Справа № 353/802/20
Провадження № 2/353/340/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Луковкіної У.Ю.,

з участю секретаря судового засідання - Мороз М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Тлумач цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за законом,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на земельні ділянки загальною площею 0,610 га та 0,611 га, у відповідності до Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014684 та серії ІФ № 014689 від 10.12.2003 року, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка в свою чергу успадкувала земельну ділянку після смерті чоловіка ОСОБА_5 . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона позбавлена можливості оформити спадщину на спадкове майно на своє ім`я, у зв`язку з тим, що у Державних актах на право власності на земельну ділянку проведено виправлення прізвищ власників, а саме з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_4 », яке не було завірене у встановленому законом порядку. А тому, також просила суд при прийнятті рішення врахувати обставини та докази по справі, які стверджують факт приналежності її покійним батькам Державних актів на право власності на земельну ділянку.

15.09.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

23.10.2020 року ухвалою Тлумацького районного суду Івано-Франківської області відмовлено у прийнятті заяв відповідачів про визнання позову, закрито підготовче провадження у справі та справу призначено до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, однак у позовній заяві просила справу розглянути у її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, до суду подали письмові заяви, у яких просили справу розглядати у їх відсутності.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014684 від 10.12.2003 року ОСОБА_5 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,610 га, призначеня для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 9). Також згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014689 від 10.12.2003 року ОСОБА_4 на праві власності належала земельна ділянка площею 0,611 га, призначеня для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області (а.с. 10).

Згідно копії повторного свідоцтва про шлюб ОСОБА_5 та ОСОБА_4 з 15.02.1976 року перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 15). Позивачка являється донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 16). 24.02.1979 року позивачка зареєструвала шлюб з ОСОБА_8 та після державної реєстрації шлюбу їй було присвоєно шлюбне прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с. 17). Також у ОСОБА_5 та ОСОБА_4 був спільний син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 71 зворот, 86).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 (батько) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4). ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 (мати) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 3).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

Після смерті ОСОБА_5 (батько) спадщину в порядку спадкування за законом прийняли його дружина ОСОБА_4 (мати) та син ОСОБА_5 (брат позивачки), успадкувавши належну йому земельну ділянку (по 1/2 частині кожен), оскільки вони на день смерті проживали та були зареєстровані разом зі спадкодавцем по АДРЕСА_1 , що підтверджується копією довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 380 від 02.11.2018 року (а.с. 82).

Спадкова справа після смерті ОСОБА_5 (батько), який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 не заводилась, про що свідчить відповідь Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області № 540/01-16 від 09.10.2020 року (а.с. 54).

Після смерті ОСОБА_4 (мати) спадщину в порядку спадкування за законом прийняли її донька ОСОБА_1 (позивачка), яка у шестимісячний термін звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини (а.с. 78), та син ОСОБА_5 (брат), який на день смерті проживав та був зареєстрований разом зі спадкодавицею по АДРЕСА_1 (копія довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 381 від 02.11.2018 року (а.с. 82 зворот). Таким чином, ОСОБА_1 (позивачка) та ОСОБА_5 (брат позивачки) успадкували по 1/4 частині земельної ділянки, 1/2 частину якої мати ще за життя успадкувала після смерті чоловіка, а також успадкували по 1/2 частині належної матері на власності земельної ділянки.

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 776 від 30.07.2008 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_4 (а.с. 78-95), з якої вбачається, що ОСОБА_4 (мати) та ОСОБА_5 (брат позивачки) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 (батько), а ОСОБА_1 (позивачка) та ОСОБА_5 (брат) є єдиними спадкоємцями в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 (мати), інших спадкоємців в порядку спадкування за законом чи за заповітом немає.

Суд, не вважає доведеними вимоги позивачки стосовно розподілу часток у спадщині на земельні ділянки між спадкоємцями, оскільки зазначені нею частки суперечать фактичним обставинам справи в частині прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_4 (мати), та спростовується даними, які містяться в матеріалах спадкової справи.

Згідно ч. 5 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 28.10.2009 року, відповідно до якого за позивачкою ОСОБА_1 було визнано право власності на 2/3 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , а за ОСОБА_5 на належну йому по закону 1/3 частину житлового будинку, господарських будівель та споруд по АДРЕСА_1 не має преюдиційного значення для вирішення даної, оскільки предметом даного розгляду є визнання права власності на земельні ділянки, а не будинковолодіння. Також суд вважає неспроможною відмову ОСОБА_5 (брат позивачки) від частки у спадщині після смерті матері ОСОБА_4 в судовому засіданні, оскільки заява про відмову від прийняття спадщини мала бути подана нотаріусу та шестимісячний строк після відкриття спадщини (а.с. 5).

Крім цього, ОСОБА_5 (брат), являвся особою з інвалідністю І-ої групи (посвідчення № НОМЕР_1 від 14.03.2000 року, а.с. 87 зворот), тобто у будь-якому випадку у відповідності до ч. 1 ст. 1241 ЦК України мав право на обов`язкову частку у спадщині за законом.

