Справа № 132/3785/20
У Х В А Л А

"18" грудня 2020 р. місто КАЛИНІВКА

Калинівський районний суд Вінницької області у складі головуючого судді Сєліна Є.В. при секретарі Кулик Т.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Калинівка Вінницької області заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петрук Людмили Іванівни про забезпечення позову,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2020р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулася ОСОБА_1 із позовною заявою до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в якій просить визнати спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_1 та ОСОБА_3 житлового будинку АДРЕСА_1 ; визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 ; скасувати реєстрацію права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який оформлений на ім`я ОСОБА_2 на підставі Свідоцтва про право власності серії НОМЕР_1 від 01.06.2011р., виданого виконкомом Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області на підставі рішення №1 від 29.04.2011р.; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_2 житловий будинок АДРЕСА_1 .

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Калинівського районного суду Вінницької області від 25.11.2020р. вказаний позов переданий на розгляд судді Сєліну Є.В., який своєю ухвалою від 09.12.2020р. відкрив за ним провадження за правилами загального позовного провадження.

16.12.2020р. на адресу суду надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петрук Л.І. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок АДРЕСА_1 , який зареєстрований на ім`я відповідача ОСОБА_2 , яка мотивована тим, що остання на теперішній час вчиняє дії щодо продажу спірного нерухомого майна, що підтверджується поясненнями свідків, доданих до матеріалів даної заяви, а тому невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити та/чи утруднити виконання судового рішення, у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається, окрім іншого, після відкриття провадження у справі, до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Подана позивачем заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст. 151 ЦПК України, та таким чином вона підлягає невідкладному розгляду.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання.

У відповідності до ч.2 ст.150 ЦПК України, суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 розяснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як встановлено з матеріалів цивільної справи, предметом позову є спірний житловий будинок АДРЕСА_1 , який відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав за № 30416850 від 24.06.2011р., на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 01.06.2011р. виконкомом Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області згідно рішення цього органу місцевого самоврядування № 31 від 29.04.2011р., зареєстроване за відповідачем ОСОБА_2 .

З письмових заяв-пояснень ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , посвідчених 15.12.2020р. в.о.старости села Сальник Калинівського району Вінницької області Вовка А. та засвідчених гербовою печаткою виконкому Калинівської міської ради Калинівського району Вінницької області, вбачається, що відповідач ОСОБА_2 вчиняє дії щодо продажу спірного житлового будинку.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його постановлення на користь позивача ОСОБА_1 , а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154, 157, 258-260, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Петрук Людмили Іванівни про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , який відповідно до Витягу про державну реєстрацію прав за № 30416850 від 24.06.2011р., на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії НОМЕР_1 , виданого 01.06.2011р. виконкомом Сальницької сільської ради Калинівського району Вінницької області згідно рішення цього органу місцевого самоврядування № 31 від 29.04.2011р., зареєстрований за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), шляхом заборони на його відчудження.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Ухвала суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду шляхом подання через Калинівський районний суд Вінницької області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя