Справа № 158/2760/20
Провадження № 2/0158/874/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Корецької В.В.

за участю секретаря - Процик Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в :

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивує тим, що відповідно до кредитного договору від 14.03.2019 року відповідачу надано кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

Відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості не виконав і станом на 24.09.2020 року загальна сума заборгованості становить 11365,53 грн.

Просить суд стягнути з відповідача по справі на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором від 14.03.2019 року в сумі 11365,53 грн. і судові витрати по сплаті судового збору.

Відповідно до ч. 4 ст. 19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Згідно з ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 30.11.2020 року по справі призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження без виклику сторін. Окрім того, відповідачу було надано строк для подання відзиву на позовну заяву.

Дослідивши представлені письмові докази в справі, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 14.03.2019 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, тобто останній отримав кредит у розмірі 10000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку /а.с. 10-52/.

З розрахунку суми боргу вбачається, що загальна заборгованість ОСОБА_1 станом на 24.09.2020 року становить 11365,53 грн., в тому числі заборгованість за тілом кредиту - 9431,29 грн., заборгованість за поточним тілом кредиту - 20,00 грн., заборгованість за простроченими відсотками - 1934,24 грн. /а.с. 6-9/.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Статтями 526, 527 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом також встановлено, що підписана відповідачем анкета-заява не містить ознак узгодження в письмовій формі умов щодо розміру процентів за користування кредитом та розміру неустойки, видачі виду кредитної картки.

Варто також зазначити, що в анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення процентної ставки та відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, тому суд дійшов до наступного висновку.

Так, згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Таким чином, передумовою для виникнення у позичальника обов`язку повернути кредитні кошти та сплатити проценти за користування ними має бути встановлений факт отримання і використання кредитних коштів відповідачем.

Факт використання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором, в якому відображений рух коштів, а саме: використання і часткове повернення кредитних коштів позичальником. Розрахунок заборгованості за кредитом відповідач не спростував, свого розрахунку не навів.

Кредитний договір між сторонами спору був укладений шляхом приєднання відповідача до запропонованих банком умов кредитування, тобто фактично був укладений договір приєднання. Отже, оскільки умови договору приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі споживачу банківських послуг і доведені до його відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші, зокрема, які стосуються процентів за користування кредитними коштами та відповідальності за невиконання умов договору.

Проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В анкеті-заяві від 14.03.2019 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій анкеті-заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив, крім тіла кредиту, стягнути складові його повної вартості, зокрема заборгованість за процентами за користування кредитом.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, банк, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 14.03.2019 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг, розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, як невід`ємні частини кредитного договору, які містять умови щодо пільгового періоду користування кредитними коштами, процентну ставку, відповідальність позичальника за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів та інші умови.

Однак, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, саме у зазначеному в цих документах розмірах і порядках нарахування.

Із згаданого розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 24.09.2020 року заборгованість ОСОБА_1 за тілом кредиту на вказану дату становить 9431,29 грн., тому з огляду на те, що відповідач фактично отримав та використовував кошти, надані банком на кредитну картку, але не повернув їх, тому наявні підстав для стягнення з відповідача на користь банку цієї суми заборгованості, що є фактично отриманою відповідачем сумою кредитних коштів, яка на час розгляду справи не повернута.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку).

Вищенаведене узгоджується з наведеними нормами матеріального права, правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, а також із встановленими у даній справі обставинами.

Таким чином, оцінивши зібрані та дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до часткового задоволення, а тому з відповідача слід стягнути на користь позивача встановлену в судовому засіданні суму заборгованості за кредитним договором та судові витрати по справі.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, в разі часткового задоволення позову, судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача слід стягнути судові витрати на користь позивача у розмірі 1744,27 грн.

Керуючись ст. ст. 19, 81, 141, 247, 274 ЦПК України, ст. ст. 526, 530, 1054 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 9431 (дев`ять тисяч чотириста тридцять один) грн. 29 коп.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» судові витрати пов`язані з оплатою судового збору в сумі 1744 (одна тисяча сімсот сорок чотири) грн. 27 коп.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Представник позивача - Дашко Володимир Миколайович, адреса: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50.

Відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 .

Суддя Ківерцівського районного суду В.В. Корецька