Справа № 214/5424/20
2/214/2584/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

01 грудня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Прасолова В.М.

при секретарі Шевченко Ю.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , в якому просить: визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування пред`явлених вимог представник позивачки зазначив наступне. 01 липня 2020 року ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири став власником житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідно до умов вищезгаданого договору, продавець ОСОБА_4 зобов`язується зняти з реєстрації обліку всіх зареєстрованих осіб до 02.07.2020 року, у разі невиконання цієї умови покупцю надається право на зняття з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб, відповідно до Постанови КМУ №207 від 02.03.2016 року (абзац 2 пункту 7.1 договору купівлі-продажу квартири від 01.07.2020 року). Однак, дана умова договору покупцем виконана не була, станом на момент подачі позовної заяви за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проте, ОСОБА_3 з 2010 року по теперішній час не проживає в даній квартирі, проживаючи весь цей час за кордоном, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і квартирою не цікавиться, що підтверджується актом від 30 липня 2020 року. Перешкод в користуванні житловим приміщенням ніхто відповідачу не чинив. Факт відсутності за місцем реєстрації ОСОБА_3 близько десяти років можуть підтвердити свідки: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Відповідно до статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно із частини 1 статті 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Положеннями частини 1 статті 317 ЦК України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно статті 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 64 ЖК УРСР визначено, що до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно положень статті 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Виходячи із порівняльного аналізу статей 383, 391, 405 ЦК України та статей 64, 150, 156 ЖК УРСР, слід дійти висновку, що положення статей 383, 391 ЦК України передбачають право вимоги власника про захист порушеного права власності на жиле приміщення, будинок, квартиру від будь-яких осіб, у тому числі і тих, які не є і не були членами його сім`ї, а положення статей 405 ЦК України, статей 64, 150, 156 ЖК УРСР регулюють взаємовідносини власника жилого приміщення та членів його сім`ї (правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду України від 16 листопада 2016 року у справі № 6-709цс16). Враховуючи вищенаведене, вважає, що ОСОБА_3 втратила право користування спірною квартирою у зв`язку з тривалою, понад десять років без поважної причини, відсутністю за місцем реєстрації, крім того вона не сплачує за комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню житлового приміщення.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про час та місце слухання справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, позов підтримує повністю.

Відповідачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву, згідно якої просить розглянути справу за її відсутністю, позов визнає в повному обсязі.

Керуючись положеннями ст. 206 ЦПК України, а саме визнання відповідачкою позову, у судовому засіданні встановлено, що маються законні підстави для задоволення позову, тому що визнання позову відповідачкою не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 12, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 200, 206, 223, 228, 258-259, 263-265, 273, 274-279, 354, 355 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , подану його представником ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області. Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя В.М. Прасолов