ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/1022/18
Провадження № 22-ц/4820/20/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Талалай О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю прокурора Коломий О.Є.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 677/1022/18 за апеляційною скаргою заступника прокурора Хмельницької області на рішення Красилівського районного суду від 26 березня 2019 року (суддя Боголюбова Л.М.) у справі за позовом керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Красилівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за безпідставне використання земельної ділянки.

Заслухавши доповідача, пояснення прокурора, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

Звертаючись до суду із позовом прокурор зазначав, що ФОП ОСОБА_1 згідно договору купівлі-продажу від 11.09.2010 року набув право власності на приміщення адмінбудинку площею 410,9 кв.м., що розташоване в АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 0,20 га. Для обслуговування вказаного нерухомого майна рішенням 39 сесії Красилівської міської ради надано ФОП ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокове користування на умовах оренди, орієнтованою площею 0,20 га по АДРЕСА_1 . Також цим же рішенням зобов`язано ФОП ОСОБА_1 до затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки укласти з Красилівською міською радою договір про відшкодування втрат від недоотримання коштів міською радою за фактичне землекористування. 01.12.2016 року рішенням сесії Красилівської міської ради відповідачу затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, загальною площею 0,1465 га по АДРЕСА_1 та надано її в користування на умовах оренди терміном на 10 років. Після оформлення 24.09.2010 року за собою право власності на нежитлове приміщення по АДРЕСА_1 , ФОП ОСОБА_1 договір оренди вказаної земельної ділянки уклав лише 31.01.2017 року, а орендної плати за період з жовтня 2013 року по грудень 2016 року не сплачував, хоча земельні ділянки використовувалася ним для обслуговування об`єктів нерухомого майна. Прокурор зазначає, що відповідач своєю протиправною поведінкою, яка виразилася у використанні земельних ділянок без правовстановлюючих документів, позбавив власника земельних ділянок права отримувати дохід в розмірі орендної плати, внаслідок чого до місцевого бюджету не надійшли кошти за користування земельним ділянками. Зважаючи на викладене, прокурор просив суд стягнути з відповідача 14 324 грн. на користь Красилівської міської ради збитків за безпідставне використання земельних ділянок по АДРЕСА_1 за період з 01.02.2015 року по 31.12.2016 року.

Рішенням Красилівського районного суду від 26 березня 2019 року позов залишено без розгляду.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, прокуратура Хмельницької області оскаржила його в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Апелянт вважає, що суд помилково ухвалив рішення про залишення позову без розгляду, оскільки з аналізу ст. ст. 257, 258 ЦПК України вбачається, що у разі залишення позову без розгляду суд постановляє ухвалу. Апелянт вказує, що ним доведено необхідність звернення прокурора з позовною заявою, оскільки існує потреба захистити інтереси держави, яка надала органам місцевого самоврядування право розпорядження землями територіальних громад в порядку та спосіб, які передбачені Земельним Кодексом України. Прокурор зазначає, що судом не дана оцінка тому факту, що позов подано через 5 років після визначення збитків, що було достатньою підставою для самостійного звернення ради до суду, а внаслідок зволікання із зверненням міської ради до суду із позовом бюджет міста вже за період з 2010 року по 2014 рік безповоротно втратив кошти. Таким чином, апелянт вважає, що сам факт бездіяльності міської ради є підставою для звернення прокурора із відповідним позовом на захист інтересів територіальної громади міста. Зважаючи на викладене прокурор просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 погоджується із висновками суду першої інстанції та просить оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Відповідач вказує, що прокурором не доведено необхідності захисту інтересів держави в особі органу місцевого самоврядування Красилівської міської ради саме прокурором. ОСОБА_1 зазначає, що нарахування шкоди є безпідставним, оскільки матеріалами справи підтверджується те, що лише з 2017 року він мав реальну можливість користуватися земельними ділянками для обслуговування своєї частини приміщення. Відповідач також, вказує, що він не користувався та не користується переданою йому в оренду земельною ділянкою площею 0,1465 га по АДРЕСА_1 , оскільки така земельна ділянка такої площі не виділялася йому для користування.

Прокурор підтримала доводи апеляційної скарги та просила її задовольнити.

Представник Красилівської міської ради, відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_1 надіслав до суду заяву про слухання справи без його участі.

Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване судове рішення - скасуванню із постановленням судового рішення про закриття провадження у справі.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення не відповідає з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне. По-друге, таким критерієм є суб`єктний склад спору (однією із сторін у спорі, є, як правило, фізична особа).

Встановлено, що земельна ділянка по АДРЕСА_1 площею 0,1465 га належить до земель комунальної власності територіальної громади м. Красилова Хмельницької області.

Рішенням 39 сесії Красилівської міської ради 6 скликання №12 від 25 жовтня 2013 року «Про надання дозволу на складання проекту відведення земельних ділянок» надано ФОП ОСОБА_1 дозвіл на складання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в довгострокове користування на умовах оренди орієнтовною площею 0,20 га по АДРЕСА_1 (а.с.9).

Рішенням 17 сесії Красилівської міської ради 7 скликання №14 від 01 грудня 2016 року «Про надання та вилучення земельних ділянок в місті» затверджено ФОП ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки загальною площею 0,1465 га (0,0965 га і 0,0500 га) по АДРЕСА_1 . Надано ФОП ОСОБА_1 земельну ділянку площею 0,0965 га по АДРЕСА_1 в користування на умовах оренди терміном на 10 років (а.с.10).

31 січня 2017 року між Красилівської міською радою та ФОП ОСОБА_1 були укладено два договори оренди землі, згідно яких орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування земельні ділянки несільськогосподарського призначення з кадастровими номерами :02:004:1437 та :02:004:1438, що знаходяться по АДРЕСА_1 .

Згідно п. п. 14, 15 зазначених договорів земельні ділянки передаються в оренду для: розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Цільове призначення земельної ділянки: землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення (а.с.12-13, 17-18).

Згідно з витягами з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права від 20 лютого 2017 року ОСОБА_1 зареєстрував право оренди земельних ділянок площею 0,05 га та 0,0965 га з кадастровими номерами :02:004:1437 та :02:004:1438 відповідно по АДРЕСА_1 (а.с.16, 21).

Згідно з актом обстеження зазначеної земельної ділянки, складеного 10.03.2017 року заступником міського голови з питань діяльності виконавчих органів Слободянюк М.О., головою постійної депутатської комісії з питань регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища Морозович І.В., начальником земельного відділу міської ради Кирилюком В.В. та спеціалістом першої категорії юридичного відділу міської ради Биченко І.В. земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 огороджена металевою сіткою (а.с.32).

Розпорядженням голови Красилівської РДА від 01.03.2018 року №77/2018-р затверджено акт визначення розміру збитків від 27.02.2018 року. Даним актом встановлено, що земельна ділянка використовувалась ФОП ОСОБА_1 в період з 01.02.2015 року по 31.12.2016 року. Розмір збитків, завданих територіальній громаді відповідно до фактичного використання земельної ділянки, визначається у наступному порядку: мінімальна орендна плата в місяць у 2015 році = 203268,75*3%/12 = 508,00 грн., мінімальна орендна плата в місяць в 2016 році = 291285,95*3%/12 = 728 грн. і складає: 14324,00 грн. (а.с.25).

Прокурор звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 на користь Красилівської міської ради 14324 грн. збитків за безпідставне (без правовстановлюючих документів та без укладення договору оренди) використання земельних ділянок по АДРЕСА_1 за період з 01.02.2015 року по 31.12.2016 рік.

Позовні вимоги мотивував зокрема тим, що ОСОБА_1 на час отримання земельних ділянок здійснював свою діяльність як фізична особа-підприємець.

Як вбачається з матеріалів справи, 27 грудня 2004 року Красилівською РДА було проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.33).

Видами діяльності, які з КВЕД здійснює ФОП ОСОБА_1 - технічне обслуговування та ремонт автомобілів.

ОСОБА_1 з 24.09.2010 року є власником 54/100 частин приміщення адмінбудинку площею 410,9 кв.м., що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.7, 8, 8 зворот).

31 січня 2017 року між ФОП ОСОБА_1 та Красилівською міською радою укладено два договори оренди земельних ділянок з цільовим призначенням для розміщення та експлуатації основних підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості площею 0,0500 га та 0,0965 га по АДРЕСА_1 .

З огляду на вищенаведене, судова колегія приходить до висновку про те, що відповідач за період з 01.02.2015 року по 31.12.2016 рік використовував вказані земельні ділянки саме як фізична особа-підприємець.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що суд першої інстанції помилково розглянув цей спір в порядку цивільного судочинства.

Так, ч.2 ст. 4 ГПК України передбачено, що юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Згідно з п. 15 ч. 1 ст. 20 ГПК України (в редакції на дату подання позову) господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках. зокрема: інші справи у спорах між суб`єктами господарювання.

Відповідно до ст.1 Закону України від 07 лютого 1991 року № 698-ХІІ «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність) (ч.ч. 1, 2 ст. 3 Господарського кодексу України).

Для встановлення факту користування відповідачем земельними ділянками з метою здійснення господарської, зокрема підприємницької діяльності, потрібно встановити факт ведення діяльності ним як фізичною особою - підприємцем на цих земельних ділянках, спрямованої на виготовлення та реалізацію, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру.

Зі змісту позовної заяви, доказів, досліджених судом першої інстанції вбачається, що правовідносини з користування земельними ділянками виникли між Красилівською міською радою та ОСОБА_1 , як фізичною особою - підприємцем.

З урахуванням наведених норм матеріального і процесуального права судова колегія вважає, що правовідносини, які виникли між сторонами у справі, є господарсько-правовими, оскільки наявний спір між Красилівською міською радою та ОСОБА_1 саме як суб`єктом господарювання і цей спір пов`язаний зі здійсненням останнім підприємницької діяльності на спірних земельних ділянках.

З наведеного вбачається, що суд першої інстанцій порушив предметну та суб`єктну юрисдикцію, помилково розглянувши справу в порядку цивільного судочинства.

Подібний правовий висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 686/19389/17 (провадження 14-42цс19).

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 377 ЦПК України порушення правил юрисдикції загальних судів, визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржуване судове рішення підлягає до скасування із закриттям провадження у справі з тих підстав, що зазначений спір не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Керуючись ст.ст. 374, 377, 382, 384, 389, 390 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Хмельницької області задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду від 26 березня 2019 року скасувати.

Провадження у справі за позовом керівника Старокостянтинівської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Красилівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення збитків за безпідставне використання земельної ділянки - закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 січня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай