Справа № 513/102/20
Провадження № 2/513/319/20
Саратський районний суд Одеської області
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 грудня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі: судді Бучацької А.І., за участю: секретаря судового засідання Златіної О.І., позивача ОСОБА_1 та його представника ОСОБА_2 , представника відповідача Аксанюк Л.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в смт. Сарата цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "ДТЕК Одеські електромережі" в особі структурного підрозділу Татарбунарського району електричних мереж, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" про визнання акту № 7290528 від 03 липня 2019 року недійсним та скасування його,
В С Т А Н О В И В:
позивач звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства "Одесаобленерго", в якому просив визнати недійсним та скасувати акт № 7290528 від 03 липня 2019 року встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/пломбування/збереження пломб вузла обліку, (засобу обліку).
Позовні вимоги обґрунтував тим, що 22 жовтня 2012 року за договором купівлі-продажу він придбав у ОСОБА_3 квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , але у квартирі він не проживає. У жовтні 2015 року він здав квартиру в оренду, тому 19 жовтня 2015 року між ним та ПАТ "Одесаобленерго" був укладений договір про користування електричною енергією у квартирі АДРЕСА_2 та на його ім`я відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Згідно технічного паспорту до придбаної квартири відносяться, зокрема, сарай та гараж, в якому встановлений окремий електролічильник, який обліковує електроенергію лише в гаражі. Договір на користування електричною енергією (на об`єкт "гараж") позивач з відповідачем не підписував. На вказаний об`єкт укладений договір між відповідачем та колишньою власницею квартири ОСОБА_3 та відкрито окремий особовий рахунок № НОМЕР_2 на її ім`я.
У жовтні 2019 року електрична енергія у приміщенні гаражу за вищевказаною адресою була відключена.
На думку позивача, акт № 7290528 від 03 липня 2019 року складено з порушенням чинного законодавства, без його участі, відповідач відмовився провести експертизу знятого електролічильника, тому акт належить визнати недійсним та скасувати.
Ухвалою Саратського районного суду Одеської області від 04 червня 2020 року було відкрито провадження у цивільній справі та підготовче засідання призначено на 09 липня 2020 року о 12:30 годині, справу розглядати у загальному позовному провадженні (а.с.78).
Ухвалою суду від 03 липня 2020 року задоволено клопотання представника відповідача АТ "Одесаобленерго" про проведення підготовчого засідання, призначене на 09 липня 2020 року о 12:30 годині, в режимі відеоконференції з Малиновським районним судом м. Одеси (а.с.95).
Ухвалою суду від 09 липня 2020 року за клопотанням представника АТ "Одесаобленерго" підготовче засідання було відкладено на 28 вересня 2020 року на 14:00 годину у зв`язку з відсутністю технічної можливості забезпечити участь представника відповідача у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції (а.с.132).
Ухвалою суду від 28 вересня 2020 року було замінено відповідача Акціонерне товариство "Одесаобленерго" його правонаступником Акціонерним товариством "ДТЕК Одеські електромережі", за клопотанням представника позивача підготовче засідання відкладено на 02 листопада 2020 року на 15:30 годину та задоволено клопотання представника відповідача про проведення підготовчого засідання в режимі відеоконференції з Малиновським районним судом м.Одеси (а.с. 167).
Ухвалою суду від 02 листопада 2020 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника АТ "ДТЕК Одеські електромережі" про закриття провадження у цивільній справі з тих підстав, що воно є передчасним та висновок щодо наявності чи відсутності підстав для закриття провадження у справі можливо зробити під час розгляду справи по суті на підставі дослідження та оцінки доказів, наданих сторонами. Підготовче провадження було закрито та цивільну справу призначено до судового розгляду по суті у відкритому судовому засіданні на 10 грудня 2020 року о 10:00 годині (а.с.180-181).
Ухвалою суду від 09 листопада 2020 року задоволено клопотання представника відповідача про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Господарським судом Одеської області (а.с.186).
