Справа № 639/348/17
Провадження № 2/639/5/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Труханович В. В.,

за участю секретаря - Кричевської (Лойко) В.М., Хараман Д.І.,

Безбородько І.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

відповідача - ОСОБА_3 ,

представника відповідача - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Жовтневого районного суду м. Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу №639/348/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Перша Харківська державна нотаріальна контора, Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту,

ВСТАНОВИВ:

24 січня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Харкова з позовною заявою до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 січня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, наданий строк для усунення недоліків. (т.1 а.с. 2)

01 лютого 2017 року ОСОБА_1 була подана заява про зміну предмету позову, відповідно до якої вона просила суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 .

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_8 , Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним повернута позивачеві. ( т.1 а.с. 14)

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 06 червня 2017 року ухвала судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 17 лютого 2017 року скасована, питання щодо відкриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_8 , Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, передано на новий розгляд до того ж суду першої інстанції. ( т.1 а.с. 92-93)

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Харкова від 16 червня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_8 , Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним залишено без руху, наданий час для усунення недоліків. ( т.1 а.с. 96)

26 червня 2017 року позивачем ОСОБА_1 подана заява про зміну предмету позову, відповідно до якої вона просить суд визнати недійсним заповіт ОСОБА_9 . В обґрунтування позову посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_9 , який є батьком позивача. Отже, ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги після смерті батька. У встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_9 . Проте, 19.12.2016 року позивач отримала лист-повідомлення від 1-ї ХДНК, в якому її повідомили, що після смерті спадкодавця була заведена спадкова справа на підставі заяви ОСОБА_3 , та повідомлено про те, що ОСОБА_9 було залишено заповіт не на користь позивача.

Позивач вважає, що вказаний вище заповіт порушує права її малолітніх дітей, оскільки останні проживають та зареєстровані у житловому будинку АДРЕСА_1 , Ѕ частина якого на праві власності належала спадкодавцеві на час відкриття спадщини.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що спадкодавець є залежною від алкоголю людиною, оскільки на протязі багатьох років систематично зловживав спиртними напоями, що в подальшому привело до того, що він став психічно неврівноваженою особою, вів аморальний спосіб життя. ОСОБА_9 неодноразово проходив лікування від алкогольної залежності, кодувався. Останній рік життя спадкодавець не розмовляв та не мав можливості піклуватися про себе без сторонньої допомоги. Отже, позивач вважає, що спадкодавець ОСОБА_9 не усвідомлював значення своїх дій та вчинків, не міг керувати ними, у тому числі щодо складання заповіту. ( т. 1 а.с. 101-104)

Вищевикладені обставини вимусили позивача звернутися до суду з даним позовом.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 13 липня 2017 року відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_8 , Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання заповіту недійсним, призначено судове засідання. ( т.1 а.с. 143)

