Справа №: 272/1519/19
Провадження № 2/272/124/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі :

головуючого судді Брагіна В.І.,

з участю секретаря судового засідання Хитоніної М.С.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження в м. Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно, суд,-

встановив:

Позивач звернувся до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до Андрушівської міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обгрунтування своїх вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько - ОСОБА_2 , який до дня смерті проживав в м. Андрушівка Житомирської області. Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 ; площею 0,02 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 . Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняли спадкоємці першої черги за законом в рівних частках: син - ОСОБА_1 (позивач) та дружина - ОСОБА_3 , оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , яка постійно проживала в м. Андрушівка Житомирської області. Після її смерті відкрилась спадщину, зокрема на частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельних ділянок: площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 ; площею 0,02 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , які ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_2 .. При проведенні замірів встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,0171 га. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового будинку. Тобто позивач набув право власті на весь житловий будинок АДРЕСА_2 . Однак він не може оформити свої спадкові права у зв`язку з тим, що на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власників (спадкодавців). Просив визнати за ним право власності на 1/2 частину вказаних земельних ділянок, як на спадщину за законом після смерті батька та матері.

В судове засідання позивач та його представник не з`явились, направили заяви про розгляд справи в їх відсутність, зазначили, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Від представника відповідача на адресу суду надійшла заява, в якій він просить розгляд справи провести в його відсутність, зазначає, що позовні вимоги визнає повністю.

З врахуванням того, що відповідач повністю визнав позов, суд вважає за можливе розглянути справу в підготовчому судовому засідання відповідно до ст. 200 ч. 3 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази суд встановив: ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 , який до дня смерті проживав в м. Андрушівка Житомирської області (а.с. 6,8,13). Після його смерті відкрилась спадщина, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 та земельні ділянки: площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 ; площею 0,02 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 (а.с. 15,17). Після смерті ОСОБА_2 спадщину прийняли спадкоємці першої черги за законом в рівних частках: син - ОСОБА_1 (позивач) та дружина - ОСОБА_3 , оскільки фактично вступили в управління та володіння спадковим майном і отримали свідоцтва про право на спадщину за законом на спадковий будинок (а.с. 8,9,10,34). ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивача - ОСОБА_3 , яка постійно проживала в м. Андрушівка Житомирської області (а.с. 5,8,14). Після її смерті відкрилась спадщину, зокрема на частину житлового будинку АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельних ділянок: площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 ; площею 0,02 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , які ОСОБА_3 успадкувала після смерті свого чоловіка - ОСОБА_2 (а.с. 10,34). При проведенні замірів встановлено, що фактична площа земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства становить 0,0171 га.(а.с. 18). Позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері, ОСОБА_3 , прийняв спадщину, оскільки постійно проживав разом із спадкодавицею на час відкриття спадщини та отримав свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового будинку (а.с. 8,11,14). Тобто позивач набув право власті на весь житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с. 12). Однак він не може оформити свої спадкові права у зв`язку з тим, що на земельні ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та для ведення особистого селянського господарства відсутні правовстановлюючі документи, які не були виготовлені ще за життя власників (спадкодавців) (а.с. 19).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтвердженні належними письмовими доказами та вважаються судом доведеними.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Відповідно до ст.524 ЦК УРСР від 1963 року спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до ст.549 ЦК УРСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України).

Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Частиною 3 ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 п. п. «б» п. «г» ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі: безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності; прийняття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Дослідивши надані сторонами докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що позивачі позбавлені можливості в позасудовому порядку визнати право власності на спадкове майно. При цьому суд вважає, що спадкодавці були власниками земельних ділянок.

Виходячи з викладеного суд задовольняє позов, визнає за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0171 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , як на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнає за позивачем право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0171 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , як на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Враховуючи клопотання позивача суд не стягує з відповідача на його користь судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 76 - 89, 200, 258, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 ), право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0171 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , як на спадщину за законом після смерті батька - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП - НОМЕР_1 , проживаючим за адресою: АДРЕСА_2 ), право власності на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,10 га. - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташовану по АДРЕСА_2 та на 1/2 частину земельної ділянки площею 0,0171 га. - для ведення особистого селянського господарства, розташовану по АДРЕСА_2 , як на спадщину за законом після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржене у відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Учасники справи, яким рішення не було вручене у день його проголошення мають право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дати вручення рішення суду.

Суддя:В. І. Брагін