Справа № 278/3424/18
Провадження №2/278/152/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року Житомирський районний суд Житомирської області в складі: головуючого судді - Зубчук І.В.

секретаря с/з - Яцюрук С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Житомирі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 , третьої особи Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки, -

В С Т А Н О В И В :

У позовній заяві позивач просить:

- визнати недійсним наказ Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №6-5193/14-17-СГ від 21 серпня 2017 року про затвердження документації із землеустрою та надання земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства загальною площею 2,000 га., кадастровий номер :04:000:0732, розташованої за межами населеного Станишівської сільської ради Житомирського району;

- скасувати рішення приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Силіної С.В. про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та їх обмежень №36869236 від 01 вересня 2017 року.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона є членом садово-городнього кооперативу «Ветеран», якій рішенням Житомирської обласної ради від 21 червня 1991 року «Про здійснення земельної реформи в області» надано в користування земельна ділянка площею 0,05 га., що розташована за межами населеного пункту Станишівської сільської ради Житомирського району, біля ЗАТ «Житомирський м`ясокомбінат», якою він користується на даний час. У 2016 році їй відмовлено у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,050 га., яка передана у власність ОСОБА_2 , що є порушенням вимог земельного законодавства про передачу земельних ділянок.

03 січня 2019 року на адресу суду надійшов відзив на позов представника відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області в якому зазначається, що у СГК «Ветеран» відсутні будь-які документи на земельну ділянку. Окрім того при зверненні з даним позовом позивачем не надано належних та допустимих доказів про правомірне користування земельною ділянкою, а рішення про відмову в наданні дозволу на розробку проекту землеустрою було винесено у 2016 році - не оскаржено. У зв`язку з чим просить відмовити в задоволенні позову (а.с.27-29).

Позивач позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник відповідача Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та просив в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, не повідомивши причину неявки. Про час і день розгляду справи повідомлений належним чином. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Представник третьої особи Станишівської сільської ради Житомирського району в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Суд, оцінивши зібрані по справі докази в сукупності, прийшов до висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

03 листопада 2016 року Головним управлінням Держгеокадастру у Житомирській області ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0500 га., оскільки відповідно до даних Публічної карти земельна ділянка, яку позивач бажав отримати у власність є частиною сформованої земельної ділянки з кадастровим номером :04:000:0732 (а.с.9), яке нею не оскаржувалось.

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №ДКУД від 15 червня 2017 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Житомирського району, за межами населених пунктів Станишівської об`єднаної територіальної громади ОСОБА_2 .

Наказом Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №ДКУД від 21 серпня 2017 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства ОСОБА_2 на території Житомирського району, за межами населених пунктів Станишівської об`єднаної територіальної громади та ОСОБА_2 надано у власність земельну ділянку площею 2,0000 га. (кадастровий номер :04:000:0732) для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення державної власності, розташовану на території Житомирського району, за межами населених пунктів Станишівської об`єднаної територіальної громади (а.с.11).

Згідно з частинами першою, другою статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Згідно зі статтею 7 Земельного Кодексу України 1990 року у постійне або тимчасове користування земля надається, зокрема, громадянам України для городництва.

Згідно п.1 ч.1 ст.11 Земельного Кодексу України у редакції, що існувала на час виникнення спірних правовідносин, до відання районних Рад народних депутатів у галузі регулювання земельних відносин на їх території належить передача земельних ділянок у власність, надання їх у користування у порядку, встановленому статтями 17 і 19 цього Кодексу. Таким чином, приписами даної правової норми визначено, що надання районними Радами земельних ділянок у користування здійснюється у порядку, що встановлений ст.19 цього Кодексу.

Згідно ч.3 ст.19 ЗК України районні, міські, в адміністративному підпорядкуванні яких є район, Ради народних депутатів надають земельні ділянки за межами населених пунктів: із земель запасу для сільськогосподарського використання; із земель лісового і водного фонду у випадках, передбачених статтями 77 і 79 цього Кодексу; для ведення селянського (фермерського) господарства, у разі відмови в наданні земельної ділянки сільською, селищною Радою народних депутатів.