08 вересня 2017 року від відповідача ОСОБА_3 надійшли заперечення проти позову, відповідно до яких вона просила суд відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 . В обґрунтування заперечень посилається на те, що доказів того, що на момент складання заповіту померлий не усвідомлював значення своїх дій і не міг керувати ними позивачем не надано. А отже, на думку відповідача, вимоги позивача ґрунтуються на доказах, які не стосуються предмету доказування, та на припущеннях стосовно стану психічного здоров`я заповідача на час укладання заповіту. ( т.1 а.с. 150-154)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року залучено до участі у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_8 , Перша Харківська державна нотаріальна контора про визнання недійсним заповіту, в якості 3-тіх осіб, які не заявляє самостійних вимог щодо предмету позову на стороні відповідача - ОСОБА_6 та Кленівську сільську раду Богодухівського району Харківської області. ( т.1 а.с. 212)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 грудня 2017 року, постановленої без видалення до нарадчої кімнати, задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3 про допит в судовому засіданні свідків.( т.1 а.с.213-214)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2018 року заяву представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано у виконавчому комітеті Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області лікарське свідоцтво про смерть (Форма №106/0) або Фельдшерську довідку про смерть (Форма №106-1/0) на ім`я ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( т.1 а.с. 239)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 січня 2018 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, вирішено задовольнити клопотання представника позивача про допит свідків. ( т.1 а.с.242-245)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 лютого 2018 року заяву представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Першої Харківської державної нотаріальної контори спадкову справу №689/2016 (номер у спадковому реєстрі:60003754) після смерті ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано з Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська клінічна лікарня №3» документи та/або відомості стосовно проходження лікування ОСОБА_9 в період часу з 1980 року по 29.08.2016 року, а також його діагноз захворювань; витребувати з Комунального закладу охорони здоров`я «Богодухівська центральна районна лікарня» документи та/або відомості стосовно проходження лікування ОСОБА_9 в період часу з 1980 року по 29.08.2016 року, а також його діагноз захворювань; витребувано з Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський обласний психоневрологічний диспансер» документи та/або відомості стосовно проходження лікування ОСОБА_9 в період часу з 1980 року по 29.08.2016 року, а також його діагноз захворювань та стан психічного здоров`я у вказаний період; витребувано з Комунального закладу охорони здоров`я «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» документи та/або відомості стосовно проходження лікування ОСОБА_9 в період часу з 1980 року по 29.08.2016 року, а також його діагноз захворювань та стан психічного здоров`я у вказаний період; витребувати з Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» документи та/або відомості стосовно проходження лікування ОСОБА_9 в період часу з 1980 року по 29.08.2016 року, а також його діагноз захворювань та стан психічного здоров`я у вказаний період; витребувано з Головного управління МВС України в Харківській області будь-які документи та/або відомості стосовно притягнення ОСОБА_9 в період часу з 1980 року по 29.08.2016 року до адміністративної відповідальності співробітниками органів внутрішніх справ.( т.2 а.с. 11-12)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2018 року заяву представника позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області Реєстр для реєстрації нотаріальних дій органу місцевого самоврядування, який містить підпис ОСОБА_9 та свідчить про реєстрацію Заповіту від 04.08.2016 року (зареєстрованого в Реєстрі за №53), посвідченого та записаного зі слів спадкодавця секретарем Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області ОСОБА_10 ; витребувано з Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області належним чином завірену копію паспорту ОСОБА_9 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; витребувано з Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Актовий запис про шлюб, укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 16.09.1979 року; витребувано з Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області Актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 10.05.1994 року; витребувано з Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області витяг з Книги обліку бланків свідоцтв про шлюб укладеного між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 16.09.1979 року; витребувано з Жовтневого районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області витяг з Книги обліку бланків свідоцтв про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_8 від 10.05.1994 року ( у разі, якщо в даному документі мається підпис ОСОБА_9 ). ( т.2 а.с. 121-122)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 19 квітня 2018 року клопотання представника позивача про виклик свідків в судове засідання задоволено. (т.2 а.с. 123)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 червня 2018 року задоволено клопотання відповідача ОСОБА_3 про виклик свідків в судове засідання. ( т.2 а.с. 167)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 05 липня 2018 року витребувано з Холодногірського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області: заяву про державну реєстрацію розірвання шлюбу від 01.12.2015 року між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 ; актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 від 01.12.2015 року; витяг з Книги обліку бланків свідоцтв про розірвання шлюбу між ОСОБА_9 та ОСОБА_11 від 01.12.2015 року (у разі, якщо в даному документі мається підпис ОСОБА_9 ). ( т.2 а.с. 178-179)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 26 липня 2018 року заяву представника відповідача про витребування доказів задоволено. Витребувано з Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська клінічна травматологічна лікарня» виписку з медичної картки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; витребувано з Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська міська лікарня №3» виписку з медичної картки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який за життя був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . ( т.2 а.с. 203)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 вересня 2018 року задоволено клопотання представника позивача про виклик свідків. (т.2 а.с. 221)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 15 лютого 2019 року задоволено клопотання представника позивача та призначено по справі судово-почеркознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам ХНДІСЕ ім. М.С. Бокаріуса. ( т.3 а.с. 74-75)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 04 квітня 2019 року поновлено провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_8 , Перша Харківська державна нотаріальна контора, ОСОБА_6 , Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області про визнання недійсним заповіту. Призначено судове засідання. ( т.3 а.с. 93)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 25 червня 2019 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, задоволено клопотання позивача про виключення ОСОБА_8 з коло третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору. ( т.3 а.с. 159-160)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 12 липня 2019 року клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів від 25 червня 2019 року задоволено, витребувано у Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» кредитну справу за кредитним договором № 665153 від 23.11.2015 року, укладеним між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_9 . У задоволенні клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про витребування доказів від 12 липня 2019 року відмовлено. ( т.3 а.с. 179-180)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року задоволено клопотання представника позивача про призначення судово-психіатричної експертизи по даній цивільній справі. Призначено у цивільній справі № 639/348/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Перша Харківська державна нотаріальна контора, Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області про визнання недійсним заповіту судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3». ( т.3 а.с. 202-203)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 06 листопада 2019 року поновлено провадження у справі № 639/348/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Перша Харківська державна нотаріальна контора, Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області про визнання недійсним заповіту, призначено судове засідання. ( т.3 а.с. 242-243)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 21 листопада 2019 року матеріали цивільної справи № 639/348/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Перша Харківська державна нотаріальна контора, Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту направлено до Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3» для проведення судово-психіатричної експертизи, яка призначена на підставі ухвали Жовтневого районного суду м Харкова від 10 вересня 2019 року. (т. 3 а.с. 248-249)