Представник відповідача АТ "ДТЕК Одеські електромережі" Аксанюк Л.І. у судовому засіданні просила відмовити у позові з підстав, викладених у відзиві (а.с.146-149). Послалась на те, що вимоги позивача про скасування акту про встановлення /заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/пломбування/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку) не відповідають способам захисту прав, встановлених чинним законодавством, і не призводять до поновлення порушеного права позивача (не є ефективним способом захисту). Зазначила, що /заміна/технічна перевірка/пломбування засобу обліку на об`єкті "гараж" за адресою АДРЕСА_3 , та складання акту № 7290528 було здійснено уповноваженими представниками АТ "Одесаобленерго" у відповідності до норм чинного на той час законодавства на споживача ОСОБА_3 , на ім`я якої відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 на об`єкт "гараж" за зазначеною адресою. Рахунки на оплату електроенергії виставлено також на ім`я ОСОБА_3 , а отже вказані документи взагалі не стосуються прав та обов`язків позивача. Вважає, що права позивача ОСОБА_1 взагалі порушені не були, а отже і підстави для звернення до суду із позовом у нього відсутні. Акт № 7290528 не є правочином, а є лише фіксацією заміни/технічної перевірки/пломбування вузла обліку, та сам по собі не встановлює для споживача будь-яких обов`язків, дія цього акту вичерпана фактом заміни, технічної перевірки/контрольного огляду/пломбування/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку). Послалась на висновок, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 р. у справі № 905/1926/16 про те, що право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненими цими діяннями наслідками (а.с.146-149).
Представник третьої особи Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеська обласна енергопостачальна компанія" у судове засідання на з`явився. У письмових поясненнях просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись, зокрема на те, що обраний позивачем спосіб захисту, а саме визнання недійсним акту встановлення/заміни/технічної перевірки/контрольного огляду/пломбування/збереження пломб вузла обліку (засобу обліку) № 7290528 від 03.07.2019 року не відповідає вимогам ст.16 ЦК України та фактично не спрямований на поновлення порушеного, на думку позивача, права (а.с.98-100).
Заслухавши позивача та його представника адвоката Парапір М.П., представника відповідача ОСОБА_4 , дослідивши та оцінивши надані сторонами докази суд приходить до наступного.
Судом установлено та не оспорюється сторонами, що згідно витягу про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно Саратського бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості № 36153506 від 07.11.2012 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Сулаковим І.І. за реєстровим номером 2965 від 22 жовтня 2012 року (а.с. 11-18)
19 жовтня 2015 року між позивачем ОСОБА_1 та ПАТ "Одесаобленерго" було укладено договір 0100/1120 про користування електричною енергією за адресою: АДРЕСА_1 . На ім`я позивача було відкрито особовий рахунок НОМЕР_1 (а.с.24).
За об`єктом "гараж" за адресою: АДРЕСА_3 , укладено договір на постачання електричною енергією № 2243 від 02.05.2006 року між ПАТ "Одесаоблоенерго" (в подальшому перейменованого на АТ "Одесаобленерго") та ОСОБА_3 та відкрито особовий рахунок № НОМЕР_2 по об`єкту "гараж" на ім`я ОСОБА_3 .
Позивачем ОСОБА_1 договір про постачання електричної енергії на зазначений об`єкт "гараж" з відповідачем не укладався.
Починаючи з 01 січня 2019 року АТ "Одесаобленерго" виконує функції оператора системи розподілу на території м. Одеси та Одеської області відповідно до ліцензії про розподіл електричної енергії згідно постанови НКРЕКП № 1345 від 06.11.2018 р. Відповідно до п.п.5, 10 Постанови НКРЕКП №312 від 14.03.2018 АТ "Одесаобленерго" також виконує функції постачальника послуг комерційного обліку (ППКО) та адміністратора комерційного обліку (АКО).
Відповідно до п 2.3.5 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 ( в редакції, чинній на момент складання оспорюваного акту) (далі ПРРЕЕ) планова заміна, у тому числі на виконання вимог нормативно-правових актів, технічна підтримка та обслуговування розрахункових засобів вимірювальної техніки електричної енергії здійснюються їх власником господарським або підрядним способом або постачальником послуг комерційного обліку відповідно до договору про надання послуг комерційного обліку, який укладається між споживачем та постачальником послуг комерційного обліку відповідно до Кодексу комерційного обліку.
Пунктом 5.1.2 ПРРЕЕ (в редакції, чинній на момент складання оспорюваного акту) визначено, що оператор системи зобов`язаний, зокрема, проводити за власний рахунок планову повірку, ремонт і заміну засобів вимірювальної техніки, які перебувають у нього у власності, у терміни, встановлені нормативно-правовими актами, нормативно-технічними документами та договором.
Відповідно до пункту 5.5.5 ПРРЕЕ споживач електричної енергії зобов`язаний не перешкоджати заміні засобів комерційного обліку у разі здійснення такої заміни за рахунок постачальника послуг комерційного обліку або оператора системи.
Згідно з п.3.2 глави 3 розділу ІІІ Кодексу комерційного обліку електричної енергії, затвердженого постановою НКРЕКП № 311 від 14.03.2018 (в редакції, чинній на момент складання оспорюваного акту), ППКО мають право, серед іншого, перевіряти на відповідність вимогам цього Кодексу вузол обліку електричної енергії (ВОЕ) в точці комерційного обліку (ТКО), для яких вони надають послуги комерційного обліку; пломбувати засоби вимірювальної техніки (ЗВТ) ВОЕ; мати доступ до ВОЕ в погоджений зі стороною, відповідальною за ТКО (ВТКО) та стороною, приєднаною до мережі (СПМ) час для проведення періодичних та позачергових перевірок їх технічного стану та зчитування інформації.
03 липня 2019 року уповноваженими представниками АТ "Одесаобленерго" Мельник А.П. (посвідчення № 32) та ОСОБА_5 (посвідчення №18) було проведено заміну/технічну перевірку/пломбування засобу обліку на об`єкті "гараж" споживача ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_3 (особовий рахунок НОМЕР_2 ) та був складений акт № 7290528 встановлення/ заміни/ технічної перевірки/ контрольного огляду/ пломбування/ збереження пломб вузла обліку (засобу обліку).
ТОВ "ООЕК" з 01 січня 2019 року є постачальником універсальних послуг, на якого покладено спеціальний обов`язок щодо постачання електричної енергії побутовим споживачем на території Одеської області згідно з п.2 ч.2 ст.62, ст.63 Закону України "Про ринок електричної енергії".
Відповідно до п.13 Перехідних положень Закону України "Про ринок електричної енергії" та пп.. 2, 4 Постанови № 312 від 14.03.2018 року, якою були затверджені "Правила роздрібного ринку електричної енергії" всі діючи станом на 31.12.2018 р. побутові споживачі постачальника за врегульованим тарифом (в Одеській області це АТ "Одесаобленерго") автоматично, без додаткової згоди самих споживачів почали отримувати послуги постачання електричної енергії від нового постачальника електричної енергії (в Одеській області - це ТОВ "ООЕК") на умовах раніше укладених договорів.
У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
У статті 19 ЦПК України визначено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.
Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.
За змістом частин 1, 2, 3 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти.
Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Ст. 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Статтею 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Таким чином, особа, право якої порушено, може скористатися не будь-яким, а цілком конкретним способом захисту свого права, який частіше за все прямо визначається спеціальним законом і регламентує конкретні цивільні правовідносини.
Згідно із ч. 2 ст. 5 ЦПК України, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у своєму рішенні спосіб захисту, який не встановлений законом, лише за умови, що законом не встановлено ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи.
Отже, суд може застосувати не встановлений законом спосіб захисту лише за наявності двох умов одночасно:
1) якщо дійде висновку, що жодний установлений законом спосіб захисту не є ефективним саме у спірних правовідносинах;
2) якщо дійде висновку. що задоволення викладеної у позові вимоги позивача призведе до ефективного захисту його прав, свобод чи інтересів.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення.
Так, право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам.
Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.09.2018 р. у справі № 905/1926/16 (провадження № 12-187гс18) в якій суд зазначає про наступне.
