Справа № 513/4/20
Провадження № 2/513/163/20
Саратський районний суд Одеської області
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., представника позивача адвоката Сечко С.В., відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Манової І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС" до ОСОБА_1 про стягнення сплаченого страхового відшкодування,

В С Т А Н О В И В:

21 грудня 2019 року представник позивача засобами поштового зв`язку звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 219461 гривня 79 копійок та судові витрати в розмірі 3291, 93 гривень.

Позовні вимоги обгрунтував тим, що 06.09.2017 року ПАТ Страхова компанія АХА Страхування уклала з ТОВ Греїн-Експорт Договір добровільного страхування № 305852а7оа, за яким позивач застрахував майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 .

16 листопада 2017 року о 16:00 год на 20 км +900 м автошляху Одеса-Рені М-15 ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом АЗЛК, реєстраційний номер НОМЕР_2 не витримав безпечну швидкість руху, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки Ford, реєстраційний номер НОМЕР_3 , який рухався у зустрічному напрямку. Внаслідок зіткнення автомобіль АЗЛК, реєстраційний номер НОМЕР_2 , відкинуло праворуч та він зіткнувся з автомобілем марки Land Rover реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою судді Саратського районного суду Одеської області провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована за полісом № АМ671524 в ПрАТ СК Юнівес.

Розрахунок загальної суми непокритих збитків для повного відшкодування завданої шкоди та виплата страхового відшкодування проведено на підставі: страхового акту № АХА2299802 від 30.11.2017 року; розрахунку страхового відшкодування до Договору № 305852а7оа від 06.09.2017 року; акту огляду транспортного засобу (дефектна відомість) від 06.08.2018 року; платіжного доручення № 397 315 від 04.12.2017 року; платіжного доручення № 29939 від 17.09.2018 року.

Розрахунок непокритих збитків, які позивач просить стягнути з відповідача визначено наступним чином: 318461,79 грн. (сума відшкодування потерпілому) - 99000,00 грн. (покрита сума збитків ПрАТ СК Юнівес (поліс АМ671524 ) = 219461,79 грн. (непокрита сума страхового відшкодування).

На підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України Про страхування, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник, що отримав страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідач, як винна в ДТП особа, зобов`язаний відшкодувати позивачу різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою в розмірі 219461,79 гривень.

18 вересня 2018 року ПрАТ "СК "АХА Страхування", яку 20.06. 2019 року було перейменовано у Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "АРКС", було надіслано претензію на адресу відповідача про відшкодування шкоди в розмірі 219461,79 грн., але він не відшкодував її в добровільному порядку.

Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 17 січня 2020 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати справу в порядку загального позовного провадження ( а.с.63).

Ухвалою суду від 26 лютого 2020 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду по суті на 06 травня 2020 року ( а.с.92).

За клопотанням представника позивача у зв`язку з встановленням на території України карантину судовий розгляд справи було відкладено на 18 червня 2020 року (а.с.100).

За клопотаннями представника позивача, у зв`язку з його зайнятістю в судових засіданнях в інших справах, ухвалами суду від 18 червня 2020 року та 02 листопада 2020 року судовий розгляд справи було відкладено, останній раз на 07 грудня 2020 року та задоволено клопотання представника позивача про проведення судового засідання в режимі відеоконіференції з Подільським районним судом м.Києва (а.с.108, 123; 179, 187).

Представник позивача адвокат Сечко С.В. у суді позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та його представник адвокат Манова І.М. у суді позов не визнали з підстав викладених у відзиві (а.с. 148-154). Послалися на те, що згідно ч.1 ст.1191 ЦК України, вина особи у вчиненні ДТП є обов`язковою умовою для звернення до суду з регресним позовом. Постановою Саратського районного суду Одеської області від 01 березня 2018 року провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 було закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП. Вважають, що вина відповідача під час розгляду справи не встановлювалась, а тому відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 219461,79 гривень.

Заслухавши представника позивача адвоката Сечко С.В., відповідача ОСОБА_1 та його представника адвоката Манову І.М., дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову з таких підстав.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Постановою Саратського районного суду Одеської області від 01 березня 2018 року, яка набрала законної сили 12 березня 2018 року, встановлено, що 16 листопада 2017 року приблизно о 16 годині 00 хвилин на 20 км +900 м автошляху Одеса-Рені М-15 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "АЗЛК", реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_2 на праві власності, порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України, не витримав безпечну швидкість руху, виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з автомобілем марки "Форд" реєстраційний номер НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався у зустрічному напрямку, внаслідок чого автомобіль марки "АЗЛК", реєстраційний номер НОМЕР_2 , відкинуло праворуч та він зіткнувся з автомобілем марки "Land Rover" реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався у попутному напрямку. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП щодо ОСОБА_1 було закрито на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строку, передбаченого ч.2 ст.38 КУпАП.(а.с. 16).

Оскільки постановою суду встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталася унаслідок порушення ОСОБА_1 п. 12.1 Правил дорожнього руху України, суд вважає необгрунтованими доводи відповідача та його представника про відсутність його вини.

Згідно висновку № 4498 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки "Land Rover" реєстраційний номер НОМЕР_1 , складеного 27 листопада 2017 року судовим експертом ОСОБА_5 , вартість відновлювального ремонту автомобіля станом на 16 листопада 2017 року складає 350792,83 гривні, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля складає 258208,63 гривні (а.с. 30-37, 39-43).

З полісу № АМ/0671524 вбачається, що на час ДТП був чинний договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності водія транспортного засобу "АЗЛК", державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який був застрахований в ПАТ "Юнівес", ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну становить 100 000 гривень (а.с.44).

