Ухвала

27 січня 2020 року

м. Київ

справа № 758/8201/18

провадження № 61-18748св19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув заяву ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про відвід суддів: Кузнєцова Віктора Олексійовича, Ігнатенка Вадима Миколайовича, Жданової Валентини Сергіївни, Карпенко Світлани Олексіївни, Тітова Максима Юрійовича, у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про зобов'язання вчинити дії, за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» на рішення Подільського районного суду міста Києва у складі судді Ларіонової Н. М. від 06 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду у складі колегії суддів: Верланова С. М., Мережко М. В., Савченка С. І., від 19 вересня 2019 року

ВСТАНОВИВ :

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства (далі - ПАТ) «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» про зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Подільського районного суду міста Києва від 06 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 19 вересня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

У жовтні 2019 року ПАТ «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 22 жовтня 2019 року справу призначено судді-доповідачеві Кузнєцову В. О.; судді, які входять до складу колегії: Жданова В. С., Ігнатенко В. М.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк».

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 січня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві Кузнєцову В. О.; судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Карпенко С. О.

Ухвалою Верховного Суду від 15 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Протоколом автоматизованого визначення складу колегії від 15 січня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві Кузнєцову В. О.; судді, які входять до складу колегії: Жданова В. С., Ігнатенко В. М., Карпенко С. О., Тітов М. Ю.

На підставі повідомлення судді Кузнєцова В. О. від 20 січня 2020 року, у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Жданової В. С., призначений повторний автоматизований розподіл судової справи.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2020 року справу призначено судді-доповідачеві Кузнєцову В. О.; судді, які входять до складу колегії: Ігнатенко В. М., Карпенко С. О., Стрільчук В. А., Тітов М. Ю.

20 січня 2020 року до Верховного Суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддів: Кузнєцова В. О., Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. з тих підстав, що вони не є об`єктивно та суб`єктивно безсторонніми і неупередженими щодо вирішення цього спору, оскільки від моменту відкриття касаційного провадження до призначення справи до розгляду у судовому засіданні пройшло менше ніж три місяці.

Крім того, вважав підставою відводу суддів порушення порядку визначення суддів для розгляду цієї справи, оскільки протоколи автоматичного розподілу справи від 22 жовтня 2019 року та 15 січня 2020 року не були оприлюднені на веб-порталі «Судова влада України».

Згідно з частинами другою та третьою статті 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу, він вирішує питання про зупинення провадження у справі. У такому випадку вирішення питання про відвід судді здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Ухвалою Верховного Суду від 22 січня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Кузнєцова В. О., Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. визнано необґрунтованою і передано для вирішення зазначеного питання у порядку, передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України, іншому судді.

24 січня 2020 року згідно з протоколом автоматизованого розподілу заяву ОСОБА_1 про відвід суддів передано на розгляд судді Верховного Суду Білоконь О. В.

Заява ОСОБА_1 про відвід суддів Верховного Суду: Кузнєцова В. О., Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. не підлягає задоволенню з огляду на таке.

За приписами частини першої статті 6 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Європейський суд з прав людини вказав, що наявність безсторонності відповідно до пункту першого статті 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Відповідно до об`єктивного критерію визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності. Стосовно суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного. Стосовно об`єктивного критерію, то це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (Білуха проти України, N 33949/02, § 49-52, від 09 листопада 2006 року).

Підстави для відводу судді визначено статтею 36 ЦПК України.

Відповідно до положень частин четвертої, п'ятої статті 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо було порушено порядок визначення судді для розгляду справи та є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді. Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених статтею 37 цього Кодексу.

Згідно із пунктом 3 статті 15 Закону України «Про судоустрій і статус судів» та статті 14 ЦПК України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна (автоматизована) система (далі - ЄСІТС).

Однією зі складових підсистем ЄСІТС є модуль автоматизованого розподілу справ.

Згідно з пунктом 3.1. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України від 26 листопада 2010 року (у редакції від 12 квітня 2018 року) № 30, до підключення до модуля автоматизованого розподілу справ та інших підсистем, використання яких є обов`язковим для його роботи в судах, застосовуються норми Положення про автоматизовану систему документообігу суду у редакції, затвердженій рішенням Ради суддів України від 15 вересня 2016 року, та Засади використання автоматизованої системи документообігу суду, затверджені рішенням зборів суддів відповідного суду.

Згідно з частиною 5 розділу ХІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Верховний Суд створюється на матеріально-технічній базі Верховного Суду України, Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, Вищого господарського суду України, Вищого адміністративного суду України, отже для забезпечення роботи діяльності Касаційного цивільного суду використовується програмне забезпечення, яке передане з Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ до Верховного Суду.

Підключення Касаційного цивільного суду до модулю автоматизованого розподілу, як складової ЄСІТС, забезпечення автоматизованого розподілу здійснюється Автоматизованою системою документообігу з використанням програмного забезпечення, розробленого адміністратором для Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Крім того, відповідно до Регламенту інформаційного наповнення офіційного веб-порталу «Судова влада України» затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 17 лютого 2014 року № 30, статуту державного підприємства «Інформаційні судові системи», затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 21 липня 2016 року № 141, державне підприємство «Інформаційні судові системи» є адміністратором веб-порталу «Судова влада України», який виконує технічний контроль та обслуговування апаратного та програмного забезпечення, завдяки якому функціонує веб-портал, відповідає за безперервне функціонування веб-порталу, своєчасне розміщення поданої інформації на веб-сайті, своєчасне виявлення несправностей у роботі програмного та апаратного забезпечення веб-серверу та їх усунення, а також виконує інші завдання.

За відсутності в матеріалах справи відомостей щодо порушення порядку визначення суддів для розгляду цієї справи, зазначені у заяві про відвід суддів доводи є необґрунтованими.

В матеріалах касаційного провадження містяться вказані протоколи автоматизованого розподілу, якими визначено склад колегії суддів для розгляду цієї справи. При цьому заявник не позбавлений можливості ознайомитись з ними відповідно до статті 43 ЦПК України.

Вивчивши матеріали касаційного провадження, вважаю, що підстав для задоволення заяви про відвід суддів Верховного Суду: Кузнєцова В. О., Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Карпенко С. О., Тітова М. Ю. немає, оскільки доводи заявника не свідчать про існування обставин передбачених статтями 36, 37 ЦПК України, які є підставами для відводу судді.

Крім того, суддя Жданова В. С. відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 20 січня 2020 року не входить до складу колегії суддів, визначеної для розгляду цієї справи, тоді як за змістом статті 36 ЦПК України відводу підлягає суддя, який розглядає справу.

Керуючись статтями 36, 37, 40 ЦПК України,Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 про відвід суддів: Кузнєцова Віктора Олексійовича, Ігнатенка Вадима Миколайовича, Жданової Валентини Сергіївни, Карпенко Світлани Олексіївни, Тітова Максима Юрійовича, у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Діамантбанк» про зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь