Справа № 212/234/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

заочне

23 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Чорного І.Я.,

з участю секретаря Поперечної А.С.,

представника позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі суду міста Кривого Рогу цивільну справу в порядку загального позовного провадження за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики, -

В С Т А Н О В И В :

в січні 2019 року позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.02.2019 року відкрито провадження у справі та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 24.05.2019 року підготовче судове засідання закрито, справу призначено до судового розгляду.

На підтвердження позовних вимог позивач вказав, що 18 квітня 2018 року між сторонами було укладено договір позики, згідно якого відповідач отримала від позивача позику у сумі 2000,00 доларів США.. Відповідач зобов`язалася повернути позику визначену договором у строк до 01 грудня 2018 року. Отримання грошових коштів відповідачкою підтверджено її підписом у договорі позики. Взяті на себе зобов`язання відповідачка не виконала, грошові кошти у передбачений договором строк 01 грудня 2018 року не повернула. Причиною спору між сторонами стало невиконання відповідачкою у добровільному порядку свого обов`язку з повернення грошових коштів на підставі договору у визначений строк, а тому позивач просить суд стягнути з відповідачки суму боргу за договором позики від 18 квітня 2018 року у розмірі 2000 доларів США, що по курсу валют НБУ станом на 03 січня 2018 року становить 55020,00 грн. та витрати по справі.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідачка, будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась, причини своєї неявки суду не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, а тому суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній доказів (ухвалити заочне рішення).

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, прийшов до наступного.

Судом встановлено, що 18 квітня 2018 року ОСОБА_2 було надано в борг ОСОБА_3 грошові кошти (позика) у розмірі 2000 доларів США, які відповідач зобов`язалася повернути позивачу в строк до 01 грудня 2018 року, що підтверджується розпискою.

Вищевказаний договір позики (розписка) підписаний відповідачкою, отже між сторонами було досягнуто згоди стосовно всіх істотних умов договору позики, що свідчать про укладення такого договору відповідно до вимог ст. 1046 ЦК України

Оригінал розписки під час розгляду справи був наданий представником позивача та досліджений судом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Згідно ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі та на підтвердження укладення договору та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

Як слідує зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 527 ЦК України, передбачено зобов`язання боржника виконати свій обов`язок, а кредитора - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, а також право кожної із сторін у зобов`язанні вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Крім того, відповідно до ч.ч. 2-3 ст. 545 ЦК України, якщо боржник видав кредиторові борговий документ, кредитор, приймаючи виконання зобов`язання, повинен повернути його боржникові. У разі неможливості повернення боргового документа кредитор повинен вказати про це у розписці, яку він видає. Наявність боргових документів у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку.

Отже факт знаходження боргового документу - оригіналу розписки у позивача ОСОБА_2 , свідчить про невиконання із сторони відповідачки ОСОБА_3 своїх боргових зобов`язань.

Відповідна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 11 листопада 2015 року у справі №6-1967цс15. В цій постанові зазначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України, може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми та дату отримання коштів.

Розписка, як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг із зобов`язанням її повернення та дати отримання коштів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленої в постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-79цс14, договір позики є укладеним з моменту передання грошей; складанню розписки має передувати факт передачі коштів у борг. Факт передання коштів повинен бути підтверджений розпискою.

На підставі наведеного, суд приходить до висновку про доведений факт щодо наявності заборгованості по договору позики (розписки) від 18 квітня 2018 року із сторони ОСОБА_3 перед ОСОБА_2 .. Відповідачка грошові кошти у повному обсязі позивачу не повернула, а тому суд прийшов до висновку, що основний борг по договором позики (розпискою) складає 2000 доларів США зазначених в розписці.

Згідно довідки № 425 від 04.01.2019 року виданою Криворізьким регіональним відділенням АТ «Райффайзен Банк Аваль», курс валют НБУ станом на 04.01.2019 року становить 27,51 грн. за 1 долар США.

Таким чином заборгованість відповідачки перед позивачем на день звернення з позовом до суду становить 55020,00 грн. (2000 доларів США х 27,51 грн. = 55020,00 грн), які необхідно стягнути з відповідачки ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 ..

Крім того, позивач просить стягнути з відповідачки витрати по справі: сплачений судовий збір 768,40 грн. та витрат на професійну правову допомогу у сумі 2900,00 грн.

Згідно до ч.2 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Частиною 3 статті 137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підтвердження понесених витрат для надання правничої допомоги, позивачем надано копію договору про надання правової допомоги № 5-ф/19 від 25.01.2019 року, копію акту приймання-передачі наданих послуг № 1 від 23.01.2020 року та копію платіжного доручення № 2PL920841 від 11.12.2019 року, тому суд вважає, що зазначена сума підлягає стягненню з відповідача.

Також, суд виходячи з положень ст.141 ЦПК України, стягує з відповідача судові витрати, які складаються з судового збору у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 268-226, 280-282 ЦПК України, ст.ст. 526,530,533,536,625,1046,1047,1049 ЦК України, -

У Х В А Л И В :

позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 55020 (п`ятдесят п`ять тисяч двадцять) грн. боргу за договором позики.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судовий збір в сумі 768,40 грн. та 2900 грн. витрат на правничу допомогу.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з часу його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення виготовлено 31 січня 2020 року.

Суддя: І. Я. Чорний