06 вересня 2017 року АТ СК "АХА Страхування уклала з ТОВ Греїн-Експорт договір добровільного страхування наземного транспорту "Все включено" № 305852а7оа, за яким були застраховані майнові інтереси потерпілого, пов`язані з експлуатацією наземного транспортного засобу - легкового автомобіля Land Rover, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ТОВ Греїн-Експорт на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 . Пунктом 9.2 договору встановлено, що збитки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди віднесені до страхових ризиків. Відповідно до п.10.2.2 договору страховик за ризиком "збитки внаслідок ДТП" застосовує франшизу в розмірі 2,5% від страхової суми. Пунктом 11 договору страхова сума встановлена у розмірі 4000000 гривень. За умовами п. 19 договору початок строку дії договору 22 вересня 2017 року, дата закінчення дії договору 21 вересня 2018 року (а.с. 6-13).

16 листопада 2017 року представник ТОВ "Греїн-Експорт" Гребенік Є.Г. звернувся до АТ "СК "АХА Страхування" з повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.17-19).

Згідно страхового акту № АХА2299802 від 30 листопада 2017 року та розрахунку страхового відшкодування вказана дорожньо-транспортна пригода вважається страховим випадком та ТОВ "Греїн-Експорт" підлягає перерахуванню страхове відшкодування у розмірі 318461,79 гривень (а.с. 14-15).

Відповідно до рахунку на оплату НОМЕР_5 від 28.11.2017 року ТОВ «Греїн-Експорт» повинно сплатити ТОВ "Віннер-Одеса" за ремонт транспортного засобу марки "Land Rover" реєстраційний номер НОМЕР_1 - 348898,05 гривень разом з ПДВ (а.с.29).

З платіжного доручення № 397315 від 04 грудня 2017 року вбачається, що 04 грудня 2017 року АТ "СК "АХА Страхування" на рахунок ТОВ "Віннер-Одеса" було перераховано 318461,79 гривень страхове відшкодування згідно акту № АХА2299802 ТОВ Греїн-Експорт, АПН 33202904 рах № 1150 від 28.11.17. Без ПДВ (а.с.48).

18 травня 2018 року АТ "СК "АХА Страхування" звернулось до ПрАТ "СК «Юнівес" із заявою про відшкодування в порядку регресу за договором страхування наземного транспорту №305852а7оа від 06 вересня 2017 року транспортного засобу марки "Land Rover", реєстраційний номер НОМЕР_1 , за страховою подією, яка відбулася 16.11.2017 року (а.с.45).

Платіжне доручення № 29939 підтверджує, що 17 вересня 2018 року ПрАТ "СК «Юнівес" сплатило АТ "СК "АХА Страхування" страхове відшкодування в розмірі 99000,00 гривень в порядку регресу по авт. "Land Rover" реєстраційний номер НОМЕР_1 по ДТП від 16.11.2017. Без ПДВ (а.с.49).

Отже, не відшкодованою лишилась частина збитку в розмірі 219461,79 гривень (318 461, 79 грн.- 99000 грн.).

Тому 18 вересня 2018 року АТ "СК "АХА Страхування" було надіслано претензію відповідачу ОСОБА_1 на суму 219461,79 гривень (а.с.46).

Відповідно до ст.8 Закону України "Про страхування" від 7 березня 1996 року № 85/96-ВР

(далі Закон № 85/96-ВР) страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно статті 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За правилом п. 1 ч.2 статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За положеннями ст.1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Частиною 2 ст. 512 ЦК України встановлено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Відповідно до ст.514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 3 частини 1 ст. 988 ЦК України визначено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до частини 1 ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Під час вирішення даного спору підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, провадження №14-176цс18 (пункти 68-70), відповідно до якого стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України "Про страхування", з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України "Про страхування" до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються правилами статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України "Про страхування". Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Відносини ж між відповідачем та його страховиком ПрАТ "СК "Юнівес", регулюються умовами, визначеними у договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, та правилами статті 29 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Згідно з частиною першою зазначеної статті у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Таким чином, страховик відповідача виконав свої зобов`язання, відшкодувавши позивачу 99 000 гривень.

Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана оплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

У зв`язку із заміною сторони кредитора у деліктному правовідношенні в межах фактичних витрат до позивача перейшло право вимоги у відповідній частині до відповідача, оскільки страхова виплата страховика відповідача є недостатньою для повного відшкодування завданої ним шкоди.

Отже, за змістом статті 993 ЦК України в системному зв`язку зі статтею 990 цього Кодексу та статтею 27 Закону України "Про страхування" можна дійти висновку про те, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача різниці між відшкодованою сумою та фактичним розміром сплаченого потерпілому страхового відшкодування.

На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 3291,93 грн. (а.с. 1).

Загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 222753 гривні 72 копійки (219461,79 грн. + 3291,93 грн.).

Керуючись ст. ст. 2-15, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, ст.993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування", суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю. Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_6 , виданий Саратським РВ УМВС України в Одеській області 02 березня 1998 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "АРКС", 04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, , розрахунковий рахунок НОМЕР_8 в банк АТ УкрСиббанк м. Харків, МФО 351005, суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 219461 (двісті дев`ятнадцять тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 79 копійок та судовий збір в сумі 3291 (три тисячі двісті дев`яносто одна) гривня 93 копійки, а всього 222753 (двісті двадцять дві тисячі сімсот п`ятдесят три) гривні 72 (сімдесят дві) копійки.

Рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складене 18 грудня 2020 року.

Суддя А. І. Бучацька