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 червня 2020 року поновлено провадження у справі № 639/348/17 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Перша Харківська державна нотаріальна контора, Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області про визнання недійсним заповіту, призначено судове засідання. ( т.4 а.с.12-13)

20 липня 2020 року від представника позивача надійшли письмові пояснення, відповідно до яких він зазначив, що на його думку Кленівською сільською радою Богодухівського району Харківської області не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що секретар ОСОБА_10 у передбаченому законодавством порядку була уповноважена на вчинення нотаріальної дії, а саме посвідчення оспорюваного заповіту від 04.08.2016 року від імені спадкодавця, отже вказаний правочин у встановленому порядку не посвідчений, а тому є недійсним та не може породжувати правові наслідки. (т.4 а.с. 24-29)

Ухвалою суду від 17 вересня 2020 року, постановленою без видалення до нарадчої кімнати, прийнято відмову позивача та її представника від раніше заявленого клопотання про призначення судово-почеркознавчої експертизи. ( т.4 а.с. 97-100)

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Падарян Д.Г. заявлений позов підтримали, просили його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 та її представники ОСОБА_5 та ОСОБА_4 в судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні у зв`язку з його безпідставністю.

Третя особа ОСОБА_6 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце судового розгляду повідомлялася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність та письмові пояснення, відповідно до яких просила суд відмовити у задоволені позову ОСОБА_1 та зазначила, що вона є матір`ю ОСОБА_9 . Ще до його смерті рідна донька, ОСОБА_1 , вигнала свого батька з дому, а ОСОБА_3 про це дізналася та запропонувала ОСОБА_9 проживати у неї. До смерті ОСОБА_3 доглядала за ОСОБА_9 , дбала про нього, лікувала, а після його смерті за власні кошти похоронила. Щодо складання заповіту, третя особа пояснила наступне, що ще за життя її син ОСОБА_9 вирішив залишити у спадок своє майно саме відповідачці ОСОБА_3 . Вона, як мати, відмовилася від своєї обов`язкової частки у спадку на користь ОСОБА_3 . Заповіт ОСОБА_9 склав у Кленівській сільській раді Богодухівського району Харківської області, куди самостійно прийшов. На момент укладання заповіту померлий повністю усвідомлював значення своїх дій та керував ними, це було його бажання та рішення. ( т.1 а.с. 226-227)

Представники 3-тьої особи першої Харківської державної нотаріальної контори, Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце судового розгляду повідомлялися, надали заяви з проханням справу розглянути у відсутності їх представників.

Суд, вислухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, докази надані в обґрунтування позову, встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що позивач по справі, ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_9 . (т.1 а.с. 35)

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 помер. ( т.1 а.с. 158)

Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді ј частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 , які належали йому на підставі договору купівлі-продажу від 08.07.1991 року. ( т.1 а.с.42-45)

Як пояснила позивач, у встановлений законом строк вона звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті її батька, ОСОБА_9 . Однак, нотаріусом їй було повідомлено, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , заведена спадкова справа №689/2016 на підставі заяви ОСОБА_3 . Повідомлено, що спадкоємець залишив заповіт не на її користь та роз`яснено про те, якщо вона є спадкоємцем першої черги та на момент смерті спадкодавця була непрацездатною за віком або за станом здоров`я, то має право на обов`язкову частку в спадковому майні згідно статті 1241 ЦК України, яка складає не менш Ѕ частки від частки, яка б їй належала за законом, якби не було заповіту. ( т.1 а.с. 41)

З заповіту від 04 серпня 2016 року, посвідченого секретарем Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , все своє майно, де б таке не було та з чого б воно не складалося і взагалі все, що буде йому належати та на що він за законом буде мати право, заповідає ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . ( т.1 а.с. 155)

Відповідно до статей 1233, 1234 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається.

Згідно ч.1 ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 зазначила, що її батько був залежною від алкоголю людиною. Систематичне зловживання спиртними напоями на протязі багатьох років привело до того, що він став психічно неврівноваженою особою. ОСОБА_9 неодноразово проходив лікування від алкогольної залежності, кодувався. Останній рік життя спадкодавець не розмовляв та не мав можливості піклуватися про себе без сторонньої допомоги. Отже, вищезазначене, на думку позивача, свідчить про те, що спадкодавець ОСОБА_9 не міг підписати заповіт, та не міг усвідомлював значення своїх дій та вчинків, не міг керувати ними, у тому числі щодо складання заповіту.

Тлумачення частини другої статті 1257 ЦК України свідчить, що для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України.

Статтею 203 ЦК України визначено такі вимоги: зміст правочину не може суперечити ЦК України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Заповіт, як односторонній правочин, має відповідати загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів.

Недійсними є заповіти:

1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі;

2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту);

3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником тощо).

Так, у частині першій статті 225 ЦК України визначено, що правочин, вчинений дієздатною фізичною особою, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи в разі, якщо судом буде встановлено, що в момент вчинення правочину вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними.

У контексті викладеного слід розуміти, що підставою для визнання правочину недійсним на підставі, передбаченій частиною першою статті 225 ЦК України, має бути встановлена судом абсолютна неспроможність особи в момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

За клопотанням позивача та її представника судом з медичних установ була витребувана інформація щодо проходження лікування ОСОБА_9 та медична документація на його ім`я.

Так, згідно довідки КЗОЗ «Обласний психоневрологічний диспансер» від 15.02.2018 року №0328, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , за медичною допомогою у період з 1980 року по 29.08.2016 року до даного медичного закладу не звертався. ( т.2 а.с. 27)

З відповіді КЗОЗ «Харківський міський психоневрологічний диспансер №3» від лютого 2018 року вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , впродовж останніх п`яти років за медичною допомогою не звертався. ( т.2 а.с. 67)

Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3 у відповіді від 19.02.2018 року за №0121/1761 повідомляє, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у період з 1980 року по 2016 рік на стаціонарному лікуванні в ХОКПЛ №3 не перебував. (т.2 а.с. 71)

З листа Богодухівської центральної районної лікарні від 19.02.2018 року №01-16/202 вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в КУОЗ Богодухівська ЦРЛ на стаціонарному лікуванні не знаходився, на обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебував. ( т.2 а.с. 73)

Згідно відповіді КЗОЗ «Харківська міська лікарня №3» від 26.02.2018 року № 272, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 знаходився на лікуванні у період з 29.11.2013 року по 13.12.2013 року у неврологічному відділенні стаціонару. ( т.2 а.с. 83-84)

З довідки Сахновщанської центральної районної лікарні за №107 вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дійсно проходив курс лікування протиалкогольної терапії в наркологічному кабінеті КЗОЗ «Сахновщанська ЦРЛ» на протязі 2014-2015 років. Було встановлено діагноз: «психічні зміни та зміни поведінки в результаті вживання алкоголю. Хронічний алкоголізм». Результат лікування позитивний. Установка на тверезе життя - негативна. ( т.2 а.с. 91)

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , які є сусідами позивача ОСОБА_1 пояснили суду, що ОСОБА_9 вони знали, він був їх сусідом. Також вони повідомили суду про те, що ОСОБА_9 на протязі тривалого часу зловживав спиртними напоями.