Згідно ч.ч.2, 7, 16, 17, 19 ст.19 ЗК України надання земельних ділянок здійснюється за проектами відведення цих ділянок. Проект відведення земельної ділянки погоджується з власником землі або землекористувачем та подається до сільської, селищної, міської Ради народних депутатів, яка розглядає його у місячний строк і в межах своєї компетенції приймає рішення про надання земель. Якщо надання земельної ділянки провадиться районною, обласною Радою народних депутатів або Верховною Радою України, сільська, селищна, міська Рада народних депутатів свій висновок подає до районної, міської, в адміністративному підпорядкуванні якої є район, ОСОБА_2 народних депутатів. Районна (міська) Рада народних депутатів приймає у місячний строк рішення про надання земельної ділянки, а по проекту, за яким надання ділянки провадиться обласною Радою народних депутатів або Верховною Радою України, подає свій висновок до обласної Ради народних депутатів. Таким чином, як випливає із приписів даної правової норми, надання земельних ділянок в користування здійснюється за проектом відведення цих ділянок, який розглядається відповідною радою та яка приймає рішення саме про надання земельної ділянки.

Як визначено ч.1 ст.22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право.

Згідно з ч.1 ст.23 вищевказаного кодексу право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Згідно ст.24 Земельний кодекс України право тимчасового користування землею, в тому числі і на умовах оренди, оформляється договором. Форма договору і порядок його реєстрації встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом (ч.7 ст.81 ЦПК України).

Отже, позивачем не надано підтвердження факту членства у садово-городницькому кооперативі «Ветеран» та відповідного рішення органу місцевого самоврядування про передачу йому у користування земельної ділянки для ведення городництва. Також потрібно зазначити, що отримавши рішення Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області про відмову у задоволенні заяви про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства, площею 0,050 га. ОСОБА_3 дане рішення не оскаржувалось.

Суд не приймає як належний та допустимий доказ надане суду рішення виконавчого комітету Станишівської сільської ради Житомирського району №115 від 13 березня 2000 року «Про виділення земельних ділянок громадянам для ведення городництва» та договір на право тимчасового користування землею укладений 14 березня 2000 року між Станишівською сільською радою Житомирського району та ОСОБА_1 , оскільки вказане рішення Станишівської сільської ради Житомирського району містить пункт 1 відповідно до якого вирішено: виділити громадянам городникам товариства «Ветеран» (згідно додатку) із земель запасу, земельні ділянки для ведення городництва в тимчасове користування на умовах оренди строком на 25 років з правом продовження в межах міста Житомира в районі біля м`ясо комбінату, про те додатку до вказаного рішення суду не надано. Окрім того наданий суду договір на право тимчасового користування землею від 14 березня 2000 року містить виправлення, а план тимчасового користування не дає змоги ідентифікувати земельну ділянку та місце її розташування, що позбавляє суд можливості дійти до висновку, що земельна ділянка, яка зі слів позивача, передана їй у тимчасове користування в подальшому передана ОСОБА_2 . Також доказі про реєстрацію зазначеного договору, як того вимагає ст.24 Земельний кодекс України суду не надано.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, оцінивши зібрані у справі докази, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Керуючись ст.ст.7, 17, 19, 22, 23 Земельного Кодексу України (в ред.1990 року), ст.ст.2, 4, 17, 19, 81, 206, 258, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, ОСОБА_2 , третьої особи Станишівської сільської ради Житомирського району Житомирської області про визнання недійсним наказу Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області, скасування рішення про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки відмовити.

Рішення може бути оскаржене, шляхом подання апеляційної скарги до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклик) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 20 листопада 2020 року.

Суддя: І. В. Зубчук