ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«17» грудня 2020 року м. Херсон

Справа № 766/25247/19 Провадження № 22-ц/819/1637/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя доповідач)Воронцової Л. П.
суддів:Ігнатенко П. Я.,
Полікарпової О. М.

розглянувши в порядку письмового провадження без виклику учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тільненко Ольга Сергіївна на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Майдан С. О. від 01 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_3 звернулася з вище зазначеним позовом до суду, посилаючись на те, що 27 квітня 2018 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач зазначала, що спільне життя з відповідачем не скалося, сімейні відносини між ними припинені 3 червня 2019 року, тому вона змушена була звернутися до суду з позовом про розірвання шлюбу, який наразі розглядається Херсонським міським судом.

Діти проживають разом з нею за місцем її реєстрації та знаходяться на її утриманні. Відповідач життям дітей не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватися з синами та матеріально не допомагає.

Вона не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до 3 років і її дохід складають лише соціальні виплати у розмірі 860 грн, при цьому витрати на дітей на місяць складають 5 300 грн.

Позивач просила суд: стягнути з ОСОБА_1 на свою користь аліменти на малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 01 вересня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 27 січня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття та судовий збір на користь держави у розмірі 840,80 гривень.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення суми платежу аліментів за один місяць.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тільненко О. С., посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати, ухвалити нове про стягнення з нього на користь ОСОБА_3 аліменти на малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Апеляційна скарга мотивована тим, що він постійного доходу не має, а тому у нього відсутня можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, яка буде визначатися відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості у розмірі 3 078,58 грн, що перевищує суму мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання дитини.

Правом на подання відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористалася.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги; суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 статей 353 та 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається апеляційним судом у письмовому провадженні без повідомлення (виклику) учасників справи.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, колегія суддів вважає апеляційну скаргу не підлягаючою задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_3 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання дітей, тому є доцільним стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на дітей, визначивши їх розмір 1/3 частину всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається і це встановлено судом, 27 квітня 2018 року між нею та ОСОБА_1 було укладено шлюб, від якого вони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 /а. с. 5-6/.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 pоку, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 pоку № 789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно з частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За умовами частин першої та другої статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Згідно зі статтями 180, ч. 3 ст. 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною другою статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно з частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Відповідно до статей 181, 182 СК України за відсутності домовленості між батьками про спосіб виконання ними обов`язку утримувати дитину розмір аліментів визначається судом з урахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів, наявності у платника аліментів інших дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інших обставин, що мають істотне значення.

За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. При цьому слід враховувати, що у разі спору суд має визначати не лише сам факт стягнення витрат, а також їхній розмір. Отже, спір щодо витрат на утримання дитини може містити незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини.

За частинами першою, другою, четвертою статті 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на двох дітей - однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Таким чином, обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, які повинні забезпечити мінімальне належне утримання дитини до її повноліття незалежно від розміру їх доходів.

За положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що мінімальний рекомендований законом розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлений прожитковий мінімум на дітей віком до 6 років: з 1 січня 2020 року 1 779 грн, з 01 липня 2019 року 1 859 грн, з 01 грудня 1 921 грн.

Враховуючи, що доказів офіційного працевлаштування відповідач суду не надав, однак слід зауважити, він є особою працездатного віку, відомостей про перебування на обліку в Центрі зайнятості населення він не надав, як і неможливості працевлаштування за станом здоров`я або з інших поважних причин матеріали справи таких не містять, тому колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів), щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку відповідає принципам розумності та справедливості.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він постійного доходу не має, а тому у нього відсутня можливість сплачувати аліменти у розмірі 1/3 частини від усіх видів його заробітку, яка буде визначатися відповідно до ч. 2 ст. 195 СК України, виходячи із середньої заробітної плати працівника для даної місцевості у розмірі 3 078,58 грн, що перевищує суму мінімального гарантованого розміру аліментів на утримання дитини до уваги колегії суддів не приймаються та підлягають відхиленню, оскільки відповідач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності у нього постійної роботи та регулярного і стабільного доходу, при цьому він є здоровим і працездатним, а отже не має перешкод для забезпечення постійного фінансового джерела існування і отримання доходу на рівні середньої заробітної плати но місту Херсону.

Згідно з вимогами ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на зазначене, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тільненко О. С. не ґрунтуються на законі, не містять нові факти чи засоби доказування, висновки суду не спростовують, тому підлягають відхиленню, а рішення суду залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Тільненко Ольга Сергіївна залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 01 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги протягом тридцяти днів з часу складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий Л. П. Воронцова

Судді: П. Я. Ігнатенко

О. М. Полікарпова