Справа № 212/8729/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Пустовіт О.Г., при секретарі судового засідання Мігрін Н.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ПрАТ "Суха Балка", Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про відшкодування моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я, посилаючись на те, що перебуваючи в трудових відносинах з відкритим акціонерним товариством "Суха Балка", правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Суха Балка», на посаді машиніста конвеєра, машиніста підіймальної машини. 30 вересня 2006 року близько 19 год. 20 хв., з вини Відповідача з нею стався нещасний випадок. Внаслідок нещасного випадку, отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Закритий двох щиколотковий злам лівої гомілки зі зміщенням уламків і підвивихом ступні до зовні. Забій правого гомілкового суглобу».

Вказує, що даний факт підтверджується актами Форми Н-1 «Про нещасний випадок на виробництві» №16 та Форми Н-5 «Розслідування нещасного випадку, що стався 30 вересня 2005 р. о 19 год. 20 хв. Шахта "Ювілейна" ВАТ "Суха Балка".

Нещасний випадок на виробництві стався під час виконання позивачем своїх трудових обов`язків, а саме: згідно з нарядом виданим начальником дільниці №30 ОСОБА_2 , через гірничого майстра ОСОБА_3 на другу зміну 30.09.2005 року, машиністи конвеєра ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повинні були виконувати роботи п обслуговуванню конвеєрів № 12, 13, 14, 15, 16 та прибирання просипів руди. Під час роботи фабрики сталася зупинка стрічкового конвеєра №12, для запуску конвеєра необхідно було піднятись на площадку обслуговування стрічкового конвеєра №12.

Близько 19 год. 20 хвилин, піднімаючись по металевому драбинному ходу на площадку обслуговування стрічкового конвеєра №12, вона побачила, що ОСОБА_4 вже виконала запуск конвеєра . стоячи на верхній східці вона почала спускатись на площадку конвеєрів №13, 14 і в цю мить оступилась, не втримала рівноваги, посунулась по драбинному ходу та впала на площадку травмувавши при цьому обидві ноги.

Зазначає, що крім її вини, є вина і майстра дільниці, №30 ОСОБА_3 , який порушив ст. 13 ЗУ "Про охорону праці", п.п. 3.9, 3.14 "Посадової інструкції майстра дільниці ДФС шахти "Суха Балка", п. 4.16 "Правил внутрішнього трудового розпорядку ВАТ "Суха Балка", правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Суха Балка».

Зазначає, що внаслідок зазначеного вище нещасного випадку, пов`язаного з виробництвом, 05.04.2006 року МСЕК їй встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 15%. Після неодноразових переоглядів висновком МСЕК віл 17.04.2019 року їй встановлено 15% втрати професійної працездатності.

Вказує, що з моменту отримання травм на виробництві якість життя позивача суттєво знизилась внаслідок наявності негативних незворотних змін в її здоров`ї. Так, позивач змушена тривалий час проходити чисельні медичні огляди та обстеження, медико-соціальні експертні комісії, отримувати медичне лікування. З моменту отримання травм порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки, постійний біль в колінних та гомілкових суглобах не дають спокійно відпочивати. Стан здоров`я не поліпшується, що викликає страждання та переживання. Порушений звичайний для неї спосіб життя, наслідки травми вимагають додаткових зусиль для організації її життя. Обмеження рухів в суглобах ніг порушили нормальні життєві зв`язки внаслідок неможливості вести активне життя.

Просить суд стягнути з приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на її користь по 100 000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів та стягнути з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області на його користь 100 000,00 грн. в порядку відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб та інших обов`язкових платежів .

Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін за наявними у справі матеріалами за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

08 листопада 2019 року на адресу суду надійшов відзив приватного акціонерного товариства "Суха Балка", відповідно до якого відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог в частині стягнення грошових коштів з ПрАТ "Суха Балка". Вважають, що позовні вимоги є недостатньо обґрунтовані, так як профзахворювання не призвело до таких тяжких наслідків, які повністю змінюють життя постраждалого та тягнуть за собою значні немайнові втрати. Розмір грошових коштів, про стягнення якого ставиться питання в позові в будь-якому випадку не відповідає вимогам розумності та справедливості.

22 січня 2020 року на адресу суду надійшов відзив Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області. Відповідно до відзиву відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, просить відмовити в їх задоволення. Вказує, що Відділення Фону є неналежним відповідачем по справі, оскільки первинний ОСОБА_5 у позивача від 05.04.2006р. оскільки втрата професійної працездатності в позивача наступила після 01.01.23006 року, тобто після внесення змін в законодавство, вважають, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області не може бути відповідачем по даній справі, оскільки на час встановлення позивачу професійного захворювання всі норми щодо відшкодування моральної шкоди із Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричини втрату працездатності" (який діяв на той час) були виключені.

Ухвалою від 22 січня 2020 року в задоволенні клопотання представника Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області Желєзняк В.В. про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) осіб відмовлено.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд проводить судове засідання без фіксування технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач, ОСОБА_1 , будучи працівником відкритого акціонерного товариства «Суха Балка», правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Суха Балка», отримала тілесні ушкодження внаслідок нещасного випадку.

Відповідно до Акту про нещасний випадок на виробництві № 16, форми Н-1, з ОСОБА_1 , 30 вересня 2005 р. о 19 год. 20 хв. стався нещасний випадок на дробно-сортувальній фабриці шахти "Ювілейна" ВАТ "Суха Балка". На момент настання нещасного випадку потерпілий являвся працівником відкритого акціонерного товариства «Суха Балка».

Нещасний випадок на виробництві стався при виконанні ОСОБА_1 своїх трудових обов`язків, а саме згідно з нарядом виданим начальником дільниці №30 ОСОБА_2 , через гірничого майстра ОСОБА_3 на другу зміну 30.09.2005 року, машиністи конвеєра ОСОБА_1 та ОСОБА_4 повинні були виконувати роботи п обслуговуванню конвеєрів № 12, 13, 14, 15, 16 та прибирання просипів руди. Під час роботи фабрики сталася зупинка стрічкового конвеєра №12, для запуску конвеєра необхідно було піднятись на площадку обслуговування стрічкового конвеєра №12.

Близько 19 год. 20 хвилин, піднімаючись по металевому драбинному ходу на площадку обслуговування стрічкового конвеєра №12, вона побачила, що ОСОБА_4 вже виконала запуск конвеєра . стоячи на верхній східці вона почала спускатись на площадку конвеєрів №13, 14 і в цю мить оступилась, не втримала рівноваги, посунулась по драбинному ходу та впала на площадку травмувавши при цьому обидві ноги.

Машиніст конвеєра дільниці №30 ОСОБА_1 при пересуванні по металевому драбинному ходу, не вдалася до посильних заходів по забезпеченню особистої безпеки ,знаходилась у взутті невстановленого зразка з відсутнім рельєфним рисунком підошви та не використала спецвзуття видане їй 19.05.2005 року.

Майстер дільниці №30 ОСОБА_3 не проконтролював виконання вимог інструкції з охорони праці, своєчасно не перевірив стан спецвзуття підлеглої особи.

Діагноз: «Закритий двох щиколотковий злам лівої гомілки зі зміщенням уламків і підвивихом ступні до зовні. Забій правого гомілкового суглобу».

Відповідно до п.10 Акту Форми Н-1, нещасний випадок, в результаті якого позивачем отримано тілесні ушкодження, стався внаслідок порушення вимог законодавства про охорону праці, окрім позивача, іншим працівником підприємства, а саме: майстром дільниці №30 ОСОБА_3 , який не проконтролював виконання вимог інструкції охорони праці, своєчасно не перевірив стан спецвзуття підлеглої особи, порушення вимог ст. 13 ЗУ ЗУ "Про охорону праці", п.п. 3.9, 3.14 "Посадової інструкції майстра дільниці ДФС шахти "Суха Балка", п. 4.16 "Правил внутрішнього трудового розпорядку ВАТ "Суха Балка", правонаступником якого є приватне акціонерне товариство «Суха Балка».

За висновком комісії, відповідно до акту форми Н-5, нещасний випадок з позивачем визнано таким, що пов`язаний з виробництвом.

Згідно виписки з акта огляду МСЕК до довідки ДНА-02 №09235 ОСОБА_1 первинно встановлено 15% втрати професійної працездатності 05.04.2006 року.

Згідно виписки з акта огляду МСЕК до довідки серії 12 ААА №055403 від 17.04.2019, ОСОБА_1 повторно встановлено 15% втрати професійної працездатності з 01.05.2019р. по 01.04.2021р.

Преамбула до Загальної Декларації прав людини закріплює положення про те, що визнання гідності, властивої всім членам людської сім`ї, і рівних та невід`ємних їх прав є основою свободи, справедливості та загального миру. Преамбула до Міжнародного пакту про економічні, соціальні та культурні права проголошує, що всі права людини «випливають із властивої людській особі гідності»

Статтею 3 Конституції України передбачається, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частина 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України встановлюють, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є одним із видів загальнообов`язкового державного соціального страхування (стаття 4 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), правове регулювання якого здійснювалося, зокрема Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року, який набрав чинності з 01 квітня 2001 року.

Норми вказаного Закону від 23 вересня 1999 року в редакції, чинній з моменту прийняття цього Закону і до внесення змін Законом України від 23 лютого 2007 року № 717-V, передбачали, що: відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей є завданням страхування від нещасного випадку (абзац 4 статті 1); у разі настання страхового випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому (підпункт «е» пункту 1 частини першої статті 21); за наявності факту заподіяння моральної шкоди потерпілому провадиться страхова виплата за моральну шкоду (частина третя статті 28); моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати потерпілим професійної працездатності, відшкодовується Фондом за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку медичних органів. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат (частина третя статті 34).

З огляду на положення статей 21, 28, 30, 34, 35 Закону від 23 вересня 1999 року право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» (зі змінами та доповненнями) надано роз`яснення про те, що, оскільки питання відшкодування моральної шкоди регулюються законодавчими актами, введеними у дію в різні строки, суду необхідно в кожній справі з`ясовувати характер правовідносин сторін і встановлювати: якими правовими нормами вони регулюються, чи допускає відповідне законодавство відшкодування моральної шкоди при такому виді правовідносин, коли набрав чинності законодавчий акт, що визначає умови і порядок відшкодування моральної шкоди в цих випадках, та коли були вчинені дії, якими заподіяно цю шкоду.

Тобто, спори щодо відшкодування шкоди на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» повинні вирішуватися на підставі законодавства, яке було чинним на момент виникнення в потерпілого права на її відшкодування. Право на відшкодування шкоди настає з дня встановлення потерпілому ОСОБА_5 стійкої втрати професійної працездатності.

Таким чином, право на відшкодування моральної шкоди виникає у потерпілого (позивача) з дня встановлення МСЕК стійкої втрати професійної працездатності, тобто 05.04.2006 року.

Частинами першою, третьою статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» в редакції, чинній на час встановлення ОСОБА_1 висновком МСЕК від 05.04.2006 року стійкої втрати професійної працездатності, визначено, що страховими виплатами є грошові суми, які згідно зі статтею 21 цього Закону Фонд виплачує застрахованому чи особам, які мають на це право, у разі настання страхового випадку. За наявності факту заподіяння моральної шкоди потерпілому провадиться страхова виплата за моральну шкоду. Відповідно до статті 13 зазначеного Закону страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг.

Нещасний випадок - це обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків, внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю або настала смерть. (ч.1 ст.14 Закону №1105-XIV)

Відповідно до абзацу 4 статті 1, підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 34 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» завданнями страхування від нещасного випадку є, зокрема відшкодування матеріальної та моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей. У разі настання страхового випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодовувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, зокрема, грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому. Моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати потерпілим професійної працездатності, відшкодовується Фондом за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку медичних органів. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат. Сума страхової виплати за моральну (немайнову) шкоду визначається в судовому порядку.

Пунктом 27 статті 77 Закону України від 20 грудня 2005 року «Про Державний бюджет України на 2006 рік» та пунктом 22 статті 71 Закону України «Про Державний бюджет України на 2007 рік» зупинено дію абзацу 4 ст. 1, підпункту «е» пункту 1 частини першої статті 21, частини третьої статті 28 та ч. 3 ст. 34 Закону № 1105-XIV, якими обов`язок відшкодування моральної шкоди було покладено на Фонд.

Крім того, Законом України від 23 лютого 2007 року № 717-V «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасних випадків на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», що набрав чинності 20 березня 2007 року, виключено частину третю статті 34 Закону № 1105-XIV, яка передбачала право потерпілого на відшкодування моральної шкоди.

Конституційний Суд України у рішенні від 08 жовтня 2008 року у справі № 1-32/2008 зазначені зміни до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» визнав такими, що відповідають Конституції України(є конституційними) з огляду на те, що право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

Законом України від 28 грудня 2014 року № 77-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо реформування загальнообов`язкового державного соціального страхування та легалізації фонду оплати праці» викладено у новій редакції Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», в тому числі змінено його назву на Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування».

Закон України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» набрав чинності 01 січня 2015 року.

Відповідно до ч.8 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень ЦК України та КЗпП України.

Проте, акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності (стаття 5 ЦК України).

Позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів неодноразово висловлював Конституційний Суд України. Зокрема, у рішеннях від 13 травня 1997 року № 1-зп, від 09 лютого 1999 року № 1-рп/99,від 05 квітня 2001 року № 3-рп/2001, від 13 березня 2012 року № 6-рп/2012 Конституційний Суду України зазначив, що закони та інші нормативно-правові акти поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності; дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється із втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце; дія закону та іншого нормативно-правового акта не може поширюватися на правовідносини, які виникли і закінчилися до набрання чинності цим законом або іншим нормативно-правовим актом.

Отже, з урахуванням вищезазначеного, застраховані громадяни, які потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, мали право на відшкодування моральної шкоди за рахунок Фонду з моменту набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», тобто з 01 квітня 2001 року та до 01 січня 2006 року, оскільки з цього часу суб`єктом, за рахунок коштів якого здійснюється відшкодування такої шкоди, є роботодавець.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 210/2104/16-ц (провадження № 14-597цс18).

Статтею 173 Кодексу законів про працю України закріплено за потерпілим право на відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків.

Згідно ст.4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

Відповідно до ст.13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець-зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог.

Згідно статті 237-1 КЗпП України, відшкодування шкоди власником, або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

Крім того, Конституційний Суд України в п. 4.1. свого Рішення від 27.01.2004 року по справі № 1-9/2004 зазначив, що ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричинюють йому моральні та фізичні страждання. У випадку каліцтва потерпілий втрачає працездатність і зазнає значно більшої моральної шкоди, ніж заподіяна працівникові, який не втратив професійної працездатності.

Відповідно до п.13 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року (з відповідними змінами) «Про судову практику в справах про відшкодування моральної /немайнової/ шкоди» роз`яснено, що судам необхідно враховувати те, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (у тому числі й виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної/немайнової/шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Частина 1 статті 1167 ЦК України передбачає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

З урахуванням наведеного суд вважає, що спір про відшкодування моральної шкоди,завданої працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я, повинен вирішуватися на підставі норм КЗпП України при доведеності виконанням робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах (ст.153 КЗпП України) та інших юридично важливих обставин. Зазначений спір є таким, що виникає із трудових правовідносин.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що доводи позивача є прийнятними та ґрунтуються на положеннях діючого законодавства лише в частині вимог до приватного акціонерного товариства "Суха Балка".

В свою чергу, вимоги про стягнення на користь позивача моральної шкоди з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області в особі Криворізького відділення Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, завданої ушкодженням здоров`я на виробництві, не узгоджуються із вищевикладеними положеннями законодавства, а отже є безпідставними.

Суд враховує, що під час завдання позивачу травми остання відчув сильний фізичний біль. Позивач змушена проходити медичні огляди та обстеження, відновлювальні процедури і лікування. Тривалий процес лікування, позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. У зв`язку з вказаною травмою порушено та порушуються нормальні життєві зв`язки позивача, остання позбавлений можливості реалізовувати свої звички та бажання. Позивачу встановлено ступінь втрати професійної працездатності - 15% у зв`язку з нещасним випадок на виробництві, під час роботи на підприємстві. Вказані обставини підтверджують факт спричинення позивачу моральної шкоди, яка може бути відшкодована в грошовому виразі.

За таких обставин, вимоги позивача до приватного акціонерного товариства "Суха Балка" є обґрунтованими і не суперечать чинному законодавству.

Суд не бере до уваги доводи представника відповідачів про те, що травмування позивача відбулося саме внаслідок його дій та щодо відсутності у зв`язку з цим правових підстав для відшкодування йому моральної шкоди, оскільки нещасний випадок із позивачем стався саме під час виконання ним трудових обов`язків.

Відповідно до ч. 1ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З врахуванням викладених обставин справи, суд вбачає наявність спричинення позивачу моральної шкоди незалежно від наявності з цього приводу медичного висновку, яку повинно відшкодувати позивачу приватне акціонерне товариство "Суха Балка", на який в період виникнення спірних правовідносин покладався обов`язок здійснити страхову виплату в рахунок відшкодування моральної шкоди.

Судом встановлено, що при виконанні трудових обов`язків здоров`ю позивачу була заподіяна шкода, вона отримала ушкодження здоров`я, втратила працездатність в розмірі 15 %. Вказані негативні наслідки в житті позивача мають місце починаючи з 2005 року та є невідворотними. Позивач переносить щоденно моральні переживання, змушена приймати ліки та звертатися до лікарів. Процес лікування позбавляє позивача можливості вести повноцінний спосіб життя. В момент отримання травми та в період лікування, позивач відчував фізичні страждання та біль.

При вказаних обставинах суд вважає, що наслідком отриманих тілесних ушкоджень під час нещасного випадку стало порушення звичайного життєвого ритму позивача, її нормальних життєвих зв`язків. Позивач в зв`язку зі станом свого здоров`я переносить моральні страждання та переживання.

Беручи до уваги, що обставини, викладені в позові, знайшли документальне підтвердження, встановлений факт спричинення моральної шкоди, суд вважає, що заподіяна моральна шкода підлягає компенсації за рахунок приватного акціонерного товариства "Суха Балка".

Оцінивши в сукупності всі докази у справі, суд вважає доведеним спричинення роботодавцем, ПрАТ "Суха Балка" позивачу шкоди здоров`ю, провину відповідача в її спричиненні та причино - наслідковий зв`язок між виною підприємства - відповідача, а саме: не виконанням свого обов`язку по створенню з безпечних умов праці, та настанням у позивача негативних наслідків - втрати професійної працездатності в розмірі 15% , незворотності негативних змін в житті позивача.

При вирішенні питання про розмір відшкодування моральної шкоди заподіяної позивачу, суд враховує роз`яснення п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 р. (з подальшими змінами) Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди, зокрема, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди визначається в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку, ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, характер професійного захворювання, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, конкретні обставини по справі.

Отже, обговорюючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, в рамках заявлених позовних вимог, з врахуванням вказаних позивачем та встановлених судом обставин характеру спричиненої моральної шкоди позивачу, та виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, суд вважає можливим задовольнити позов частково, стягнути з приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на користь позивача 35 000 (тридцять п`ять тисяч) грн., що буде відповідати тим стражданням і переживанням, які вона щоденно зазнає.

В частині стягнення моральної шкоди з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області - суд вважає необхідним відмовити.

Згідно ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Пунктом 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України встановлено, що у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідачів, а тому судовий збір підлягає стягненню з Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області у розмірі 768,40 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Керуючись ст.ст. 3, 43 Конституції України, ст.ст. 153, 173, 237-1 КЗпП України, ст.ст. 4, 13 ЗУ "Про охорону праці" ст. 23, 1166,1168 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 44, 76, 81, 82, 89, 141, 247, 258, 263-265,274, 354, 355 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «СУХА БАЛКА», Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області про стягнення моральної шкоди, в зв`язку з ушкодженням здоров`я - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Суха Балка" на користь ОСОБА_1 35 000,00 (тридцять п`ять тисяч.) гривень в порядку відшкодування моральної шкоди завданої ушкодженням здоров`я пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, без урахування утримання податку з доходів фізичних осіб.

Стягнути з приватного акціонерного товариства "Суха Балка" тна користь держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дня проголошення рішення, а з дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до ч.6 ст.259 ЦПК України, якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, залежно від складності справи складання повного рішення суду може бути відкладено на строк - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Суха Балка", юридична адреса: 50015, Дніпропетровська область, місто Кривий Ріг, вул. Конституційна, 5, .

Відповідач: Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Дніпропетровській області, юридична адреса: 49020, Дніпропетровська область, м. Дніпро, проспект Дмитра Яворницького, буд. 93, код ЄДРПОУ ВП 41323962.

Повний текст рішення складено та підписано без проголошення 27 січня 2020 року.

Суддя: О. Г. Пустовіт