Надаючи правову оцінку належності обраного позивачем способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції.
Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Європейський суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.
Оцінюючи належність обраного позивачем способу захисту та обґрунтовуючи відповідний висновок, судам слід виходити із його ефективності, і це означає, що вимога на захист цивільного права має відповідати змісту порушеного права та характеру правопорушення, забезпечити поновлення порушеного права, а у разі неможливості такого поновлення - гарантувати особі можливість отримання нею відповідного відшкодування.
Відтак підставою для звернення до суду є наявність порушеного права, а таке звернення здійснюється особою, котрій це право належить, і саме з метою його захисту.
Звертаючись до суду із позовом, ОСОБА_1 просив визнати не дійсним та скасувати акт №7290528 встановлення/ заміни/ технічної перевірки/ контрольного огляду/ пломбування/ збереження пломб вузла обліка (засобу обліку) від 03.07.2019 року, складений на об`єкті "гараж" споживача ОСОБА_3 (особовий рахунок № НОМЕР_2 ).
За своєю правовою природою зазначений акт є лише фіксацією факту встановлення/ заміни/ технічної перевірки/ контрольного огляду/ пломбування/ збереження пломб вузла обліка (засобу обліку), тому оскарження лише факту складення такого акта, який не встановлює для споживача будь-яких обов`язків, не передбачено чинним законодавством як спосіб захисту прав.
Зазначений акт може бути визнаний як доказ із наданням йому відповідної оцінки судом під час вирішення іншого спору, зокрема щодо відшкодування матеріальних збитків, при вирішенні якого суд зобов`язаний дати оцінку щодо дійсності цього акта.
Відсутність спору, у свою чергу, виключає можливість звернення до суду, оскільки відсутнє право, що підлягає судовому захисту.
При цьому Велика Палата Верховного Суду наголошує, що поняття "спір, який не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства" слід тлумачити в більш широкому значенні, тобто як поняття, що стосується тих спорів, які не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства, так і тих, які взагалі не підлягають судовому розгляду.
Зазначену правову позицію висловлено в постановах Великої Палати Верховного Суду від 22 березня 2018 року у справі № 800/559/17, від 03 квітня 2018 року у справі № 9901/152/18 та від 30 травня 2018 року у справі № 9901/497/18.
З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вимоги позивача щодо визнання недійсним та скасування акту не підлягають розгляду не лише в порядку цивільного судочинства, але і взагалі не підлягають судовому розгляду. Обраний позивачем спосіб захисту прав шляхом подання позову про визнання недійсним та скасування акту, сам по собі не сприяє ефективному відновленню порушеного права.
З урахуванням наведених вище норм стає очевидним, що обраний ОСОБА_1 спосіб захисту прав є неналежним, оскільки не є ефективним.
Захист майнового чи немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов`язання утриматись від їх вчинення.
З урахуванням викладеного, вимоги позивача у цій справі про скасування акту № 7290528 від 03 липня 2019 року встановлення/ заміни/ технічної перевірки/ контрольного огляду/ пломбування/ збереження пломб вузла обліка (засобу обліку) не відповідають способам захисту прав, встановленим чинним законодавством, та, як наслідок, не приводять до поновлення порушеного права позивача (не є ефективним способом захисту).
В постанові від 11.09.2018 р. по справі № 905/1926/16 Велика Палата Верховного Суду вказує на те, що обрання позивачем неефективного способу захисту унеможливлює розгляд таких вимог у суді.
За приписами п. 1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Таким чином, суд приходить до висновку про закриття провадження у справі, оскільки заявлені вимоги не підлягають судовому розгляду. Акт № 7290528 від 03.07.2019 року, підлягає оцінці судом, як доказ у цивільній справі про відшкодування заподіяних збитків.
Керуючись ст. ст. 2-15, 81, 89, 255, 258- 261, 263, 268, 353, 354 ЦПК України, суд
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.
У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Повний текст ухвали складено 16 грудня 2020 року.
Суддя А. І. Бучацька