_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/85/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.12.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

судді Пучкової І.М.,

за участю секретаря судового засідання Бродецької Т.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про поновлення меж користування земельною ділянкою,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про поновлення меж користування земельною ділянкою, посилаючись на те, що вони є співвласниками житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідачка ОСОБА_5 є власницею житлового будинку під АДРЕСА_2 , та відповідачка здійснила переставлення огорожі на спільній межі між ділянками у бік їхньої земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 заперечила проти позовної заяви, посилаючись на безпідставність позовних вимог.

Третя особа ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомив.

Заслухавши у судовому засіданні пояснення позивачки ОСОБА_6 , дослідивши наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної заяви слід відмовити.

Судом встановлено, що, відповідно до рішення Виконкому Одеської міської ради № 1134 від 15.09.1949 року й згідно з договором на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 07.08.1950 року, земельну ділянку, площею 596 кв.м., було спочатку відведено ОСОБА_7 , власники надалі змінювались.

24.07.1950 року було здійснено винос меж земельної ділянки, які закріплені геодезичними знаками в районі 2-ї лінії Дмитрівки, Кагановічського (на той час) району м. Одеси.

Відповідно до рішення Виконкому Одеської міської ради № 1681 від 30.12.1950 року та згідно з договором на право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою від 09.03.1951 року, ОСОБА_8 відведено земельну ділянку, площею 599 кв.м., з додатком плану земельної ділянки.

27.03.1950 року здійснено винос меж земельної ділянки, які закріплені геодезичними знаками в районі 2-ї лінії Дмитрівки Кагановічського (на той час) району м. Одеси.

На підставі договору купівлі-продажу від 25.02.1997 року, що посвідчений державним нотаріусом Дев`ятої одеської державної нотаріальної контори Моторіною І.І. та зареєстрований в реєстрі за № 2-266, ОСОБА_1 належить 33/50 частин житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою АДРЕСА_1 , що складається в цілому із кам`яної будівлі, загальною житловою площею 22,5 кв.м., надвірних споруд: «Б» - сарай, «Г» - котельня. «Д» - душ, I-мощіння, 1-5 огорожа, що розташовані на земельній ділянці, площею 596 кв.м.

На підставі договору купівлі-продажу від 12.03.1997 року іншим співвласником 17/50 частин цього житлової будинку був ОСОБА_9 - батько позивачки ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцями майна померлого ОСОБА_9 , які звернулися за спадщиною, є його дочки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами існували тривалі суперечки з приводу майна. За рішенням Київського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2010 року позовні вимоги ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи ОСОБА_10 , про припинення права спільної часткової власності визначення часток, виділ в натурі частки житлового будинку, визнання права власності, визначення порядку користування земельною ділянкою, визнання права користування земельною ділянкою задоволено частково. Припинено право власності ОСОБА_4 на Ѕ частину 17/50 частин будинку з надвірними спорудами АДРЕСА_1 , визнано за ОСОБА_4 право власності на 62/100 частин цього будинку та визначено порядок користування земельною ділянкою, виділено ОСОБА_4 у користування земельну ділянку. Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 23.11.2011 р. зазначене рішення залишено без змін.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 травня 2012 р. зазначене рішення районного суду й ухвала апеляційного суду скасовані та справа передана на новий розгляд.

26.11.2012 р. ОСОБА_2 , ОСОБА_1 звернулися з зустрічною позовною заявою до ОСОБА_4 , у тому числі, з позовними вимогами щодо припинення права власності ОСОБА_4 на 17/100 житлового будинку АДРЕСА_1 .

Судовим рішенням від 01.08.2013 р. задоволені позовні вимоги ОСОБА_4 щодо виділу частки з майна, що є у спільній частковій власності, визначено порядок користування земельною ділянкою, у задоволені позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування, виділ частки майна в натурі, визначення порядку користування земельною ділянкою, та у позові ОСОБА_2 , ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про припинення права власності на частку в спільному майні відмовлено. Зазначене рішення залишено без змін ухвалою апеляційного суду Одеської області від 02.04.2014 р.

УхвалоюВищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 вересня 2014 р. зазначене рішення районного суду та ухвала апеляційного суду скасовані та справа передана на новий розгляд.

За ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 19.11.2015 р. була призначена будівельно-технична експертиза,у тому числі, з питань визначення варіантів користування земельною ділянкою.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть, виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Одесі ОМУЮ 21.01.2016 р.

31.05.2016 р. провадження у справі було зупинено до розгляду та набрання законної сили рішенням у цивільній справі за № 1512/11805/2012.

16 вересня 2019 р. Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду залишив без змін рішення Київського районного суду м. Одеси від 04.10.2018 р. і постанову Одеського апеляційного суду від 24 травня 2019 р.

Як вбачається з зазначеного рішення, ОСОБА_2 є спадкоємцем першої черги за законом майна свого батька ОСОБА_9 , але свідоцтво про право на спадщину за законом на час розгляду справи не отримала.

Як зазначено судом касаційної інстанції, апеляційний суд правильно вказав, що на час вирішення спору відсутне майно, яке було предметом спору, тому виділ частки та припинення права власності з підстав, що передбачені ст. 364 ЦК України, є неможливим.

Відповідно до ч. 2 ст. 120 Земельного Кодексу України, якщо будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі в разі набуття права власності на ці об`єкти, до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього користувача.

Позивачкою ОСОБА_2 не надано правовстановлюючих документів, що підтверджують її право користування або право власності, тим більш станом на 23.01.1997 рік.

Позивачка ОСОБА_2 зазначене свідоцтво про право на спадщину за законом не отримала до цього часу.

Наданий до матеріалів справи висновок за № 171/2012 додаткової судової будівельно-технічної експертизи був у рамках цивільної справи № 2-76/11, яка була розглянута судом по суті з ухваленням відповідного рішення та цій доказ вже досліджувався тим судом, який призначив експертизу, і судами відповідних інстанцій надана правова оцінка.

З наданого відповідачкою ОСОБА_3 акту зазначення кордонів від 27 листопада 1050 р. вбачається, що за рішенням виконкому Одеської міської ради від 30.1.2.1950 р. № 1681, 600.0 кв.м. в районі 2-ї лінії Дмитріївки передано у користування ОСОБА_8 .

Позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не доведено, що були порушені їхні права шляхом переставлення огорожі на спільній межі стороною відповідачки.

Позивачі не надали жодних доказів, що з боку сторони відповідачки були порушені їхні права.

Крім того, позивачі просять встановити межі відповідно до технічного паспорту від 23.01.1997 р., що виготовлений КП «ОМБТІ та РОН».

Разом з тим, позивачі не зазначили та не довели, ким, коли та на підставі чого були встановлені межі, чи є вони порушеними на цей час, якою саме частиною вони користуються. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Керуючись ст. 10-13, 263-265 ЦПК України, ст.103, 107, 120 ЗК України,

В И Р І Ш И В:

У позовній заяві ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_4 , про поновлення меж користування частиною земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 , що суміжна з земельною ділянкою за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом встановлення межі відповідно до технічного паспорту від 23.01.1997 р., що виготовлений КП «ОМБТІ та РОН» відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Київського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Пучкова І. М.