Справа № 2/593/248/2020
Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" грудня 2020 р. Бережанський районний суд Тернопільської області в складі:

судді Музики Я.М.

при секретарі Лещук Л.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Бережани Тернопільської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку при Військовій частині НОМЕР_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_1 про поновлення на квартирному обліку при Військовій частині НОМЕР_1 . Заявлений позов обгрунтовує тим, що 08 липня 2020 року житлова комісія Військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення, оформлене протоколом №3, яким зняла його з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 . 08 липня 2020 року прийнято наказ №125, згідно п.9 про зняття з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 . Листом від 09 липня 2020 року №748 його повідомлено про те, що його знято з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 з 08 липня 2020 року на підставі частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Позивач вважає таке рішення незаконним та такими, що порушує його права на житло. Крім цього, позивач ОСОБА_1 додав, що зарахований на квартирний облік Військової частини НОМЕР_1 з 04.12.2007 року в загальну чергу, а з 19.04.2018 року в першочергову чергу. Він є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 01.11.2017 року Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 , виданим Управлінням соціального захисту 17.06.2020 року, ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_4 , виданим Тернопільським обласним військовим комісаріатом 22.06.2020 року. А також він брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в штабі Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується Довідкою від 21.05.2018 року №81 та довідкою від 18.06.2020 року №34. Позивач зазначив, що вислуга його років у Збройних Силах становить 25 років 04 місяці 29 днів. Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2020 року №5-РС його звільнено у запас за пунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п. 2 ч. 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу». Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2020 року №82 його (старшого прапорщика ОСОБА_1 ) з 09 травня 2020 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та зазначено, що постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечений. ОСОБА_1 є пенсіонером та отримує пенсію. Згідно п.3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від З серпня 2006 р. N1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Пункт 30 Порядку не містить такої підстави для зняття з обліку як звільнення військовослужбовця з військової служби в запас.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просить його задоволити. Дав суду пояснення аналогічні поясненням, що зазначені у позовній заяві.

У судовому засіданні представник житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 Боднарчук Я.В. та представник Військової частини НОМЕР_1 Кузь Р.В. позову ОСОБА_1 не визнали вважають його безпідставним та таким, щодо задоволення не підлягає, про, що суду надали письмовий відзив.

Суд, заслухавши пояснення осіб, що брали участь в справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до переконання, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Згідно зі ст. 81 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 був зарахований на квартирний облік Військової частини НОМЕР_1 з 04.12.2007 року в загальну чергу, а з 19.04.2018 року в першочергову чергу.
ОСОБА_1 є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 01.11.2017 року Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 , виданим Управлінням соціального захисту 17.06.2020 року, ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_4 , виданим Тернопільським обласним військовим комісаріатом 22.06.2020 року.
А також він брав безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення і захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України в районі проведення антитерористичної операції в штабі Антитерористичної операції на території Донецької та Луганської областей, що підтверджується Довідкою від 21.05.2018 року №81 та довідкою від 18.06.2020 року №34. Вислуга його років у Збройних Силах становить 25 років 04 місяці 29 днів.
08 липня 2020 року житлова комісія Військової частини НОМЕР_1 прийняла рішення, оформлене протоколом №3, яким зняла старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 . 08 липня 2020 року прийнято наказ №125, згідно п.9 про зняття з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 .
Листом від 09 липня 2020 року №748 ОСОБА_1 повідомлено про те, що його знято з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 з 08 липня 2020 року на підставі частини 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 31.03.2020 року №5-РС ОСОБА_1 звільнено у запас за пунктом «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) п. 2 ч. 5 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».
Наказом командира Військової частини НОМЕР_1 від 07.05.2020 року №82 старшого прапорщика ОСОБА_1 з 09 травня 2020 року виключено із списків особового складу частини та всіх видів забезпечення та зазначено, що постійним або службовим житлом за рахунок Міністерства оборони України не забезпечений.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
Зокрема ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», передбачено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла.
Отже, зазначеним законом держава взяла на себе обов`язок забезпечення військовослужбовців жилими приміщеннями, і зокрема, військовослужбовців, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української PCP, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до ст. 37 ЖК України, громадяни, які потребують поліпшення житлових умов та залишили роботу на підприємствах, в установах та організаціях у зв`язку з виходом на пенсію беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов нарівні з працюючими на цих підприємствах, в установах, організаціях громадянами.
Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, згідно ст. 38 ЖК України встановлюється законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP. Радою Міністрів УРСР від 11.12.1984р. № 470 були затверджені Правила обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP. Згідно п. 10 цих Правил громадяни, які залишили роботу на підприємствах, в установах, організаціях, що здійснюють квартирний облік, у зв`язку з виходом на пенсію, беруться на облік нарівні з робітниками і службовцями даного підприємства, установи, організації.
Крім того, постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006р. було затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.
Цей Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського, старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтранеслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі - військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей ( п. 1 Порядку).
Згідно п.3 даного Порядку військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Крім того, даний Порядок передбачає і випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку, а саме у разі: 1)поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством ( п. 30).
Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006р.
Згідно Наказу Міністерства оборони № 577 від 06.10.2006р., яким була затверджена Інструкція про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Збройних Сил України та членам їх сімей житлових приміщень. п.1.4 даної Інструкції передбачалося, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання, а військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", забезпечуються житловими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.
Наказ Міністра Оборони України № 577 від 06.10.2006р. втратив чинність на підставі Наказу Міністерства Оборони № 737 від 30.11.2011р., яким була затверджена Інструкція про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, яка також передбачає, що військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання, а військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до 1 січня 2005 року (набрання чинності Законом України від 24 червня 2004 року "Про внесення змін до статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей"), забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку - без врахування вислуги на військовій службі (п. 1.4).
Окрім цього у відповідності до п. 2.18. вищевказаної Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі: поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення; отримання за рахунок житлових фондів МО України жилого приміщення для постійного проживання; переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт; звільнення з військової служби за підставами, не зазначеними в абзаці першому пункту 2.16 цього розділу; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік або неправомірних дій посадових (відповідальних) осіб при вирішенні питання про прийняття на квартирний облік; звільнення в запас або відставку до досягнення 20 років вислуги на військовій службі особами, які зараховані на облік після 1 січня 2005 року (крім випадків, вказаних у пункті 2.17 цього розділу - у разі звільнення з військової служби за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів та неможливістю проходити військову службу); обрання для постійного місця проживання іншого населеного пункту особами, які звільнені у запас або у відставку; в інших випадках, передбачених законодавством.
Так у судовому засіданні з достовірністю встановлено той факт, що позивач ОСОБА_1 має вислугу на військовій службі 25 років 04 місяці 29 днів, зарахований на квартирний облік Військової частини НОМЕР_1 з 04.12.2007 року в загальну чергу, а з 19.04.2018 року в першочергову чергу.
Позивач звільнений в запас на підставі пункту «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період до закінчення особливого періоду або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», є пенсіонером, учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 , виданим 01.11.2017 року Головним управлінням персоналу Генерального штабу Збройних Сил України, інвалідом війни 2 групи, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_3 , виданим Управлінням соціального захисту 17.06.2020 року, ветераном військової служби, що підтверджується посвідченням серія НОМЕР_4 , виданим ІНФОРМАЦІЯ_1 22.06.2020 року, що не заперечувалось представником відповідача у судовому засіданні.
З урахуванням викладеного, суд приходить до обгрунтованого висновку, що, наведені норми Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями передбачають підстави для залишення позивача на обліку громадян потребуючих поліпшення житлових умов.
Саме така правова позиція викладена у висновку Верховного Суду від 06.06.2018 у постанові по справі № 752/5881/15-ц року, яку відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.
У зв`язку з вищевикладеним, повно та всебічно проаналізувавши матеріали справи, надані докази, а також норми чинного законодавства, які застосовуються до спірних правовідносини, суд вирішив, що підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні, тому таке відбулось неправомірно, а відтак право позивача ОСОБА_1 на забезпечення його житлом підлягає судовому захисту шляхом скасуванняп.9 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2020 року №125 в частині зняття з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 , визнання не дійсним протоколу від 08.07.2020 року засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 в частині зняття з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 та зобов`язання житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку при Військовій частині НОМЕР_1 .

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задоволити.

Визнати не дійсним протокол №3 від 08.07.2020 року засідання житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 в частині зняття з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 .

Скасувати п.9 наказу командира Військової частини НОМЕР_1 від 08.07.2020 року №125 в частині зняття з квартирного обліку Військової частини НОМЕР_1 старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 .

Зобов`язати житлову комісію Військової частини НОМЕР_1 поновити старшого прапорщика запасу ОСОБА_1 на квартирному обліку при Військовій частині НОМЕР_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Бережанський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Суддя Я.М. Музика