Ухвала

Іменем України

23 січня 2020 року

м. Київ

справа № 676/2425/15-ц

провадження № 61-950ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Грушицького А. І. (суддя-доповідач), Сердюка В. В., Фаловської І. М.,

розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , поданою в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Кам`янець-Подільський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Другий відділ державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Староміський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про зобов`язання вчинення дій, визнання дій протиправними, зобов`язання передати майно стягувачам,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державної виконавчої служби Кам`янець-Подільського МВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області, Другого відділу ДВС м. Хмельницький ГТУЮ у Хмельницькій області посилаючись на те, що рішеннями Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 грудня 2014 року, від 07 травня 2015 року, від 15 травня 2015 року стягнуто із нього на користь ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно аліменти на дітей, непрацездатних дружину та матір. Державні виконавці не виконують ці судові рішення шляхом передачі майна боржника, зазначеного у протоколі обшуку від 09 липня 2012 року № 9/4146 стягувачам, через що у нього виник борг по аліментах. Тому ОСОБА_1 просив суд зобов`язати Кам`янець-Подільський МВ ДВС та Другий відділ ДВС м. Хмельницького накласти арешт на вказане майно та передати його стягувачам в рахунок сплати аліментів.

В жовтні 2016 року ОСОБА_1 звернувся до суду ще із однією скаргою на дії працівників Кам`янець-Подільського МВ ДВС та Другого відділу ДВС м. Хмельницького та просив зобов`язати останніх розпочати виконавчі провадження про стягнення з нього аліментів на користь стягувачів з передачі останнім майна боржника, що знаходиться у поліції м. Кам`янець-Подільського для погашення заборгованості по аліментах.

Ухвалами Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2016 року у задоволенні скарг ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду Хмельницької області від 20 січня 2017 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Ухвали Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 22 листопада 2016 року у справі за скаргами ОСОБА_1 на дії державних виконавців (провадження № 4-с/676/20/16 і № 4-с/676/22/16) скасовано, а справу передано на розгляд до суду першої інстанції.

Також, 22 грудня 2016 року ОСОБА_1 , діючи в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою на дії державних виконавців зазначаючи, що 05 жовтня 2016 року дізнався про існування виконавчих проваджень про вилучення та опис його майна на користь ОСОБА_4 , а не на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , хоча останні були першочерговими стягувачами. Заявник вказував, що державні виконавці відмовляються передати майно, що зазначене в протоколі обшуку від 09 липня 2012 року та належить скаржнику саме стягувачам для погашення заборгованості по аліментах. Тому ОСОБА_1 просив суд зобов`язати виконавців зупинити виконавчі провадження № 592090791, № 59090972, № 52090903, № 52205163, № 52236326, № 52233694, № 52129970, № 52130026 та розпочати виконавчі провадження № 50350604, № 50350357, № 50350474 по стягненню аліментів з заявника на користь ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 у м. Кам`янець-Подільському за місцем знаходження майна боржника з метою передачі його майна з поліції м. Кам`янець-Подільського для погашення заборгованості ОСОБА_1 по аліментах.

Також, 16 січня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії державних виконавців, в якій просив суд зупинити продаж 1/2 квартири АДРЕСА_1 та передати Ѕ вищевказаної квартири ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 для погашення заборгованості по аліментах, посилаючись на те, що це майно передано на продаж без згоди заявника та стягувачів.

23 березня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з черговою скаргою на дії працівників ДВС м. Хмельницького, в якій просив суд зупинити усі виконавчі провадження відносно нього до виконання негайного стягнення аліментів з заявника для погашення заборгованості по аліментах, шляхом передачі його майна стягувачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 02 червня 2017 року справу за скаргою ОСОБА_1 на дії працівників ДВС об`єднано в одне провадження зі справою № 676/2425/15-ц провадження 4-с/676/8/17 за скаргою ОСОБА_1 на дії ДВС. Присвоєно справі № 676/2425/15-ц провадження 4-с/676/8/17.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 24 травня 2017 року залучено до участі в справі в якості заінтересованої особи Староміський відділ ДВС м. Вінниця ГТУЮ у Вінницькій області.

14 вересня 2017 року ОСОБА_1 подав скаргу на дії державних виконавців ДВС м. Хмельницького, в якій просив зобов`язати ДВС м. Хмельницького зупинити усі виконавчі провадження відносно нього до виконання негайного стягнення аліментів шляхом передачі його майна стягувачам ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в рахунок погашення заборгованості по аліментах.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 14 грудня 2017 року справу за скаргою ОСОБА_1 об`єднано в одне провадження зі справою № 676/2425/15-ц провадження 4-с/676/12/17 за скаргою ОСОБА_1 . Об`єднаному провадженню присвоєно № 4-с/676/12/17.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2018 року справу за скаргою ОСОБА_1 № 676/2425/15-ц провадження 4-с/676/11/18 об`єднано в одне провадження зі справою № 676/2425/15-ц провадження 4-с/676/2/18 за скаргою ОСОБА_1 . Об`єднаному провадженню присвоєно № 4-с/676/2/18.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 05 червня 2018 року справу за скаргою ОСОБА_1 № 676/2425/15-ц провадження 4-с/676/3/18 об`єднано в одне провадження зі справою № 676/2425/15-ц провадження 4-с/676/2/18 за скаргою ОСОБА_1 . Об`єднаному провадженню присвоєно № 4-с/676/2/18.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2019 року, яке залишено без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, в задоволенні скарг ОСОБА_1 , поданих у власних інтересах та інтересах ОСОБА_2 відмовлено.

Залишаючи без задоволення скаргу ОСОБА_1 , поданих у власних інтересах та інтересах ОСОБА_2 , суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що державний виконавець при здійсненні виконавчих дій по виконавчих провадженнях, боржником по яких є ОСОБА_1 діяв у межах повноважень, визначених Законом України «Про виконавче провадження». Права заявника та стягувача ОСОБА_2 при здійсненні виконавчих дій не порушені.

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявник просить скасувати постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, а справу направити до апеляційного суду іншої області.

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу, обґрунтовано тим, що при розгляді скарги ОСОБА_1 судом апеляційної інстанції неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та розглянуто за його відсутності.

Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Згідно зі статтею 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 46 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо під час розподілу грошових сум у випадку, передбаченому пунктом 3 частини першої статті 45 цього Закону, стягнутої суми недостатньо для задоволення вимог стягувачів за виконавчими документами, кошти розподіляються виконавцем між стягувачами, вимоги щодо стягнення аліментів, відшкодування збитків та шкоди, завданих внаслідок кримінального або адміністративного правопорушення, каліцтва або іншого ушкодження здоров`я, а також у зв`язку із втратою годувальника задовольняються у другу чергу.

Положеннями частини першої статті 50 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.

Згідно з частинами першою, шостою і сьомою статті 61 зазначеного Закону реалізація арештованого майна здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною.

У разі нереалізації майна на третіх електронних торгах виконавець повідомляє про це стягувачу і пропонує йому вирішити питання про залишення за собою нереалізованого майна, крім майна, конфіскованого за рішенням суду.

У разі якщо стягувач протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця письмово не заявив про своє бажання залишити за собою нереалізоване майно, арешт з майна знімається і воно повертається боржникові. За відсутності у боржника іншого майна, на яке може бути звернено стягнення, виконавчий документ повертається стягувачу без виконання.

Отже, суди прийшли до правильного висновку, що дії і рішення державного виконавця вчинені відповідно до вимог закону, в межах повноважень і права заявника та стягувача ОСОБА_2 порушені не були.

Згідно із пунктом 5 частини другої статті 394 ЦПК України у відкритті касаційного провадження у справі належить відмовити, якщо суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, дійшов висновку, що касаційна скарга є необґрунтованою.

Відповідно до абзацу 2 частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, приватного виконавця, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Із змісту касаційної скарги, оскаржуваних судових рішень вбачається, що скарга є необґрунтованою, правильне застосовування судами норм права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а наведені в ній доводи не дають підстав для висновків щодо незаконності та неправильності судових рішень.

Згідно з частиною п`ятою статті 394 ЦПК України, у разі якщо суддя-доповідач дійде висновку, що подана касаційна скарга є необґрунтованою, вирішення питання про відкриття провадження здійснюється постійною колегією суддів, до складу якої входить суддя-доповідач. Якщо жоден суддя із складу колегії не дійде висновку про необхідність відкриття касаційного провадження через необґрунтованість скарги, колегія суддів постановляє ухвалу про відмову у відкритті касаційного провадження.

Керуючись пунктом 5 частини другої, частинами четвертою, п`ятою та шостою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в справі за скаргою ОСОБА_1 , поданою в своїх інтересах та інтересах ОСОБА_2 , заінтересовані особи: Кам`янець-Подільський міський відділ Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Другий відділ державної виконавчої служби міста Хмельницький Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, Староміський відділ державної виконавчої служби міста Вінниця Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, про зобов`язання вчинення дій, визнання дій протиправними, зобов`язання передати майно стягувачам - відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: А. І. Грушицький

В. В. Сердюк

І. М. Фаловська