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що він є сином померлого ОСОБА_9 . Його батько на протязі багатьох років зловживав спиртними напоями. Свідок вважає, що його батько не міг залишити заповіт на ім`я ОСОБА_3 , яка є родичкою, оскільки перед смертю він був дуже фізично слабкий, у нього боліли ноги, серце. Також свідок повідомив про те, що батько перебував на обліку у лікаря-нарколога.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_11 пояснили суду, що останні роки свого життя ОСОБА_9 проживав у будинку своєї двоюрідної сестри ОСОБА_3 , яка його доглядала, а після смерті і поховала. В стані алкогольного сп`яніння його ніхто не бачив. А свідок ОСОБА_22 ще пояснив про те, що він працює лікарем, ОСОБА_9 знаходився у нього під наглядом. Останній страждав на серцеве захворювання.

Для визначення наявності визначеного у ст. 225 ЦК України стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст. 103 ЦПК України призначає судово-психіатричну експертизу у разі, якщо з цього приводу зацікавлений учасник справи заявив відповідне клопотання, що відповідає принципу змагальності та диспозитивності.

Розгляд вимог про визнання правочину недійсним з цих підстав здійснюється з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так й інших доказів, що підтверджують чи спростовують доводи позивача про те, що в момент його укладення сторона не розумів значення своїх дій і не міг керувати ними.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пункті 16 постанови від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», правила статті 225 ЦК України поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до статті 145 Цивільного процесуального кодексу України від 18 березня 2004 року в редакції, чинній на час ухвалення місцевим судом оскаржуваного судового рішення (далі ЦПК України 2004 року), зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї із сторін. Справи про визнання правочину недійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів відповідно до статті 212 ЦПК України 2004 року. При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі статті 225, частини другої статті 1257 ЦК України суд відповідно до статті 145 ЦПК України 2004 року за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судово-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину.

Висновок про тимчасову недієздатність учасника такого правочину слід робити перш за все на основі доказів, які свідчать про внутрішній, психічний стан особи в момент вчинення правочину. Хоча висновок експертизи в такій справі є лише одним із доказів у справі і йому слід давати належну оцінку в сукупності з іншими доказами, будь-які зовнішні обставини (показання свідків про поведінку особи тощо) мають лише побічне значення для встановлення того, чи була здатною особа в конкретний момент вчинення правочину розуміти значення своїх дій та (або) керувати ними.

Зазначене узгоджується з правовим висновком, викладеним у постановах Верховного Суду України від 29 лютого 2012 року № 6-9цс12, від 28 вересня 2016 року № 6-1531цс16, та постановою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 462/3286/16-ц (провадження № 61-5896св18).

За клопотанням представника позивача для з`ясування питання «Чи міг ОСОБА_9 під час складання заповіту 04 серпня 2016 року на ім`я ОСОБА_3 , який посвідчений секретарем Кленівської сільської ради Богодухівського району Харківської області, усвідомлювати значення своїх дій, надавати їм належну оцінку та керувати ними?», ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 10 вересня 2019 року по даній цивільній справі була призначена судово-психіатрична експертиза, проведення якої доручено експертам Комунального закладу охорони здоров`я «Харківська обласна клінічна психіатрична лікарня №3». ( т.3 а.с. 202-203)

Згідно листа КНП ХОР «Обласна клінічна психіатрична лікарня №3» від 23.06.2020 року за № 731, матеріали цивільної справи № 639/348/17, провадження №2/639/76/19 повернуті без виконання ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова про призначення судово-психіатричної експертизи ОСОБА_9 , оскільки рахунок-фактуру на оплату проведення експертизи не сплачено. ( т.4 а.с. 11)

В подальшому позивач ОСОБА_1 від проведення судово-психіатричної експертизи відмовилася.

Відповідно до частин першої, другої статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 цього Кодексу).

Аналогічні положення закріплені в підпункті 1.7 пункту 1 глави 3 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, згідно з яким нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути в голос прочитаний і підписаний ним, про що зазначається перед його підписом.

Статтею 41 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту, передбачено, що нотаріальні дії можуть вчинятися будь-яким нотаріусом чи посадовою особою органу місцевого самоврядування. Нотаріальні дії вчиняються в приміщенні державної нотаріальної контори, в державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем приватного нотаріуса, чи приміщенні органів місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваної угоди, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями.

Відповідно до статті 54 Закону України «Про нотаріат» в редакції, чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту, нотаріуси та посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, посвідчують угоди, щодо яких законодавством встановлено обов`язкову нотаріальну форму, а також за бажанням сторін й інші угоди. Нотаріуси або посадові особи, які вчиняють нотаріальні дії, перевіряють, чи відповідає зміст посвідчуваної ними угоди вимогам закону і дійсним намірам сторін.

Від заявленого клопотання про призначення почеркознавчої експертизи по справі позивач в суді відмовилась.

Медичних документів, які б ставили під сумнів спроможність спадкодавця підписати спірний заповіт, чи свідчили про те, що він при посвідченні спірного заповіту перебував під впливом психотропних лікарських засобів, або що він не усвідомлював значення своїх дій та (або) не міг керувати ними, - матеріали справи не містять.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Нормами ч. 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами:

1) письмовими, речовими і електронними доказами;

2) висновками експертів;

3) показаннями свідків.

У статті 77 ЦПК України вказано про належність доказів:

1. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

3. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

4. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

У статті 78 ЦПК України зазначено про допустимість доказів:

1. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

2. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Про достатність доказів вказано у ст. 80 ЦПК України:

1. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

2. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Суд, встановивши фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення, відповідно до ст. 89 ЦПК України оцінивши докази у їх сукупності, врахувавши показання свідків, пояснення учасників судового розгляду, надану до суду медичну документацію, встановивши, що оскаржуваний заповіт відповідає вимогам статі 1247 ЦК України, відсутність доказів, що могли б ставити під сумнів дієздатність померлого ОСОБА_9 на момент підписання заповіту, як і доказів, що вказаний заповіт було підписано не померлим, дійшов висновку щодо відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Позивачем не спростована передбачена ст. 204 ЦК України презумпція правомірності правочину, оскільки вона не довела, що в момент складання заповіту волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його внутрішній волі, а тому суд вважає необхідним відмовити у задоволені позову за недоведеністю.

Крім того, суд вважає безпідставними доводи позивача в частині того, що складання ОСОБА_9 заповіту на ім`я ОСОБА_3 , значно порушили права її малолітніх дітей, які проживають та зареєстровані у житловому будинку АДРЕСА_1 .

Так, в судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на підставі договору довічного утримання від 12 березня 1999 року на праві власності належить Ѕ частина житлового будинку з відповідною частиною надвірних будівель, що розташовані в АДРЕСА_1 . ( т.1 а.с. 46-47)

Малолітні ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_6 та ОСОБА_26 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстровані та постійно проживають за вищевказаною адресою. ( т.1 а.с. 50-56)

Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Отже, дане житло використовується співвласником ОСОБА_1 для її проживання та членів її сім*ї.

Оскільки малолітні діти позивача ОСОБА_1 не є спадкоємцями після смерті ОСОБА_9 , то і складання останнім заповіту не на користь третьої особи, не може порушувати права малолітніх.

Крім того, суд не приймає до уваги письмові пояснення представника позивача від 20 липня 2020 року, в яких він посилається на те, що Кленівською сільською радою Богодухівського району Харківської області не було надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження того, що секретар ОСОБА_10 у передбаченому законодавством порядку була уповноважена на вчинення нотаріальної дії, а саме посвідчення оспорюваного заповіту від 04.08.2016 року від імені спадкодавця, отже вказаний правочин у встановленому порядку не посвідчений, а тому є недійсним та не може породжувати правові наслідки.

Отже, в даних поясненнях представник позивача фактично змінює підстави позову.

Відповідно до ч.3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

В супереч вищезазначеній нормі закону позивач та його представник з відповідною письмовою заявою про зміну підстав позову, в строки встановлені законом, до суду не звернулися, а тому пояснення від 20 липня 2020 року не можуть бути предметом даного судового розгляду.

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати залишаються за позивачем.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 5, 13, 76-81, 82, 89, 133, 141, 206, 263, 265, 268 ЦПК України, ст.ст. 30, 203, 204, 225, 1233, 1234, 1247, 1248, 1257 Цивільного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Перша Харківська державна нотаріальна контора, Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області, ОСОБА_6 про визнання недійсним заповіту - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Найменування сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

3-тя особа - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

3-тя особа -Перша Харківська державна нотаріальна контора, розташована за адресою: м. Харків, майдан Конституції, 1.

3-тя особа - Кленівська сільська рада Богодухівського району Харківської області, розташована за адресою: Харківська область, Богодухівський район, сел. Кленове, вул. Центральна, 46.

Повний текст рішення складено 17.12.2020 року.

Суддя В. В. Труханович