Постанова

Іменем України

18 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 761/6438/18

провадження № 61-4387св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Інвест Хаус»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Яворського М. А., Кашперської Т. Ц., Фінагеєва В. О.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» (далі - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») про визнання кредитного договору виконаним та зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що 24 листопада 2010 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ним було укладено кредитний договір № 208/2010, відповідно до якого він отримав кредит у розмірі 97 687,00 грн на строк до 24 листопада 2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3 % річних.

На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 24 листопада 2010 року між сторонами було укладено договір застави транспортного засобу № 208/2010/S-1, відповідно до пункту 1.1 якого ОСОБА_1 (заставодавець) передає ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (заставодержателю) в заставу транспортний засіб «Mitsubishi Galant», 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року у справі № 363/3176/15-ц позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитом у розмірі 39 106,38 грн та на користь держави судовий збір у сумі 391,06 грн.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року. Судове рішення суду набрало законної сили.

На виконання зазначеного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року ОСОБА_1 14 січня 2016 року сплатив на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 39 106, 38 грн.

19 серпня 2016 року постановою державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області (далі - Вишгородське РВ ДВС ГТУЮ у Київській області) відкрито виконавче провадження № 51963577 з виконання виконавчого листа № 363/3176/15-ц, виданого 30 грудня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитом у розмірі 39 106,38 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09 березня 2017 року зобов`язано державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області закінчити виконавче провадження № 51963577 згідно з виконавчим листом Вишгородського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року № 363/3176/15-ц у зв`язку зі сплатою заборгованості відповідно до рішення суду.

29 березня 2017 року головним державним виконавцем Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову № 51963577 про зняття арешту з усього майна, що належить боржнику ОСОБА_1

28 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» із заявою про надання довідки про повне виконання зобов`язань за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010.

Листом від 26 січня 2018 року № 08/1262 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відмовило ОСОБА_1 у видачі довідки про повне виконання зобов`язань.

Оскільки він не має заборгованості перед ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк», а відповідач неправомірно відмовляє у видачі необхідної йому довідки, він змушений звернутися до суду за захистом свого порушеного права.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просив суд:

- визнати зобов`язання за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010 виконаними у повному обсязі;

- зобов`язати ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» видати йому довідку про повне виконання зобов`язань за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010;

- зобов`язати ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» зняти приватне обтяження транспортного засобу «Mitsubishi Galant», 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, накладеного на підставі договору застави транспортного засобу від 24 листопада 2010 року № 208/2010/S-1.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2018 року у складі судді Кондратенко О. О. позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано зобов`язання за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010, укладеним між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 , виконаними у повному обсязі у зв`язку зі сплатою заборгованості відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року.

Зобов`язано ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» видати ОСОБА_1 довідку про повне виконання зобов`язань за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010.

Зобов`язано ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» зняти приватне обтяження транспортного засобу «Mitsubishi Galant», 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, накладене на підставі договору застави транспортного засобу від 24 листопада 2010 року № 208/2010/S-1.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішення суду мотивоване тим, що позивач та його представник довели належними, допустимими та достатніми доказами внесення ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 39 106,38 грн саме на виконання рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року.

Крім того, постановою головного державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 29 березня 2017 року № 51963577 знято арешт з усього майна, яке належить боржнику ОСОБА_1 , а постановою головного державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області від 24 квітня 2017 року № 51963577 закінчено виконавче провадження з виконання виконавчого листа № 363/3176/15-ц, виданого 30 грудня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитом у розмірі 39 106, 38 грн, з підстав добровільної сплати ОСОБА_1 14 січня 2016 року коштів в розмірі 39 106, 38 грн на користь стягувача.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року апеляційну скаргу ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» задоволено.

Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2018 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що заборгованість за кредитним договором ОСОБА_1 на момент звернення до суду з цим позовом повністю не погашена, підстав для зняття обтяження транспортного засобу, що є предметом застави, немає.

Так, ОСОБА_1 сплатив заборгованість за кредитним договором станом на 15 липня 2015 року, а не станом на день здійснення ним платежу, незважаючи на те, що йому достовірно було відомо, що сума заборгованості на день сплати є більшою у зв`язку із застосуванням санкцій, передбачених пунктом 4 кредитного договору.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та її доводів

У касаційній скарзі, поданій у березні 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 просив суд скасувати постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року, а рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2018 року залишити в силі, обґрунтовуючи свою вимогу порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що оскаржувана постанова апеляційного суду винесена без всебічного та повного з`ясування фактичних обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року у справі № 363/3176/15-ц стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № MBSRDM1A9E706944 у розмірі 39 106,38 грн.

На виконання вказаного судового рішення ОСОБА_1 сплатив на користь банку 39 106,38 грн, що підтверджується копією квитанції ві 14 січня 2016 року № 1486545.

