Справа № 219/2600/19
Провадження № 2/219/228/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Артемівський міськрайонний суд Донецької області в складі: головуючого - судді Дубовика Р.Є., за участю секретаря судового засідання Кривошапко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Бахмуті цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Звернувшись до суду з позовом, позивач ОСОБА_1 просить визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 вересня 2011 року вона є власником 1/3 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим спадкоємцем 1/3 частини вказаного будинку є ОСОБА_4 , якій нотаріусом свідоцтво про право на спадщину ще не видавалося.

У будинку зареєстровані відповідачі по справі, які є її дітьми, однак з 2014 року у спірному житловому приміщенні не проживають. Вони не бажають знятися з реєстраційного обліку у добровільному порядку, оскільки тривалий час проживають у Російській Федерації, де вже отримали російське громадянство та не бажають повертатися до України.

Таким чином, враховуючи, що відповідачі більше року не проживають у належному позивачу будинку, остання просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, оскільки факт реєстрації відповідачів негативно впливає на її матеріальний стан та порушує її права як власника.

До судового засідання позивач ОСОБА_1 , яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, не з`явилася. Від неї надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, у судове засідання не з`явилися. Надали суду заяви про розгляд справи без їх участі та визнання позовних вимог ОСОБА_1 .

Відповідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою відео- та (або) звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 15 вересня 2011 року, виданого державним нотаріусом Першої Артемівської державної нотаріальної контори Волобуєвим О.В. та зареєстрованого в реєстрі за № 2-214, позивач ОСОБА_1 є власником 1/3 частини будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Іншим спадкоємцем 1/3 частини вказаного будинку є її сестра - ОСОБА_4 , якій нотаріусом свідоцтво про право на спадщину за заповітом ще не видано (а.с. 12).

Тож спірне житлове приміщення належить до приватного житлового фонду, тому правовідносини сторін регулюються Главою 6 ЖК України та ст. 405 ЦК України.

Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частку будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Як видно з довідки про склад сім`ї № 221 від 28 січня 2019 року, в спірному житловому приміщенні зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , однак, з 2014 року не проживають, оскільки проживають у Росії та є громадянами Російської Федерації (а.с. 11).

Відповідно до акту про не проживання від 22 квітня 2019 року, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 з 2014 року не проживають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 28).

За таких обставин, встановивши у судовому засіданні факт відсутності відповідачів в спірному житловому приміщенні без поважних причин понад один рік, суд вважає, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на підставі ч. 2 ст. 405 ЦК України слід визнати такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Тому позовні вимоги ОСОБА_1 слід задовольнити.

Керуючись ст.ст. 263, 265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Суддя Р.Є. Дубовик