Справа № 953/4425/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 грудня 2020 року Київський районний суд м.Харкова в складі:
головуючого судді Зуб Г.А.,
за участю секретаря Черниш О.М.,
за участю представника відповідача Коновал А.М.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-
Відповідач своїм правом на подання відзиву не скористалась.
В судове засідання представник позивача не з`явився, повідомлений належним чином, до матеріалів справи додано клопотання, в якому просить розглядати справу без участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та не заперечує проти заочного розгляду справи. (а.с. 39).
Представник відповідача адвокат Коновал А.М. в судовому засіданні зазначив, що заборгованість за наданим кредитом є значно меншою, оскільки банк здійснює автоматичне списання боргу з іншої картки відповідача, та борг виник у зв`язку з тим, що відповідач перебуває у скрутному матеріальному становищі, та відповідач є матір`ю трьох дітей, що також раніше повідомила сама відповідач в судовому засіданні.
За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу без представника позивача, та за наявними в справі доказами за правилами спрощеного позовного провадження.
17.03.2020 року до суду надійшла вказана позовна заява, та розподілена судді Зуб Г.А.
30.03.2020 року судом здійснено електронний запит до Реєстру територіальної громади м. Харкова для встановлення місцеперебування відповідача, відповідь на який надано 30.03.2020 року.
Ухвалою судді від 31.03.2020 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву, та відкрито провадження в ній за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Судом встановлено, та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що 02 вересня 2011 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» (правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк») та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви позичальника про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.
У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомилась та погодилась з вказаним договором.
До кредитного договору банк додав Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.
Щодо зміни кредитного ліміту, Банк керується п. 2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4 Договору, де зазначено, що клієнт дає згоду, що кредитний ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку.
На підставі підписаної заяви від 02.09.2011 року, відповідачу було видано кредитну картку за № НОМЕР_1 на строк до 01/21.
Відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала.
Однак, позивач просить стягнути лише частину заборгованості за кредитним договором №б/н від 02.09.2011 року в розмірі 192567,00 грн., яка складається з наступного: 192567,00 грн. заборгованість за кредитом.
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу,
інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти .
Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).
З наданого розрахунку заборгованості вбачається, що відповідач користувалась кредитними коштами, вносила кошти на погашення заборгованості остання дата 03.01.2020 року (а.с. 60).
Також, суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір від 02 вересня 2011 року у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним).
Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, а тому Банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.
Згідно наданого до суду розрахунку заборгованості за кредитним договором від 02.09.2011 р., заборгованість за кредитом складає 192567,00 грн., однак згідно матеріалів справи, відповідач отримала кредит у розмірі 191000 грн., що не оспорює сторона відповідача. Доказів, що вказаний кредит ліміт було збільшено до розміру 192567,00 грн., або надання кредитних коштів в такому розмірі позивачем не надано, обґрунтування нарахування в тіло кредиту такої суми відсутнє, та списання Банком коштів за рахунок овердрафту не свідчить про те, що між Банком та відповідачем досягнуто згоди щодо отримання кредитних коштів в розмірі 192567,00 грн.
Не заслуговують на увагу також доводи позивача про те, що відповідач, підписуючи анкету-заяву від 02.09.2011 року, висловила свою згоду з формою договору та його умовами, оскільки зазначені посилання не відповідають змісту анкети-заяви, в якій зазначено лише загальну назву Умов та Правил, без їх ідентифікації відповідно до дати, коли вони були затверджені, або станом на яку вони були чинні. Відсутність підпису відповідача на умовах надання споживчого кредиту фактично надає можливість банку надавати умови у будь-якій редакції та стверджувати, що зазначені умови погоджені з відповідачем. Зазначення у Анкеті-заяві про ознайомлення з умовами надання кредиту, без ідентифікації самих умов, як таких, що погоджені підписом відповідача, не може бути належним доказом ознайомлення та погодження відповідача саме з тією редакцією умов, на якій наполягає банк. При цьому, із наданої позивачем копії Анкети-заяви не можна зробити висновок, на які саме умови та тарифи обслуговування карти, запропонованих банком, погодилась відповідач.
Таким чином, суд приходить про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованості за кредитом в розмірі 191000 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню в цій частині. Посилання сторони відповідача, що з її іншого карткового рахунку здійснюється автоматичне списання боргу, а тому заборгованість є меншою, про що надано роздруківку з рахунку відповідача, не є предметом спору, оскільки розрахунок заборгованості розрахований банком станом на 21.01.2020 року, що не позбавляє відповідача надати вказану роздруківку в порядку виконання рішення суду, а неможливість виконання зобов`язання з причини тяжкого матеріального становища суперечить приписам ст.. 625 ЦК України.
Підстави для задоволення решти позовних вимог відсутні з вищевикладених підстав.
При зверненні до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2888,51 грн.
Суд розподіляє судові витрати відповідно до положень ст. 141 КПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, та стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 2865 грн. 00 коп.
Керуючись ст.ст. 3,4, 12, 76, 141, 306, 263-265 ЦПК України, суд, -
Позов Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
В задоволенні інших позовних вимог - відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подачі протягом тридцяти днів апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції з дня його проголошення.

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1-Д, .

Відповідач ОСОБА_1 , місцеперебування: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_2 .

Повний текст рішення виготовлено 21 грудня 2020 року.

СУДДЯ Г.А. ЗУБ