РІШЕННЯ

Іменем України

20.01.2020 року Франківський районний суд м. Львова у складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

при секретарі Турчак М.І.

за участю позивача ОСОБА_1

з участю представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про стягнення моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до відповідача Виконавчого комітету Львівської міської ради про компенсацію моральної шкоди.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок рішення виконавчого комітету Львівської міської ради від 30.08.2017 року №778, отримала відмову на містобудівні умови та обмеження на реконструкцію квартири АДРЕСА_1 , зазнала душевних страждань. Позивачкою в судовому порядку у Львівському окружному суді міста Львова було доведено, що рішення було незаконним і було скасоване. Рішення суду набрало законної сили 10 липня 2018 року. Вина Виконавчого комітету Львівської міської ради була доведена в судовому порядку, рішення №778 від 30 серпня 2017 року визнано протиправним та скасовано. За постановою виконавчого провадження, №58373026 Головного територіального управління юстиції у Львівській області, з лютого 2019 року Виконавчим комітетом Львівської міської ради досі не розглянуто питання про надання містобудівних умов та обмежень ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої у судовому рішенні. Так як термін на винесення повторного рішення Виконавчим комітетом Львівської міської ради пропущено, позивачка вважає за доцільне вимагати відшкодування моральної шкоди у розмірі 30 000 гривень за винесення незаконного рішення №778 від 30 серпня 2017 року. Крім того, позивачка зазначає, що для виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду, справа №813/667/18, був оплачений авансовий виконавчий збір в сумі 8 346 гривень. Крім цього, нервові виснаження і переживання, спричинили ослаблення імунної системи, через що позивачка опинилася у лікарні в період з 14 червня 2018 року по 19 червня 2018 року. Позивачка в судовому засіданні пояснення дала аналогічні викладеним у позовній заяві, просить позов задоволити.

Представник відповідача 26 листопада 2019 року подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2018 року у адміністративній справі №813/667/18, позов ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_2 , НОМЕР_1 ) до Департаменту містобудування Львівської міської ради ( адреса: м.Львів, пл. Ринок, 1, ), Виконавчого комітету Львівської міської ради ( адреса: м.Львів, пл. Ринок,1 , ) за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Управління архітектури та урбаністики Львівської міської ради ( адреса: 79008, м.Львів, пл. Ринок, 1, ) про визнання протиправним рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено повністю.

Визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради ( адреса: 79006, м.Львів, пл. Ринок,1, ) №778 від 30 серпня 2017 року « Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 з розширенням за рахунок влаштування консольного балкону», а також зобов`язано Виконавчий комітет Львівської міської ради ( адреса: 79006, м.Львів, пл. Ринок,1, ) повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 17 серпня 2017 року ( зареєстровану у Львівській міській раді 17 серпня 2017 року за №З-Г-70302/АП-2401) та вирішити питання, щодо якого звернулась ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої у судовому рішенні. Крім цього, прийнято рішення стягнути з Виконавчого комітету Львівської міської ради ( адреса: 79006, м.Львів, пл. Ринок, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( адреса: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ) грн. сплаченого судового збору.

Як вбачається з відповіді від 16 травня 2003 року №20/1232, Управління архітектури і містобудування не заперечувало щодо влаштування консольного балкону в квартирі АДРЕСА_5 згідно поданих проектних пропозицій, розроблених КП «Архбуднагляд», як першу чергу комплексного влаштування консольних балконів в квартирах першого поверху будинку.

В листі від 24 квітня 2019 року № 2401-2649 зазначено, що Управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування Львівської міської ради розглянуло звернення від 27 березня 2019 року №З-Г-37745-2401 та повідомляє, що питання затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 за рахунок влаштування балкону повторно виносилось на розгляд виконавчого комітету 19 квітня 2019 року та було відхилено, оскільки не набрало необхідної кількості голосів.

Представником відповідача ОСОБА_3 , 26 листопада 2019 року до суду було подано відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача заначила, що заперечує проти позовних вимог в повному обсязі враховуючи наступне.

Львівським окружним адміністративним судом 30 травня 2018 року за позовом ОСОБА_1 до Департаменту містобудування Львівської міської ради та Виконавчого комітету Львівської міської ради про визнання протиправним рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №778 від 30 серпня 2017 року, яким позов задоволено, та визнано протиправним та скасовано рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради №778 від 30 серпня 2017 року « Про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 з розширенням за рахунок влаштування консольного балкону», а також зобов`язано Виконавчий комітет Львівської міської ради повторно розглянути звернення ОСОБА_1 від 17 серпня 2017 року та вирішити питання, щодо якого звернулась ОСОБА_1 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

На засідання Виконавчого комітету від 22 березня 2019 року слухався проект рішення «Про затвердження містобудівних умов та обмежень для проектування об`єкта будівництва на реконструкцію гр. ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_3 з розширення за рахунок влаштування консольного балкону» і був відхилений, оскільки при голосування не отримав більшості голосів. Окрім того, було засідання Виконавчого комітету від 19 квітня 2019 року стосовно вищезазначеного проекту рішення, в результаті якого, проект рішення був відхилений, оскільки при голосуванні не отримав більшості голосі.

Також у відзиві представник відповідача вказує, що рішенням виконавчого комітету №527 від 16 червня 2017 року « Про затвердження інформаційних та технологічних карток адміністративних послуг, які надає управління архітектури та урбаністики департаменту містобудування, вимог до техніко економічних показників запланованого об`єкта будівництва, які зазначаються у містобудівному розрахунку, та рекомендацій до містобудівного розрахунку» було затверджено інформаційну та технологічну картку адміністративної послуги. Так, пунктом 2 Інформаційної картки передбачено перелік документів, необхідних для отримання адміністративної послуги, порядок та спосіб їх подання. Представник відповідача у своєму відзиві стверджує, що позивач звернулась в центр надання адміністративних послуг із заявою, якій був присвоєний реєстраційний № З-Г-70302/АП-2401 від 17 серпня 2017 року. Як вбачається з опису прийнятих документів (№ З-Г-70302/АП-2401 від 17 серпня 2017 року), в переліку документів, які подавалися до заяви відсутнє викопіювання з топографо геодезичного плану М 1: 2000 та витяг з Державного земельного кадастру.

Пунктом 4 ст. 29 Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» передбачено підстави для відмови у наданні містобудівних умов та обмежень, а саме: неподання необхідних документів для прийняття рішення про надання містобудівних умов та обмежень. таким чином, Виконавчий комітет Львівської міської ради діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Позивачка 29 листопада 2019 року подала відповідь на відзив, у якій просить відхилити відзив Виконавчого комітету Львівської міської ради, вважаючи що останній поданий з порушенням термінів його надання позивачу та без належних доказів до відзиву документу.

Позивачка стверджує, що через нервові виснаження і переживання, які спричинили ослаблення імунної системи, опинилася у лікарні в період з 14 червня 2018 року по 19 червня 2018 року.

Згідно листка непрацездатності серії АДП №451649 у період з 14 червня 2018 року по 19 червня 2019 року позивачка перебувала на листку непрацездатності по причині загального захворювання.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" № 5 від 31.03.1995 року у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В порядку ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі, гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Під час судового розгляду залишились недоведеними посилання позову на наявність факту заподіяння моральної шкоди, яка в силу дії ст.23 ЦК України має чітко визначені прояви, існування яких і породжує право вимоги до завдавача щодо її відшкодування. Не було подано належних і допустимих доказів душевних страждань, яких позивачка зазнала у зв`язку прийняттям рішення Виконавчого комітету Львівської міської ради від 30 серпня 2017 року 3778 « про відмову гр. ОСОБА_1 у наданні містобудівних умов та обмежень на реконструкцію квартири АДРЕСА_3 з розширенням за рахунок влаштування консольного балкону»

Жодним доказом не підтверджується причинний зв`язок між станом здоров`я позивачки та прийняттям вищезазначеного рішення Виконавчим комітетом Львівської міської ради, а відповідні доводи позову ґрунтуються виключно на судженнях самої позивачки і є непереконливими. Доводи про наявність проявів передбачених ст.23 ЦК України моральної шкоди відносно душевних страждань внаслідок ушкодження здоров`я залишились неконкретизованими і недоведеними. Реально існуючих порушень прав чи законних інтересів позивачки, які б підлягали правовому захисту у обраний позовом спосіб під час розгляду цієї справи не виявлено.

Відтак суд приходить до переконання, що в судовому засіданні позивачкою не надано доказів - фактичних даних, на підставі яких суд може встановити наявність обставин, що обґрунтовують позовні вимоги про те, що позивачці діями відповідача було завдано моральну шкоду. Відтак позовна вимога про стягнення моральної шкоди до задоволення не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 3,10,12, 23, 81, 259,263 - 265, 352, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Львівської міської ради про стягнення моральної шкоди відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у випадку відкладення складання повного рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Відповідно до розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті в єдиному примірнику.

Повний текст рішення складено 24.01.2020 року

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_2 .

Відповідач: Виконавчий комітет Львівської міської ради, адреса: м.Львів, площа Ринок, 1, .

Суддя Мартьянова С.М.