Провадження № 2/641/24/2020 Справа № 641/518/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року

Комінтернівський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді - Боговського Д.Є.,

за участю секретаря судового засідання - Бєлової Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок ДТП, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь матеріальну шкоду, завдану внаслідок ДТП, в розмірі 280483,77 грн., витрати на проведення експертного дослідження в сумі 2008,68 грн., відшкодувати сплачений судовий збір в розмір 2804,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилалась на те, що 17.01.2017 на перехресті вулиць Ярослава Мудрого та Мироносицької в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 11193, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля BMW X5 E-70, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , власник - ОСОБА_1 ДТП сталась внаслідок порушення водієм ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху України. Відповідно до рахунку на оплату, яка складена ТОВ «Баварія Моторс», матеріальна шкода, яка спричинена власнику автомобіля BMW X5 E-70, д.н. НОМЕР_2 , становить 280700,16 грн., вартість експертного висновку № 1077 становить 2008,68 грн. Посилаючись на положення ст. 1166, 1187 УК України, позивач вважає, що саме на ОСОБА_2 покладається обов`язок відшкодування спричиненої внаслідок ДТП майнової шкоди.

У судове засідання позивач не з`явився, від її представника ОСОБА_4 до суду надійшла заява про слухання справи за його відсутності із зазначенням щодо підтримання заявлених позовних вимог в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечував проти заявлених позовних вимог, вказував, що на момент ДТП його цивільно-правова відповідальність була застрахована в ТДВ «МСК», а тому саме страховик зобов`язаний виплатити страхове відшкодування в межах ліміту, визначеного договором, і лише різниця має відшкодовуватися за рахунок особи, винної у ДТП.

Представник третьої особи - ТДВ «Міжнародна страхова компанія» у судове засідання не з`явився, до суду надійшли письмові пояснення, з яких вбачається, що 25.01.2017 ОСОБА_1 звернулась до ТДВ «МСК» із заявою щодо виплати страхового відшкодування. Згідно звіту № 132/03/17 про оцінку вартості відновлювального ремонту від 25.07.2017, здійсненого на замовлення ТДВ «МСК», вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу - автомобіля BMW X5 E-70, д.н. НОМЕР_2 , з ПДВ становить 105387,64 грн. Відповідно до положень ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в разі, якщо виплата страхового відшкодування здійснюється на рахунок потерпілої особи, її розмір зменшується на суму ПДВ. Без урахування ПДВ розмір збитку становив 87823,03 грн., страхове відшкодування за вирахуванням франшизи (1000,00 грн.) було виплачено на користь потерпілої особи. При цьому, страховик має відшкодовувати матеріальний збиток, що був спричинений пошкодженням транспортного засобу виключно з урахуванням зносу, а тому відсутні підстави для додаткових компенсацій з ДТВ «МСК». Також просив проводити розгляд справи за його відсутності.

Суд, заслухавши пояснення відповідача, вивчивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

17.01.2017 на перехресті вулиць Ярослава Мудрого та Мироносицької в м. Харкові сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля ВАЗ 11193, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , та автомобіля BMW X5 E-70, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , власник - ОСОБА_1 .

Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.04.2017 у справі № 640/2270/17 водія ОСОБА_2 було визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Постановою апеляційного суду Харківської області від 07.06.2017 судове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_2 була застрахована в ТДВ «МСК», поліс № АК/4964714, строк дії з 12.11.2016 по 11.11.2017 включно, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну - сто тисяч грн., франшиза - одна тисяча грн.

ТДВ «МСК» здійснило виплату потерпілій особі ОСОБА_1 страхового відшкодування в розмірі 86823,03 грн. шляхом перерахунку коштів на наданий потерпілою рахунок.

Розмір страхового відшкодування було визначено на підставі звіту № 132/03/17 про оцінку вартості матеріального збитку від 25.07.2017 з урахування коефіцієнту фізичного зносу без урахування ПДВ та франшизи.

Додатково, на замовлення водія ОСОБА_3 експертами ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса було проведено автототоварознавче дослідження, згідно висновків якого за № 1077 розмір матеріального збитку, спричиненого власнику автомобіля BMW X5 E-70, д.н. НОМЕР_2 , в результаті ДТП, становить 123195,07 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля складає 280483,77 грн., вартість висновку складає 2008,68 грн.

Відповідач ОСОБА_2 , не погоджуючись із заявленим позивачем розміром спричиненої внаслідок ДТП шкоди, заявив клопотання про призначення у справі автотоварознавчої експертизи.

Згідно висновку експерта ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса за результатами автотоварознавчої експертизи № 15136 від 04.04.2019 розмір матеріальної збитку, завданого власнику автомобіля BMW X5 E-70, д.н. НОМЕР_2 , в результаті ДТП, становить 123195,07 грн., вартість експертизи в розмірі 4004,00 грн. була сплачена відповідачем ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними діями майну фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, використання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст.. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.

Стаття 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначає, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, завдану внаслідок ДТП майну третьої особи.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди.

Така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 у справі № 755/18006/15-ц.

Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Враховуючи, що належними доказами підтверджено розмір матеріального збитку, спричиненого позивачу, в сумі 123195,07 грн., ліміт відповідальності страховика ТДВ «МСК» за вирахуванням франшизи становить 99000,00 грн., обов`язок виплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) покладається на особу, винну у ДТП, з відповідача ОСОБА_2 підлягає стягненню 24195,07 грн.

Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК України випадках.

Відповідно до ч.1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

В силу принципу змагальності сторони та інші особи, які беруть участь у справі, з метою досягнення рішення на свою користь, зобов`язані повідомити суду істотні для справи обставини, надати суду докази, які підтверджують або спростовують ці факти, а також вчиняти процесуальні дії, спрямовані на те, щоб переконати суд у необхідності постановлення бажаного для них рішення.

У статті 81 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ЦПК України.

За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню з урахуванням наявних у справі доказів.

Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 141, 255, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 кизи задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кизи матеріальну шкоду в розмірі 24195,07 грн. та судовий збір в розмірі 241,95 грн.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду.

Відповідно до п. 15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 .

Третя особа - Товариство з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія», , м. Харків, вул. Мироносицька,99 літ. А-3.

Повне судове рішення складено 28 січня 2020 року.

Суддя: Д. Є. Боговський