Справа № 2-942/10
Провадження № 22-ц/801/509/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач :Рибчинський В. П.
УХВАЛА

29 січня 2020 рокуСправа № 2-942/10м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Рибчинського В. П.,

вирішуючи питання щодо відкриття апеляційного провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на постанову державного виконавця про відновлення виконавчого провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року, -

в с т а н о в и в :

До Вінницького апеляційного суду надійшла зазначена справа з апеляційною скаргою ОСОБА_2 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року.

В апеляційній скарзі заявником ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції з тих підстав, що ухвала місцевого суду постановлена 28 листопада 2019 року, її копія отримана представником ОСОБА_2 10 грудня 2019 року, а 23 грудня 2019 року представником подано апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду, тобто протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду, в межах строку встановленого частиною другою статті 354 ЦПК України.

У той же час, ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , повернуто представнику, оскільки вона не є адвокатом, а тому не мала права на подання апеляційної скарги. Про повернення апеляційної скарги заявник дізнався 17 січня 2020 року від представника, а 21 січня 2020 року ним подано повторно апеляційну скаргу.

Ознайомившись із апеляційною скаргою, суд вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції підлягає поновленню, а апеляційна скарга залишенню без руху з таких підстав.

Згідно з статтею 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду; 2) на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Зі справи видно, що ухвала місцевого суду (вступна та резолютивна частини) постановлена 28 листопада 2019 року /т.2 а. с. 193/, а її повний текст складено 29 листопада 2019 року /т.2 а.с. 196/, копію ухвали отримано представником ОСОБА_2 10 грудня 2019 року /т.3 а.с. 128-130/, а 23 грудня 2019 року представником подано апеляційну скаргу на ухвалу місцевого суду /т.3 а. с. 115/, тобто протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали суду, в межах строку встановленого частиною другою статті 354 ЦПК України.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 03 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , повернуто представнику, оскільки вона не є адвокатом, а тому не мала права на подання апеляційної скарги /т.3 а. с. 141/.

Вирішуючи питання щодо поважності причин пропуску заявником строку на апеляційне оскарження ухвали місцевого суду суд апеляційної інстанції враховує наступне.

Відповідно до частини другої статті 60 ЦПК України під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Окрім цього, провадження у цій справі розпочато за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів у вересні 2010 року, тобто до 30 вересня 2016 року, дня набрання чинності Законом України «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)», а апеляційна скарга подана у межах виконавчого провадження як завершальної стадії судового процесу і примусового виконання судових рішень, тому представництво інтересів у цій справі може здійснювати не лише адвокат, але й інший представник відповідно до вимог процесуального закону.

Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (§ 59 рішення ЄСПЛ у справі «De Geouffre de la Pradelle v. France» від 16 грудня 1992 року, заява № 12964/87).

Таким чином, враховуючи, що дана справа є малозначною, ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , вперше апеляційну скаргу подано з дотриманням строків, передбачених частиною другою статті 354 ЦПК України, відтак суд апеляційної інстанції вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_2 є поважними.

Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

З огляду на наведене, пропущений строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції слід поновити ОСОБА_2 ..

У той же час, заявником всупереч пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору встановлюється Законом України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року N 3674-VI (із змінами і доповненнями) (далі Закон № 3674-VI).

Відповідно до пункту 9 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI, в редакції чинній на дату подання апеляційної скарги, за подання до суду апеляційної скарги на ухвалу суду фізичною особою ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Провадження стосовно виконання судових рішень є завершальною й невід`ємною частиною (стадією) судового провадження в конкретній справі, у якій провадження за скаргою не відкривається. За подання позовної заяви позивачем сплачено відповідний судовий збір. У розділі VII ЦПК України та в Законі України «Про судовий збір» не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС позивачем, який є стягувачем. Таке врегулювання є логічним з урахуванням того, що виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду, а позивачем уже сплачено судовий збір при зверненні до суду з позовом, або він мав пільги зі сплати такого збору.

Разом з тим частина друга статті 3 Закону України «Про судовий збір» не передбачає звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

Крім того, у статті 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає пільги зі справляння судового збору для певних осіб за визначеними категоріями справ чи процесуальних дій, відсутні пільги щодо сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

З урахуванням визначення стадії виконання судового рішення як завершальної стадії судового провадження, суд за результатами розгляду скарги постановляє ухвалу. Відповідно до підпункту 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду юридичною особою або фізичною особою - підприємцем судовий збір становить 1 розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а в разі подання таких скарг фізичною особою судовий збір становить 0,2 розміру розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, за подання до суду апеляційної та касаційної скарги на ухвалу суду, заяви про приєднання до такої скарги особою, яка не належить до категорії осіб, які звільнені від сплати судового збору або стосовно яких законодавцем прямо встановлені пільги щодо сплати судового збору, судовий збір сплачується у розмірі, передбаченому підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону № 3674-VI у редакції, що була чинною на час подання відповідної скарги.

Такі висновки викладені й у постановах Великої Палати Верховного Суду від 14 березня 2018 року у справі № 660/612/16-ц (провадження № 14-19цс18), від 29 травня 2018 року у справі № 915/955/15 (провадження № 12-66гс18), у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 20 червня 2018 року у справі №752/7347/16-ц (провадження № 61-10168сво18), у постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 25 жовтня 2018 року (провадження № 61-19821ск18).

Таким чином, ОСОБА_2 слід сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на ухвалу місцевого суду в розмірі 420,40 грн.

Реквізити для оплати судового збору: отримувач коштів УК у м.Вінниці/м.Вінниця/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38054707, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0002856, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

Ураховуючи викладене, оскільки апеляційна скарга ОСОБА_2 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року не в повній мірі відповідає вимогам Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне надати заявнику строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги, а саме надання доказу про сплату судового збору.

Керуючись статтями 127, 136, 356, 357, 389 ЦПК України, -

у х в а л и в :

Клопотання ОСОБА_2 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження ухвали Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 28 листопада 2019 року у даній справі залишити без руху.

Надати заявнику строк для усунення недоліків поданої апеляційної скарги протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали. У разі невиконання вимог ухвали, скарга буде вважатися неподаною і повернута заявнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя В. П. Рибчинський