуючи стан здоров`я та матеріальне становище дитини, яку утримує позивач, матеріальне становище відповідачки, яка має мінливий місячний дохід, встановлений законом рівень прожиткового мінімуму та рівність прав та обов`язків сторін щодо дитини, та приходить до переконання, що з відповідачки в користь позивача на утримання малолітньої дитини слід щомісячно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 грн. до досягнення нею повноліття.

При цьому, слід зазначити, що оскільки позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути в дохід держави з відповідачки 840,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 5, 10, 12, 13, 76 81, 89,141, 263 265, 280 282, 430 ЦПК України, ст.ст.182, 191, 199, 200 СК України, -

ухвалив:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 4 000 (чотири тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 840,80 грн. судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_3 ; дані паспорта № НОМЕР_4 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: НОМЕР_5 ; дані паспорта серія НОМЕР_6 , виданий Козівським РС УДМС України в Тернопільській області 28.09.2012 року.

Дата складення повного судового рішення 21 .12.2020 року.

Суддя О.Б.Гриновець