За таких обставин позичальник виконав свої зобов`язання за кредитним догвором, що узгоджується із частиною першою статті 527 ЦК України.

У такому випадку наявні підстави для застосування до спірних правовідносин положень статті 545 ЦК України, що не було враховано апеляційним судом.

Надходження касаційної скарги до Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду від 09 квітня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року, витребувано справу № 761/6438/18 із Шевченківського районного суду міста Києва.

Ухвалою Верховного Суду від 05 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Короткий зміст позиції інших учасників справи

Відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до суду не подавало.

Фактичні обставини справи

24 листопада 2010 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 208/2010, відповідно до умов якого він отримав кредит у розмірі 97 687,00 грн на строк до 24 листопада 2016 року зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 3 % річних (а. с. 6-13).

24 листопада 2010 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ОСОБА_1 укладено договір застави транспортного засобу № 208/2010/S-1, відповідно до умов пункту 1.1 якого на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором та додаткових договорів до нього, які можуть бути укладені в майбутньому, та зобов`язань, які випливають з цього договору, ОСОБА_1 (заставодавець) передав ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» (заставодержателю) в заставу транспортний засіб «Mitsubishi Galant», 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , реєстраційний номер НОМЕР_2 (а. с. 14-17).

Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року у справі № 363/3176/15-ц позов ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково, стягнено солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованість за кредитом у розмірі 39 106,38 грн та на користь держави судовий збір у сумі 391,06 грн (а. с. 19-21).

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року відмовлено у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року. Судове рішення суду набрало законної сили (а. с. 26-27).

30 грудня 2016 року Вишгородський районний суд Київської області видав виконавчий лист № 363/3176/15-ц про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованості за кредитом у розмірі 39 106, 38 грн (а. с. 22-23).

На виконання зазначеного рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року ОСОБА_1 14 січня 2016 року сплатив на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» 39 106,38 грн, що підтверджується копією квитанції № 148645 (а. с. 31).

19 серпня 2016 року постановою державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження № 51963577 з виконання виконавчого листа № 363/3176/15-ц, виданого 30 грудня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитом у розмірі 39 106,38 грн.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09 березня 2017 року, скаргу ОСОБА_3 , який діяв в інтересах ОСОБА_1 , задоволено та ухвалено зобов`язати державного виконавця Вишгородського районного відділу державної виконавчої служби Київської області закінчити виконавче провадження № 51963577 згідно з виконавчим листом Вишгородського районного суду Київської області від 30 грудня 2015 року № 363/3176/15-ц у зв`язку зі сплатою заборгованості відповідно до рішення суду (а. с. 28-30).

29 березня 2017 року головним державним виконавцем Вишгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову № 51963577 про зняття арешту з усього майна, що належить боржнику ОСОБА_1

24 квітня 2017 року головним державним виконавцем Вишгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області винесено постанову № 51963577 про закінчення виконавчого провадження з виконання виконавчого листа № 363/3176/15-ц, виданого 30 грудня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області на солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитом у розмірі 39 106,38 грн, саме з підстав сплати 14 січня 2016 року коштів в розмірі 39 106,38 грн на користь стягувача (ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк») в самостійному порядку, відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 09 березня 2017 року.

28 грудня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» із заявою про надання довідки про повне виконання зобов`язань за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010.

Відповідно до пункту 3.1.3 кредитного договору від 24 листопада 2010 року № 208/210 просив видати протягом п`яти робочих днів довідку про повне виконання його зобов`язань за вказаним договором (а. с. 37).

Листом уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від 26 січня 2018 року за № 08/1262 ОСОБА_1 повідомлено про неможливість надати запитувану ним довідку, оскільки вказана довідка може бути видана лише у випадку повного погашення заборгованості за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010, яка станом на 24 січня 2018 року становить 81 369,61 грн (а. с. 38-39).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній до набрання чинності Законом України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ») передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

За змістом статті 400 ЦПК України визначено, що під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, і застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої, четвертої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального права з урахуванням норм статті 400 ЦПК України, колегія суддів вважає, що постанова Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року не відповідає зазначеним вимогам цивільного процесуального законодавства України.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України).

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Судами встановлено, що ОСОБА_1 належним чином не виконував своїх зобов`язань за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010, яким йому надано кредит строком до 24 листопада 2016 року. У зв`язку із цим у липні 2015 року банк звернувся до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості за кредитом, процентів за користування коштами, комісії та пені з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року у справі № 363/3176/15-ц за позовом ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором підтверджено наявність грошового зобов`язання позичальника перед банком та його порушення.

Зазначене судове рішення набрало законної сили 08 грудня 2015 року.

