Справа № 473/4826/19
"29" січня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області у складі: головуючого - судді Ротар М.М., при секретарі Гавриловій І.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вознесенську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, товариства з обмежено відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню
в листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 , звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №5250, вчинений 18 вересня 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 23 737,09 грн.
Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що виконавчий напис вчинений незаконно і без підстав, за відсутності всіх необхідних документів, визначених Законом, якими підтверджується безспірність заборгованості. Зважаючи на викладене позивач просила позов задовольнити.
Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року провадження по справі було відкрито та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
Ухвалою суду від 22 листопада 2019 року була задоволена заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису №5250 від 18.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом БРНО Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною до завершення розгляду судом цивільної справи №473/4826/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Київського БРНО Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни, товариства з обмежено відповідальністю «Росвен Інвест Україна» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню у виконавчому провадженні №60336744.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить розгляд справи здійснювати без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.
Відповідач приватний нотаріус БРНО Київської області Гамзатова А. А. не з`явився в судове засідання, на адресу суду надіслав письмові пояснення, в яких зазначає, що не є відповідачем по даній справі та просить відмовити в задоволенні позову, при цьому вказує, що виконавчий напис був вчинений на законних підставах. На адресу суду надав документи на підставі, яких був вчинений виконавчий напис.
Відповідач приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. повторно не з`явився в судове засідання, був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місцезнаходження, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов, доказів не подав.
Представник відповідача товариства з обмежено відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» повторно не з`явився в судове засідання, був повідомлений належним чином, шляхом направлення йому рекомендованих листів за адресою його місцезнаходження, не повідомив про причини неявки, відзиву на позов, доказів не подав
Відповідно до п.4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів.
За таких обставин суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Позивач проти розгляду справи в порядку заочного провадження не заперечував.
Дослідивши та оцінивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т. Л. від 06.11.2019 року звернено стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника на підставі виконавчого напису №5250, виданого 18 вересня 2019 року приватним нотаріусом БРНО Київської області Гамзатовою А. А. про стягнення з ОСОБА_1 грошових коштів у сумі 24 237 грн. 09 коп..
Відповідно до ст. 18 ЦК України передбачено здійснення захисту цивільних прав нотаріусом шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.
Останній вчиняється, як передбачено ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172 затверджений Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.
Зокрема, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, необхідно надати:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Також у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.2.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджено наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5).
При цьому нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.3 глави 16 розділу ІІ вищевказаного Порядку).
Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
З огляду на наведене та положень ст.ст.15,16,18 ЦК України, ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів.
Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.
Так, як вбачається з матеріалів справи, нотаріусу не було надано засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (замість цього надано розрахунок заборгованості, що не є тотожним поняттю «виписка банку», тобто первинний документ, який фіксує факт виконання господарської операції та служить підставою для записів у регістрах бухгалтерського обліку і в податкових документах («Перелік типових документів», затверджений наказом Міністерства юстиції України від 12 квітня 2012 року № 578/5)).
Тобто, в розпорядженні нотаріуса не було усіх необхідних для вчинення виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості документів, передбачених постановою від 29 червня 1999 року, №1172, а тому останнім порушено встановлену законом процедуру вчинення виконавчого напису.
Водночас, як вбачається з матеріалів справи, заборгованість не є безспірною, оскільки її безспірність не підтверджена необхідними доказами (документами). Нарахування процентів, неустойки здійснювалося після спливу визначеного договором строку кредитування.
За встановлених обставин, оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню.
Однак, суд вважає, що необхідно зазначити наступне.
Заяви про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню відповідно до ст.28 Цивільного процесуального кодексу України розглядаються судами, а саме: ч. 12 зазначеної статті встановлено, що така заява подається до стягувача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. При цьому нотаріус, який вчинив оспорюваний виконавчий напис, не визначається процесуальним законом як належний відповідач.
Нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності.
Вчиняючи нотаріальні дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб - учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин.
Відсутня і процесуальна заінтересованість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.
Спори за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до сгягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа.
За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.
Тобто нотаріус не може бути відповідачем у цій категорії справ. Виходячи з норм Закону України «Про нотаріат», у нотаріуса немає спільних чи однорідних прав та обов`язків стосовно позивача. Нотаріус вчиняє нотаріальні дії від імені держави, тому в нього не можуть бути спільні чи однорідні права і обов`язки з особами, які звернулися до нього, або з особами, які вирішили, що їх права порушені нотаріальними діями.
Справи за спорами щодо оскарження вчинених нотаріусами виконавчих написів (про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса) мають розглядатися судами за позовами боржників до стягувачів.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне відмовити позивачу ОСОБА_1 в задоволенні позовних вимог до приватного нотаріуса БРНО Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, як поданого до неналежного відповідача.
З цих же підстав не може бути задоволена позовна вимога до приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки приватний виконавець не є належним відповідачем по даній категорії справ.
Відповідно до ст..141 ЦПК України судові витрати, понесені позивачем у даній справі, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору (за подання позову 768,40 грн. та за подання клопотання про забезпечення позову 384,20 грн.), всього 1 152,60 грн., підлягають відшкодуванню відповідачем ТОВ «Росвен Інвест Україна» у повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 141 , 263-268,280,282 ЦПК України, суд
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової Аліни Анатоліївни, приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяни Леонідівни про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - відмовити.
Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду через міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку він може подати протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Суддя М.М. Ротар