Провадження № 22-ц/812/1993/20 Доповідач апеляційної інстанції-Данилова О.О.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року м. Миколаїв

справа № 484/1263/19

Миколаївський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого Данилової О.О.,

суддів: Лівінського І.В., Шаманської Н.О.,

переглянувши в апеляційному порядку у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом

акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (далі КБ «ПриватБанк») до ОСОБА_1

про стягнення кредитної заборгованості

за апеляційною скаргою

представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

на рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області, ухвалене 30 вересня 2020 року суддею Літвіненко Т.Я. в приміщенні цього ж суду (дата складання повного рішення не зазначена),

У С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року КБ «ПриватБанк» звернувся з позовом до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Позивач зазначав, що 19 липня 2011 року ОСОБА_1 звернувся до банку з заявою щодо отримання кредитних послуг, на підставі якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, підтвердивши своїм підписом, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, складає договір про надання банківських послуг.

У зв`язку з неналежним виконанням позичальником умов договору станом на 18 лютого 2019 року виникла кредитна заборгованість у розмірі 40 326,84 грн., в тому числі 18 724,36 грн. тіла кредиту, 8 429,98 грн. простроченого тіла кредиту, 10 025,98 грн. пені за прострочене зобов`язання та 750 грн. за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., а також 500 грн.(фіксована частина) та 1896,52 грн. (процентна складова) штрафів, яку банк просив стягнути з ОСОБА_1 .

У першому розгляді справи ОСОБА_1 участі не приймав.

Заочним рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 травня 2019 року позов КБ «ПриватБанк» задоволено частково.

Заочне судове рішення скасоване ухвалою того ж суду від 9 січня 2020 року та справу призначено до розгляду.

У відзиві (заяві про скасування заочного рішення та письмових поясненнях) ОСОБА_1 , діючи через представника, зазначав, умови кредитування (розмір та умови сплати процентів та неустойки) між ним та банком у належній письмові формі не узгоджувались. Умови та Правила надання банківських послуг, які додані до позовної заяви, він не підписував, а тому їх не можна розцінювати як складову кредитного договору від 1 березня 2011 року. Також представник ОСОБА_3 просила застосувати строки позовної давності та врахувати, що строк дії кредитного договору закінчився у травні 2018 року.

У відповіді на відзив (письмові пояснення) КБ «ПриватБанк» заперечував твердження відповідача про неузгодження умов кредитування, наголошуючи на тому, що ОСОБА_1 , підписавши анкету-заяву, приєднався до публічного договору та письмово зобов`язався виконувати умови, викладенні в Умовах та Правилах надання банківських послуг; активно користувався кредитними коштами, погашав кредит, що свідчить про усвідомлення та прийняття ним всіх умов кредитування за публічним договором.

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 вересня 2020 року позов задоволено частково. З ОСОБА_1 на користь КБ «ПриватБанк» стягнуто 16 589, 88 грн. за тілом кредиту та судовий збір.

Рішення суду мотивовано тим, що банк не довів факт узгодження з позичальником усіх умов кредитування (ціну договору), а саме розмір процентів та умови відповідальності. При цьому надана позивачем анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не містить таких умов, а наданий суду цей відомчий документ, який неодноразово змінювався, не є достатньою підставою вважати саме ці умови узгодженими сторонами з дотриманням письмової форми угоди. За цих обставин поверненню підлягають тільки отримані та неповернуті відповідачем кредитні кошти, які і складають 16589,88 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , діючи через представника, просив рішення скасувати та відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Апелянт зазначав, що отриманий кредит, ліміт якого складає 4000 грн. повернуто, оскільки у виписці зазначено про внесення позичальником за час дії договору загальну суму в розмірі 61 494,90 грн.

Отже, судове рішення оскаржується лише в частині розміру отриманого та неповернутого кредиту.

Правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Відповідно до частини 1 чи 2 статті 369 ЦПК апеляційна скарга розглядається судом без повідомлення (виклику) учасників справи.

Переглянувши справу за наявними в ній та доданими доказами та перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд не вбачає підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Згідно зі статтею 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК).

Відповідно до частини 2 статті 1054 ЦК до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфу 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Особливістю карткового рахунку є те, що операції за таким рахунком можуть здійснюватися з використанням електронних платіжних засобів - платіжних карток, які є електронним платіжним засобом у вигляді емітованої банком пластикової картки. Кредитною карткою є платіжна картка зі встановленим кредитним лімітом (пункти 1.1.1.55, 1.1.1.76 Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, далі Умови та Правила).

Платіжні картки випускаються на строк, визначений банком для відповідного типу картки та категорії клієнта. Строк дії платіжної картки зазначається на самій картці, яка є дійсною до останнього дня зазначеного на ній місяця відповідного року включно.

Враховуючи ці особливості кредитування шляхом відкриття карткового рахунку з встановленням ліміту на платіжну картку, можна дійти висновку що строк дії кредитного договору залежить від строку дії платіжної картки або/та строку кредитного ліміту.

Згідно з правовою позицією, яка висловлена Верховним Судом України у постанові від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14, відповідно до правил користування платіжною карткою, які є складовою кредитного договору, картка діє в межах визначеного нею строку. За таким договором обов`язок повернення кредиту в повному обсязі виникає зі спливом останнього дня місяця дії картки.

Судом встановлено, що 19 липня 2011 року ОСОБА_1 підписано анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 10 том 1).

У заяві зазначено, що позичальник згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Екземпляр договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом роздруківки з офіційного сайту та зобов`язується виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг та регулярно ознайомлюватись з їх змінами на офіційному сайті.

Розмір бажаного кредитного ліміту ОСОБА_1 вказав у 10 000 грн.

Останню платіжну картку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 отримав у серпні 2015 року зі строком дії до останнього дня травня 2018 року (а.с.99,155).

З 2011 року ОСОБА_1 активно користувався кредитними коштами та виконував кредитні зобов`язання щодо повернення кредиту шляхом здійснення щомісячних платежів (а.с.6-9 том 1).

За уточненим розрахунком заборгованості станом на день закінчення строку дії кредитної картки (31 травня 2018 року) заборгованість за тілом кредиту ОСОБА_1 складала 11 538,96 грн.(а.с.13 том 2).

За період з 1 червня 2018 року станом на 18 лютого 2019 року з картокового рахунку позичальника списані кошти за оплату товару части нами (по 231 грн.) та щомісячний платіж за послугою «миттєва розстрочка (по 939,12 грн.), а всього 4662,36 грн.

Сплачено ОСОБА_1 27 червня та 30 червня складає 237,94 (154,94 +83) грн..

Отже, загальна заборгованість за цим розрахунком за тілом кредиту складає 15963,38 (11 538,96 + 4662,36 237,94) грн.

Будь-яких вагомих заперечень щодо розрахунку заборгованості за тілом кредиту станом на 18 лютого 2018 року відповідач не надав.

Таким чином, суд вважає, що такий розрахунок не суперечить умовам кредитування та враховує особливості користування кредитним лімітом з використанням кредитної картки.

У зв`язку з цим рішення суду підлягає зміні зі зменшення розміру стягнення тіла кредиту з 16 589, 88 грн. до 15 963,38 грн.

Суд не може погодитись з твердженням апелянта про те, що кредитний ліміт (4000 грн.) у порівнянні з розміром внесених коштів на погашення кредиту (61 494,90 грн.) свідчить про відсутність заборгованості за тілом кредиту. Таке твердження пов`язане з невірним розумінням поняття кредитного ліміту та відновлюваного характеру кредитної лінії.

Насамперед, банк має право в односторонньому порядку змінювати кредитний ліміт в залежності від умов договору та відповідно до Умов та Правил (пункти 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4), а крім того відновлювана кредитна лінія це вид кредиту, який передбачає можливість позичальника отримувати кошти періодично по мірі необхідності в рамках встановленого заздалегідь ліміту, погашати всю суму заборгованості або тільки її частину, здійснювати повторне запозичення протягом терміну дії кредитної лінії. Тому загальний розмір отриманого кредиту та повернення запозичених коштів за весь період кредитування в межах строку дії картки не може відповідати розміру кредитного ліміту, яким вважається максимальна сума на поточний час, в межах якої позичальник може отримати позику.

Інших доводів, які би спростовували вищеназвані висновки суду щодо розміру заборгованості за тілом кредиту апеляційна скарга не містить.

Отже підстав для скасування судового рішення та відмови в задоволенні позову в повному обсязі суд не вбачає.

Згідно зі статтею 141 ЦПК між сторонами підлягають перерозподілу судові витрати. Відшкодуванню позивачеві підлягає судовий збір, сплачений при подачі позову (1921 грн.) пропорційно його задоволенню, що складає 760 грн.; а відповідачу судовий збір сплачений при подачі апеляційної скарги (2882 грн.) пропорційно задоволеним вимогам цієї скарги, що складає 108,75 грн.

Керуючись статями 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 30 вересня 2020 року змінити, зменшивши стягнення з ОСОБА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» з 16 589,88 грн. до 15 963,38 грн., а судового збору з 790,27 грн. до 760, 42 грн.

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 108,75 грн. судових витрат на оплату судового збору на стадії апеляційного розгляду справи.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, але за наявності підстав, передбачених статтею 389 ЦПК, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.О.Данилова

Судді: І.В.Лівінський

Н.О.Шаманська

------------------------------

повну постанову складено 18 грудня 2020 року