Справа № 487/4165/20
Провадження № 2/487/1897/20
16.12.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді Кузьменко В.В., за участю секретаря судових засідань Рафальської Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
20.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якій просив визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , особами, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .
Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_2 . До вказаної квартири були зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Однак, за вказаною адресою відповідачі не проживає з 2016 року без поважних причин. Крім того, відповідачі не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймають, особистих речей у квартирі не мають і взагалі квартирою не цікавляться.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.07.2020 року відкрито провадження у справі.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив справу розглядати без його участі, проти винесення заочного рішення, у разі неявки відповідача, не заперечував.
Відповідачі до судового засідання не з`явились, про день розгляду справи були повідомлені належним чином.
Суд вважає за можливе ухвалити рішення про заочний розгляд справи, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Як встановлено в судовому засіданні, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Право власності позивача на квартиру АДРЕСА_1 підтверджується договором купівлі - продажу від 24.07.2002 року.
Судом встановлено, що відповідачі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у вищезазначеній квартирі не проживає з 2016 року, спірною житловою площею не користуються, витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несуть, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема Актом про не проживання від 05.07.2020 року.
Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у житловому приміщенні спірної квартири, понад один рік без поважних причин.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Права власника житлового приміщення також визначені ст. 150 ЖК України, зокрема, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , оскільки не проживають в спірній квартирі без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України.
Оскільки між позивачем та відповідачами відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останні не проживають та не користуються зазначеною квартирою більше року, суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 втратили право користування житловим приміщенням в квартирі АДРЕСА_1 .
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 13, 89, 141, 200, 259, 263-265, 268, 273, 280-283, 353-355 ЦПК України, суд
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Суддя В.В.Кузьменко