справа №176/2860/19
провадження №2/176/176/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

28 січня 2020 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області у складі:

головуючої судді Волчек Н.Ю.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» із третьою особою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

23 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де просить ухвалити судове рішення, яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №5282, вчинений 20 вересня 2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 у розмірі 6600,00 грн.

В обґрунтування позову вказує, що 16 листопада 2019 року, поштовим відправленням він отримав копію постанови приватного виконавця виконавчого округу Київської області Говорова Павла Володимировича про відкриття виконавчого провадження №60556921 від 08 листопада 2019 року, відкритого на підставі виконавчого напису №5282 виданого 20.09.2019 року приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, за яким з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» стягнуті кошти в сумі 6600,00 грн. При цьому, 08.11.2019 року було винесено постанову про арешт коштів боржника та накладено арешт на його картковий рахунок в АТ «Райффайзен Банк Аваль» № НОМЕР_1 , куди надходить соціальна допомога по безробіттю. Не маючи коштів для особистого звернення до приватного виконавця Говорова П.В., він написав листа з вимогою надати йому копію виконавчого напису №5282 від 20.09.2019 р. приватного нотаріуса Харківського МНО Остапенка Є.М. на підставі якого відкрито виконавче провадження №60556921. Однак, відповіді не отримав. Вважає, що виконавчий напис №5282 від 20 вересня 2019 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами і, як наслідок, неправомірно відкрито виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Зазначає, що його не було повідомлено про виконавчий напис нотаріуса, він взагалі не згоден із заборгованістю, яка підлагає стягненню. Також, приватний виконавець виконавчого округу Київськоїобласті Говоров П.В, прийняв на примусове виконання виконавчий напис з порушенням територіальності, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», що змусило його звернутись до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та вирішено розглядати її у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Також, даною ухвалою відстрочено ОСОБА_1 сплату судового збору до ухвалення судового рішення по справі та витребувано у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. належним чином завірену копію нотаріальної справи, яка була створена під час здійснення виконавчого напису №5282, виданого 20.09.2019 року про стягнення заборгованості із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія управління активами" коштів в сумі 6600,00 грн. Витребувані докази необхідно направити до Жовтоводського міськоого суду протягом десяти днів з дня отримання даної ухвали.

Про розгляд справи, учасники справи повідомлені належним чином.

Від відповідача, у встановлений ухвалою суду від 23 грудня 2019 року строк відзиву на позов не надходило.

Від третіх осіб письмових пояснень щодо позову також до суду не надходило.

Від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М витребуваних документів на адресу суду не надходило.

Приймаючи до уваги те, що судом виконані вимоги щодо повідомлення відповідача про розгляд справи у спосіб передбачений законом та з огляду на те, що відповідач не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд вважає, що є передбачені ст.ст. 280,281 ЦПК України підстави для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі письмових доказів та у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши надані докази, суд дійшов висновків про наступне.

Судом встановлено, що постановою ВП №60556921 від 08 листопада 2019 року приватного виконавця виконавчого округу Київської області, ОСОБА_2 ., відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №5282 від 20.09.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами», якому ТОВ ФК «Європейська агенція з повернення боргів» відступлено право вимоги на підставі договору факторингу № 28.12.18 від 28.12.2018, якому в свою чергу ПАТ «ОТП Банк» на підставі договору факторингу №24.03.17/1 від 24.03.2017 відступлено право вимоги за Кредитною лінією, відкритою 28.05.2012 року на підставі договору про надання споживчого кредиту №, укладеного між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 , кошти в сумі 6600,00 грн. (а.с.8).

Постановою ВП №60556921 від 08.11.2019 року, винесеною приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим П.В. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на рахунках АТ «Ощадбанк», АТ «Райффайзен Банк Аваль», АТ КБ «ПриватБанк», АБ «Укргазбанк», АТ «Альфабанк» та всі інші відкриті рахунки, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Від приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. та відповідача ТОВ «Фінансова компанія управління активами», копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис до суду не надходило.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України.

Відповідно ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом.

Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса.

Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами.

Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення.

У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі.

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.

Нотаріус при вчиненні виконавчого напису керувався тільки розрахунком заборгованості, підготовленим працівниками банку, що не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача. Вказана обставина підтверджується копіями документів, наданих нотаріусом до суду, на підставі яких він вчинив виконавчий напис. Виписки із особового рахунку боржника серед цих документів немає.

Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

За таких обставин, враховуючи те що відповідачем не було подано у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву та не додано відповідних доказів, які б підтверджували їх можливі заперечення, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис повинно бути визнано таким, що не підлягає виконанню.

З урахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в цій частині слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у сумі 768, 40 грн., сплату якого позивачу було відстрочено до ухвалення рішення по справі.

Керуючись ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» із третьою особою приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем, приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Говоровим Павлом Володимировичем, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, №5282, вчинений Приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем 20.09.2019 року про стягнення із ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості за кредитним договором в сумі 6600 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальність «Фінансова компанія управління активами»» (місцезнаходження: Київська область, місто Ірпінь, вул. Стельмаха, б. 9А, офіс 203 поштовий індекс 08200, ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду Дніпропетровської області через Жовтоводський міський суд.

Суддя Жовтоводського міського суду

Дніпропетровської області Н.Ю. Волчек