Оскільки ОСОБА_5 на момент смерті спадкодавця ОСОБА_4 ( мати) був зареєстрований та проживав разом з нею, був особою з інвалідністю 1-ої групи, в нотаріальному порядку заяви про відмову від спадщини, в т.ч. і щодо обовязкової частки, у встановлені строки не подав, він успадкував відповідну частку після смерті в "автоматичному" порядку. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_5 (брат) помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 4 зворот). Ще за життя ОСОБА_5 (брат) посвідчив на ім`я ОСОБА_2 (відповідач) заповіт, яким заповів йому все належне йому на день смерті майно, що підтверджується копією заповіту від 09.06.2011 року (а.с. 56). У відповідності до копії спадкової справи № 72/2019 від 16.11.2019 року, заведеної Тлумацькою державною нотаріальною конторою Івано-Франківської області після смерті ОСОБА_5 (брат) (а.с. 55-77), ОСОБА_2 прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 (брат), а отже має право на спадкування належних спадкодавцю частин земельних ділянок, який той в свою чергу успадкував після смерті батьків ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_4 (мати).

Позивачці ОСОБА_1 та відповідачу ОСОБА_2 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини за законом та за заповітом на земельні ділянки, які належали спадкодавцям ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_4 (мати) у зв`язку з тим, що у правовстановлюючих документах внесені виправлення з порушенням чинного законодавства (в частині прізвищ власників « ОСОБА_4 » - « ОСОБА_4 »), що підтверджується постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій, виданими державним нотаріусом Тлумацької державної нотаріальної контори Івано-Франківської області Васильєвою Н.М. за № 462/02-31, № 463/02-31 від 14.08.2020 року (а.с. 7, 8).

Зазначені обставини перешкоджають позивачці належним чином оформити спадщину на спадкове майно.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, згідно п. 2 постанови пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому

порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо.

Якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд на підставі ч. 6. ст. 294 ЦПК України залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, з позовних вимог вбачається спір про право, а саме про визнання права власності на земельні ділянки, які належали спадкодавцям, а тому позивачка звернулась також з взаємопов`язаною вимогою про встановлення факту належності правовстановлюючих документів в порядку позовного провадження, оскільки встановлення даного факту має для неї юридичне значення та надає їй право на спадкування за законом.

Так, як зазначалось вище, у Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014684 від 10.12.2003 року та Державному акті на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014689 від 10.12.2003 року, містяться виправлення в частині прізвищ власників земельних ділянок, а саме: « ОСОБА_4 » виправлено на « ОСОБА_4 » (а.с. 9-12). Однак, відповідно до виписки з погосподарської книги Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 2 за 1955-2005 роки та довідки Тлумацької міської ради ОТГ Тлумацького району Івано-Франківської області № 270 від 10.05.2020 року особи, які згідно погосподарського обліку значились, як ОСОБА_4 (мати) та ОСОБА_5 (батько), одночасно являються ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 13, 14).

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд вважає встановленим факт приналежності спадкодавцям - ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_4 (мати) правовстановлюючих документів - Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014684 від 10.12.2003 року та Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014689 від 10.12.2003 року, де помилково вказано та внесено виправлення в частині прізвищ власників, оскільки встановлення даного факту має для позивачки юридичне значення та надасть їй можливість оформити спадщину у встановленому порядку.

Отже, на момент звернення до суду позивачка правомірно претендує на 1/4 частину земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка в свою чергу успадкувала 1/2 частину вказаної земельної ділянки після смерті чоловіка ОСОБА_5 (батько), а також правомірно претендує на 1/2 частину земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Проте, в задоволенні решти позовних вимог позивачки в частині визнання права власності на земельні ділянки в цілому слід відмовити, оскільки як зазначалось вище, ОСОБА_5 (брат) успадкував 1/4 частину земельної ділянки, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка в свою чергу успадкувала 1/2 частину вказаної земельної ділянки після смерті чоловіка ОСОБА_5 (батько), а також успадкував 1/2 частину належної матері ОСОБА_4 на праві власності земельної ділянки. Право на спадкування належних ОСОБА_5 (брату) частин земельних ділянок, які той в свою чергу успадкував після смерті батьків ОСОБА_5 (батько) та ОСОБА_4 (мати), на даний час, виникло у ОСОБА_2 (відповідач), який в свою чергу не відмовлявся від прийняття спадщини в нотаріальному порядку, а прийняв спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_5 (брат позивачки), а отже має право на спадкування належних спадкодавцю вказаних частин земельних ділянок.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити частково.

На підставі ст.ст. 315-319, 391, 392, 1216-1222, 1241, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 247, 263-265, 268, 273, 315, 354-355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на 1/4 частину земельної ділянки загальною площею 0,610 га, яка розташована на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014684 від 10.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 719 від 08.10.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 189, виданого на ім`я ОСОБА_5 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину земельної ділянки загальною площею 0,611 га, яка розташована на території Колінцівської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 014689 від 10.12.2003 року, виданого на підставі розпорядження Тлумацької РДА № 719 від 08.10.2003 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 194, виданого на ім`я ОСОБА_4 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до суду апеляційної інстанції через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийУ. Ю. Луковкіна