Справа № 372/2969/19
Провадження 4-с-41/20
ухвала

Іменем України

17 грудня 2020 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Зінченко О.М.,

при секретарі Тищенко І.Д.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ),-

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця.

Дану скаргу заявник мотивує тим, що рішенням 12 лютого 2020 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 були задоволені стягнуто 8118,15 грн. матеріальної шкоди, 2500 грн. за проведення експертизи, 5000 грн. витрат на професійну-правничу допомогу та 768,40 грн. судового збору. При проголошенні рішення суду скаржник присутній не був. Заочне рішення суду з повним текстом було виготовлено 20 лютого 2020 року та вручене йому не було. Не погодившись з заочним рішенням суду ОСОБА_1 02 липня 2020 року подав заяву на його скасування. 20 липня 2020 року суд відмовив в задоволенні заяви скаржника про скасування заочного рішення. 29 липня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 лютого 2020 року. 10 серпня 2020 року Київським апеляційним судом було відкрите апеляційне провадження за апеляційною скаргу. В кінці листопада при проведенні оплати в банку скаржник був повідомлений, що його банківська карта на отримання пенсії заблокована відповідачем.

Скаржник в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву, в якій просить розглянути справу у її відсутність, вимоги скарги підтримує.

Представник Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних доказів.

У порядку ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення скарги, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 12 лютого 2020 року рішенням Обухівського районного суду Київської області позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 були задоволені стягнуто 8118,15 грн. матеріальної шкоди, 2500 грн. за проведення експертизи, 5000 грн. витрат на професійну-правничу допомогу та 768,40 грн. судового збору. На виконання вказаного рішення було видано виконавчий лист, та виконавцем накладено арешт на пенсійний рахунок скаржника.

29 липня 2020 року скаржником подано апеляційну скаргу на рішення Обухівського районного суду Київської області від 12 лютого 2020 року.

10 серпня 2020 року Київським апеляційним судом було відкрите апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргу, що підтверджується копією ухвали.

Відповідно до пенсійного посвідчення серії НОМЕР_1 , виданого 06.10.2020 року скаржник ОСОБА_1 є пенсіонером за віком.

Відповідно до ст.68 ЗУ «Про виконавче провадження», встановлено, що стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних стягнення сум.

Згідно п.6 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку.

Відповідно до п.9.11. Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженою постановою правління Національного банку України 21 січня 2004 № 22 Банк здійснює зняття арешту з коштів, прийнятою відповідно до законодавства України, за рішенням суду, ухвалою слідчого судді, суду або постановою прокурора, які доставлені до банку самостійно виконавцем (посильним, помічником приватного виконавця), слідчим, представником суду, слідчого судді, прокурора, контролюючого органу, або які надійшли рекомендованими або цінними листом, відправником якого є виконавець, суд, слідчий суддя, прокурор, контролюючий орган.

Аналогічна норма міститься і у ч. 1 ст. 59 ЗУ «Про банки та банківську діяльність» арешт на майно або кошти банку, що знаходяться на його рахунках, арешт на кошти та інші цінності юридичних або фізичних осіб, що знаходяться в банку, здійснюються виключно за постановою державного виконавця, приватного виконавця чи рішенням суду про стягнення коштів або про накладення арешту в порядку, встановленому законом. Зняття арешту з майна та коштів здійснюється постановою державного виконавця, приватного виконавця або за рішенням суду.

Згідно ч. 1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовуються для забезпечення реального виконання рішення.

Однак, відповідно до ст. 90 Закону України «Про пенсійне забезпечення», відрахування з пенсій можуть провадитися на підставі судових рішень, ухвал, постанов і вироків (щодо майнових стягнень), виконавчих написів нотаріальних контор та інших рішень і постанов, виконання яких відповідно до чинного законодавства провадиться в порядку, встановленому для виконання судових рішень. Розмір відрахування з пенсії обчислюється з суми, що належить пенсіонерові до виплати. З пенсії може бути відраховано не більше 50 процентів її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на компенсацію шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю годувальника, на повернення переодержаних сум заробітної плати в передбачених законодавством випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більше 20 процентів пенсії, що не відповідає діям відповідача.

Відповідно до статті 68 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі - підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з частиною першою статті 69 Закону України «Про виконавче провадження» підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини другої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Частиною 3 статті 52 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що обов`язок контролю накладення арешту на кошти боржника покладається на фінансову установу, яка обслуговує рахунок боржника. У разі, якщо виконавцем накладено арешт на кошти, що знаходяться на спеціальному рахунку, рахунку зі спеціальним режимом використання або на кошти, стягнення яких заборонено законом, - фінансова установа, що обслуговує такий рахунок, зобов`язана повідомити виконавцеві такі обставини та повернути постанову про арешт коштів без виконання.

Таким чином, арешт коштів на рахунку, на який зараховуються пенсійні виплати, належні позивачу позбавляє його єдиного джерела доходу та ставить у скрутне матеріальне становище.

Відповідно до Постанови Великої Палати Верховного Суду від 27.11.2019 року у ц/с. №201/10329/16-ц та діючої Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року №6, визначений порядок оскарження дій державного виконавця та порядок звернення із скаргою до суду.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно зі ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, суд приходить до висновку, що державним виконавець Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) при винесенні обмеження в користуванні банківською карткою пенсіонера ОСОБА_1 порушено вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «про пенсійне забезпечення», а тому такі дії державного виконавця є неправомірними.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про обґрунтованість скарги. Таким чином, суд прийшов до висновку про незаконність дій державного виконавця, з метою захисту прав заявника суд вважає за необхідне скасувати його.

При таких обставинах суд задовольняє скаргу в повному обсязі.

Керуючись ст.32 Конституції України, ст.ст.2, 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 447-453 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Скаргу задовольнити.

Визнати дії відділу Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) щодо винесення постанови про накладення арешту на грошові кошти ОСОБА_1 протиправними та зобов`язати відділ Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) зняти арешт з сум пенсійних виплат, пенсії, які перебувають на рахунку № НОМЕР_2 відкритий на ім`я ОСОБА_1 в АТ КБ «Приватбанк».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали апеляційної скарги.

Суддя О.М.Зінченко