Відповідно до висновків, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14?10цс18), від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13 (провадження № 14-154цс18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 202/4494/16-ц (провадження № 14-318цс18), якщо банк використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, що залишилася несплаченою, а також сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, то такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом. Кредитодавець втрачає право нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку у разі пред`явлення вимоги до позичальника про дострокове погашення боргу на підставі статті 1050 ЦК України. Разом з тим права та інтереси кредитодавця в таких правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Звернувшись до суду з позовом у справі № 363/3176/15-ц, банк таким чином змінив строк виконання основного зобов`язання відповідно до вимог статті 1050 ЦК України та фактично зафіксував розмір існуючої у ОСОБА_1 заборгованості. Відповідно до рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року ця заборгованість складається із заборгованості за кредитом у розмірі 37 979,00 грн та відсотків за користування кредитом у розмірі 1 127,38 грн, а разом заборгованість становить 39 106,38 грн.

На підставі рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року 30 грудня 2015 року ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» видано виконавчий лист № 363/3176/15-ц, у серпні 2016 року його пред`явлено до примусового виконання.

19 серпня 2016 року постановою державного виконавця Вишгородського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області відкрито виконавче провадження № 51963577 з виконання виконавчого листа № 363/3176/15-ц, виданого 30 грудня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області щодо солідарного стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитом у розмірі 39 106,38 грн.

Судами встановлено, і не спростовано матеріалами справи, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року добровільно виконано ОСОБА_1 14 січня 2016 року, тобто до відкриття виконавчого провадження.

Згідно з постановою від 24 квітня 2017 року про закінчення виконавчого провадження ВП № 51963577, винесеною головним державним виконавцем Вишгородського районного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 363/3176/15-ц, виданого 30 грудня 2016 року Вишгородським районним судом Київської області про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» заборгованості за кредитом у розмірі 39 106,38 грн, закінчено, оскільки борг у сумі 39 106,38 грн на користь ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» повністю сплачений, арешт з нерухомого майна ОСОБА_1 , накладений органом державної виконавчої служби, знято.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19) на підставі правового аналізу статей 526, 599, 611, 625 ЦК України зроблено правовий висновок про те, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 04 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18).

Право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову.

Стягнення сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, витікає вже не з кредитних правовідносин сторін, які припинились в момент погашення заборгованості, а із прострочення виконання іншого грошового зобов`язання, встановленого судовим рішенням.

Враховуючи викладене, у зв`язку з тим, що ОСОБА_1 виконав судове рішення у справі № 363/3176/15-ц, яке набрало законної сили 08 грудня 2015 року, лише 14 січня 2016 року, то кредитор мав право на стягнення з нього компенсаційних сум відповідно до частини другої статті 625 ЦК України.

Проте, зі змісту листа уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» від 26 січня 2018 року № 08/1262 відомо, що заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010 станом на 24 січня 2018 року складала 81 369,61 грн, з яких:

заборгованість за кредитом - 17 118,18 грн;

заборгованість за відсотками - 1 123,52 грн;

комісія - 10 745,57 грн;

пеня - 52 382,34 грн.

Тобто після звернення до суду у липні 2015 року з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про солідарне стягнення заборгованостість за кредитним договором у розмірі 73 798,01 грн ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» продовжувало нараховувати ОСОБА_1 заборгованість відповідно до умов кредитного договору.

При цьому вимогу про застосування санкцій, передбачених статтею 625 ЦК України, у зв`язку із простроченням виконання судового рішення у справі № 363/3176/15-ц ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» до суду не заявляло, такий позов не подано.

Суд першої інстанції, встановивши, що позивач сплатив кошти, які були стягнені судовим рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 23 листопада 2015 року в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» за кредитним договором від 24 листопада 2010 року № 208/2010, а отже, виконав зобов`язання у повному обсязі, дійшов правильного висновку про наявність підстав для зобов`язання ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» видати позивачу довідку про повне виконання зобов`язань за кредитним договором та зняти приватне обтяження транспортного засобу «Mitsubishi Galant», 2009 року випуску, кузов № НОМЕР_1 у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, накладеного на підставі договору застави транспортного засобу від 24 листопада 2010 року № 208/2010/S-1.

Натомість апеляційний суд помилково скасував законне і обгрунтоване рішення суду першої інстанції.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Статтею 413 ЦПК України передбачено, що суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Щодо розподілу судових витрат

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, що якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Зважаючи на те, що касаційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, сплачений за її подання судовий збір у розмірі 4 228,80 грн підлягає стягненню з ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь заявника.

Керуючись статтями 141, 400, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Київського апеляційного суду від 17 грудня 2018 року скасувати, рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 24 травня 2018 року залишити в силі.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений за подання касаційної скарги, у розмірі 4 228 (чотири тисячі двісті двадцять вісім) грн 80 коп.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк