Дата документу 28.09.2020
Справа № 937/1629/20
28 вересня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Купавської Н.М.
за участю секретаря Бєгушевої Л.В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в м.Мелітополі цивільну справу за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року в сумі 3627 грн. 86 коп., індекс інфляції у розмірі 1086 грн 74 коп та 3 % річних у сумі 695 грн 49 коп., а всього 5410 грн. 09 коп., а також судові витрати.
Позов обґрунтований тим, що відповідач є власницею квартири АДРЕСА_1 , а також співвласником вказаного будинку, в якому створено ОСББ «Мрія-33».
У відповідності до Статуту вказане об`єднання є управителем будинку, в зв`язку з чим останнім забезпечується утримання будинку та прибудинкової території, тоді як відповідач не проводить у встановлені строки оплату за надані послуги, в зв`язку з чим заборгованість по сплаті за них за період з 01 січня 2017 року по 31 січня 2020 року склала 3627 грн. За вказаних обставин, просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості, інфляційні витрати та 3% річних, а також судові витрати.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, однак, від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки та відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк суду не надано.
Зі згоди позивача суд проводить заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до вимог ч.2ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Метою створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, відповідно до ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» є забезпечення і захист прав його членів та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання неподільного і загального майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.
Судом встановлено, що 29.08.2016 року власниками квартир багатоквартирного будинку АДРЕСА_2 , створено ОСББ «Мрія-33», яке є юридичною особою та діє на підставі статуту, затвердженого загальними зборами об`єднання співвласників даного багатоквартирного будинку.
Вказане підтверджується даними виписки з Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України, виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, протоколом установчих зборів ОСББ «Мрія-33» від 29.08.2016 /а.с.15,16,17, 1819/.
Як вбачається з наявних в матеріалах справи витягів з протоколів загальних зборів ОСББ «Мрія-33» від 20.04.2018 року за № 4, від 25.04.2017 року за №3 та від 18.04.2019 року за № 7, загальними зборами вказаного об`єднання були затверджені внески та дольова участь на утримання будинку та прибудинкової території, зокрема на період з 20.04.2018 року на рівні 2 грн. 80 коп. за один квадратний метр, з 01.05.2017 року в розмірі 2 грн. 80 коп., а з 01.05.2019 року змінено членський внесок в розмірі 3 грн. 30 коп. за 1 кв.м..
Виходячи з положень ч. 1 ст.17, ст.20, ч. ч. 6,7,8ст.22, ч. 4 ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.
Судом також встановлено, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована та проживає в квартирі АДРЕСА_1 , є співвласником вказаного будинку, в якому створено ОСББ «Мрія-33» /а.с.23-27/.
Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги».
Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч. 2 ст.3, ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»).
Згідно з ч. 1 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).
Хоч у ч. 1 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
Такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 3ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15.
Як встановлено ст.ст.526,530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, у встановлений строк (термін).
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1ст. 612 ЦК України).
Як вбачається з наданих позивачем розрахунку, внаслідок невиконання відповідачем зобов`язань по своєчасній оплаті членських внесків на утримання будинку і прибудинкової території за період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року за нею утворилась заборгованість на загальну суму 3627 грн. 86 коп., за період з 01.04.2018 по 31.01.2020 інфляційні витрати складають 1086 грн.74 коп., а 3% річних складають за цей же період 695 грн. 49 коп. Правильність нарахування вказаного розміру заборгованості відповідач під час розгляду справи не спростувала.
Згідно з ч.1ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. За таких умов з відповідача належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору на користь позивача та витрати на правничу допомогу.
Керуючись ст.ст.13,19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.16,17,20-23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», ст.ст.526,530,625 ЦК України, ст.ст.13,81,133,137,141,263-265 ЦПК України, суд, -
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія» заборгованість за внесками на утримання будинку та прибудинкової території за період з 01.01.2017 року по 31.01.2020 року в сумі 3627 гривень 86 коп., індекс інфляції у розмірі 1086 грн. 74 коп. та 3 % річних у сумі 695 грн. 49 коп, а всього 5410 (п`ять тисяч чотириста десять) гривень 09 копійок.
Стягнути ОСОБА_1 на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мрія» судові витрати, які складаються зі сплати судового збору у сумі 2102 грн 00 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн. 00 коп.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .
СУДДЯ: