Провадження №: 4-с/755/187/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"03" листопада 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Гончарука В.П.

за участі секретаря Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду міста Києва скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бердар Микола Миколайович на дії приватного виконавця, -

В С Т А Н О В И В :

До Дніпровського районного суду м. Києва надійшла скарга ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бердар Микола Миколайович на дії приватного виконавця.

Відповідно до заявлених вимог, заявник просить суд визнати незаконними дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар Миколи Миколайовича, по виконанню виконавчого провадження № 60478564 неправомірними та незаконними та скасувати постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.04.2020 року, щодо відрахувань на доходи боржника ОСОБА_1 розмірі 50 %..

Заявлені вимоги скаржника обгрунтовані тим, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Бердар Миколою Миколайовичем 01.11.2019 року, відкрито виконавче провадження № 60478564 по примусовому виконанню виконавчого листа № 755/10915/18 від 21.08.2019 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ - СТРАХУВАННЯ» витрат по виплатв страхового відшкодування в розмірі 147 12,80 грн., судовий збір у розмірі 2 207,29 грн., а всього загальну суму 149 360,09 грн.

Постановою приватного виконавця Бердар Миколи Миколайовича від 10.04.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на фонтанській дорозі 30-32» у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу .

Зазначає, що відрахування із заробітної плати у розмірі 50 % є незаконними та протиправними та суперечать ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялися належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було.

Враховуючи, що відповідно до ч.2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду, тому суд вважає за можливе розглянути скаргу за відсутності приватного виконавця та скаржника.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що Виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що приватним виконавцем виконавчого округу міста Київ Бердар Миколою Миколайовичем 01.11.2019 року, відкрито виконавче провадження № 60478564 по примусовому виконанню виконавчого листа № 755/10915/18 від 21.08.2019 року, виданого Дніпровським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ - СТРАХУВАННЯ» витрат по виплатв страхового відшкодування в розмірі 147 12,80 грн., судовий збір у розмірі 2 207,29 грн., а всього загальну суму 149 360,09 грн.

Постановою приватного виконавця Бердар Миколи Миколайовича від 10.04.2020 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, якою звернуто стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 , що отримує дохід у Обслуговуючий кооператив «Житлово-будівельний кооператив «Співучий фонтан на фонтанській дорозі 30-32 » у розмірі 50 % до виплати загальної суми боргу.

Статтею 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

У відповідності до ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Відповідно до ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

За іншими виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

Частиною 2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків

Так, згідно з ч.5 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Однак, як вбачається з матеріалів справи, що приватним виконавцем перед винесенням оскаржуваної постанови належним чином не було вчинено всіх виконавчих дій для примусового виконання рішення суду, які передують зверненню стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Крім того, з наявних у справі матеріалів також не вбачається, що до приватного виконавця звертався стягувач з заявою про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

Отже, з наведеного вбачається, що постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 10.04.2020 року було винесено передчасно, оскільки до винесення вказаної постанови приватним виконавцем належним чином не було перевірено наявність у боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, тобто не було належним чином вчинено всіх необхідних виконавчих дій, які передують застосуванню такого заходу примусового виконання рішення у виконавчому провадженні, та не дотримано вимог статті 68 Закону України «Про виконавче провадження», що позбавляє боржника права на альтернативний порядок виконання рішення суду.

Крім того, приватним виконавцем не надано доказів про направлення копії оскаржуваної постанови до відома боржнику.

Разом з тим, в ході судового розгляду встановлено, що Київським Апеляційним судом відкрито провадження у справі № 755/10915/18 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 09 липня 2019 року про стягнення з останнього страхового відшкодування на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВІДІ - СТРАХУВАННЯ» на загальну суму 149 360,09 грн.

Згідно ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права, обов`язковості виконання рішень, законності, диспозитивності, справедливості, неупередженості та об`єктивності.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державну виконавчу службу», працівник органу державної виконавчої служби зобов`язаний сумлінно виконувати службові обов`язки, не допускати в діяльності порушення прав громадян та юридичних осіб, гарантованихКонституцією України та законами України.

Згідно ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження», заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Стаття 18 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік дій, які виконавець має право та зобов`язаний вчиняти.

Статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець зобов`язаний 1) здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом; 2) надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; 3) розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання; 4) заявляти в установленому порядку про самовідвід за наявності обставин, передбачених цим Законом; 5) роз`яснювати сторонам та іншим учасникам виконавчого провадження їхні права та обов`язки.

Що стосується вимог скаржника про визнання незаконними дії Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Бердар Миколи Миколайовича, по виконанню виконавчого провадження № 60478564, то суд вважає, що у задоволенні даних вимог слід відмовити, оскільки приватний виконавець діяв в межах своїх повноважень відповідно до ст. 18 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки після винесення постанови вона підлягала направленню на виконання.

Виходячи зі змісту статті 451 ЦПК, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі вище викладеного, суд дійшов висновку, що заявлені вимоги скарги ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бердар Микола Миколайович на дії приватного виконавця підлягають частковому задоволенню.

За умовами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 12, 13, 76-81, 259-261, 268, 352-355, 447-451 ЦПК України, Законом України «Про виконавче провадження», суд -

П О С Т А Н О В И В :

Скаргу ОСОБА_1 , суб`єкт оскарження: Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Бердар Микола Миколайович на дії приватного виконавця - задовольнити частково.

Визнати неправомірною та скасувати постанову Приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Бердар Миколи Миколайовича від 10.04.2020 року у виконавчому провадженні ВП № 60478564 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.

В решті заявлених вимог відмовити.

Ухвала може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя