Справа № 206/4626/20
Провадження № 2/206/1202/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська

у складі:

головуючий суддя Маштак К.С.

за участю:

секретаря судового засідання Гергіль Ю.І.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

І. Стислий виклад позиції позивача, відповідача та представника відповідача.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі та у шлюбі в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 12.08.2008 шлюб між сторонами було розірвано. З відповідача стягувалися аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_4 до досягнення ним повноліття у розмірі ј частки від усіх видів доходу щомісячно. ОСОБА_4 продовжує навчання, стипендію не отримує, додатково несе витрати на щоденний проїзд до навчального закладу, придбання навчально-методичних посібників, підручників, тощо. Відповідач інших дітей не має, аліментів не сплачує, є пенсіонером, має можливість надавати грошову допомогу. На підставі чого, позивач просила стягнути на її користь з відповідача аліменти на утримання ОСОБА_4 на період його навчання, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дати подання позову до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років, тобто до 30.09.2024 (а.с. 1-3, 24-26).

Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, згідно змісту якого останній зазначив, що позовні вимоги визнає частково з огляду на те, що доказів того, що позивач забезпечує спільного сина грошовими коштами для поїздки до університету та зворотної поїздки додому, придбання навчально-методичних посібників, підручників не надано. З огляду на спільний обов`язок батьків щодо утримання повнолітньої дитини на період навчання, відповідач вважає, що позивач мала врахувати розмір аліментів, які підлягають стягненню, який був би справедливим і не накладав би непропорційний фінансовий тягар на нього одного, зокрема, з урахуванням того, що син є повнолітнім і працездатним, в силу чого має можливість забезпечувати своє життя також самостійно. Відповідач 23 роки пропрацював шахтарем, в 2015 році він звільнився з роботи, а тому єдиним доходом для нього залишилася щомісячна пенсія, з якої йому доводиться купувати постійно лікарські засоби для покращення здоров`я. В середньому витрати складають близько 800 грн. Він проживає в двокімнатній квартирі, за комунальні послуги та послуги з утримання будинку він сплачує самостійно та вчасно, середній розмір витрат за вказані послуги складає 1150 грн. на місяць. В зв`язку із чим, відповідач просив позовні вимоги задовольнити частково в частині стягнення з нього аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання в розмірі 1/5 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років (а.с. 45-47).

Позивач в судовому засіданні позов підтримала, просила стягнути з відповідача аліменти на час навчання саме у розмірі 1/3 частки всіх доходів до досягнення повнолітнім сином 23 років та зазначила, що син навчається на денній формі навчання та в нього не має можливості працювати.

Представник відповідач у судовому засіданні зазначила, що відповідач згоден сплачувати аліменти в розмірі 1/5 частки всіх доходів до досягнення повнолітнім сином 23 років. Окрім цього, наразі із запровадженням карантину, навчання проходить дистанційно, тому витрати, зазначені позивачем не є зовсім вірні.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

09.10.2020 позивачем подано дану позовну заяву з додатками (а.с. 1-13), яку ухвалою судді від 13.10.2020 було залишено без руху (а.с. 18).

21.10.2020 до канцелярії суду надійшла заява про усунення недоліків разом з додатками (а.с. 20-26).

27.10.2019 у зв`язку із усуненням недоліків позовної заяви, провадження у справі відкрито та призначено розгляд справи по суті на 24.11.2020 (а.с. 29).

23.11.2020 від відповідача до канцелярії суду надійшло клопотання про долучення доказів з додатками, заява про відкладення розгляду справи на іншу дату та відзив на позовну заяву (а.с. 32-50).

24.11.2020 судом відкладено розгляд справи на 14.12.2020 (а.с. 55).

24.11.2020 до суду від позивача надійшло клопотання про долучення доказів з додатками (а.с. 57-92).

14.12.2020 судом заслухано вступне слово позивача та представника відповідача, відповіді на питання, досліджено письмові докази, що містяться в матеріалах справи (а.с. 96-97)

14.12.2020 оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду (а.с. 98).

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_4 , матір`ю дитини зазначено позивача, а батьком - відповідача, що підтверджується копією свідоцтва про народження НОМЕР_1 , яке було видано 09.11.2001 відділом реєстрації актів громадянського стану Добропільського міського управління юстиції Донецької області, запис № 244 (а.с. 4, 23).

Згідно копії довідки № 3400 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб за адресою: АДРЕСА_1 до складу сім`ї входять: ОСОБА_1 (власник) та ОСОБА_4 (син) (а.с. 5).

12.08.2008 шлюб між сторонами було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 (а.с. 6).

З 11.12.2002 з відповідача стягувалися аліменти на користь позивача на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до досягнення ним повноліття у розмірі ј частки від усіх видів доходу щомісячно, що підтверджується копією постанови Добропільського міського народного суду Донецької області (а.с. 8).

Згідно копії довідки Дніпровського державного аграрно-економічного університету № 26/7044 від 20.07.2020, ОСОБА_4 дійсно є здобувачем вищої освіти 1 курсу факультету ветеринарної медицини Дніпровського державного аграрно-економічного університету, форма фінансування бюджет, термін навчання 01.09.2019-30.06.2025, стипендію не отримує (а.с. 10, 22).

Відповідно до копії пенсійного посвідчення серії НОМЕР_3 виданого 16.11.2012 Пенсійним фондом України, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є пенсіонером за віком (а.с. 48).

З копій квитанцій, наданих позивачем та відповідачем вбачається, що останні щомісячно сплачують кошти за комунальні послуги та витрачають кошти на ліки, необхідні для підтримання свого здоров`я та здійснюють інші витрати (а.с. 33-40, 61-92).

ІV. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно зі ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Частиною 1 статті 200 СК України визначено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Положеннями п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Отже, обов`язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах СК України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Однак, відповідно до статті 199 СК України і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням.

В той же час, враховуючи майновий стан позивача та її стан здоров`я (а.с. 59-60), яка витрачає кошти на ліки для підтримання свого здоров`я, несе тягар утримання майна, сплачує кошти за комунальні послуги та до цього ж утримує повнолітнього сина, з яким проживає, оскільки останній стипендії не отримує (а.с. 61-92), потреби повнолітнього сина у матеріальній допомозі у зв`язку із навчанням у закладі вищої освіти, а також, діючи передусім в інтересах дитини, та з огляду на обов`язок батьків забезпечувати своїх дітей та дбати про їх необхідний та достатній рівень життя, суд, вважає, що пропозиція відповідача по призначенню аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчатись у розмірі 1/5 частки всіх доходів до досягнення повнолітнім сином 23 років не може бути достатньою та обґрунтованою згідно дотримання норм регулюючих права дитини.

Однак, суд також не може повністю погодитись із вимогою позивача щодо розміру стягуваних аліментів, а саме щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання сина на час його навчання, в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно з дати подання позову до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення ним 23 років, оскільки судом було встановлено, що відповідач є пенсіонером та живе за рахунок своєї пенсії, достатню кількість грошей витрачає на ліки для підтримання свого здоров`я, несе тягар утримання майна та сплачує кошти за комунальні послуги (а.с 33-40).

Відтак, судом враховуються обставини, встановлені в судовому засіданні щодо стану здоров`я та матеріального становища дитини, стану здоров`я та матеріального становища платника аліментів та особи, на утримання якої знаходиться повнолітня дитина, таким чином, суд приходить до обґрунтованого висновку, що для забезпечення належної матеріальної допомоги повнолітньому сину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання з відповідача можливе стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно положень ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За змістом ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів підлягає негайному виконанню в межах оплати платежу за один місяць.

Враховуючи вищевикладені норми чинного законодавства, вислухавши доводи позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до обґрунтованого висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 180-183, 191, 199, 200 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 81, 141, 263, 264, 265, 430 ЦПК України, -

УХВАЛИВ

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_4 про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання- задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ), аліменти на час навчання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Стягнення здійснювати з 09.10.2020 до закінчення ОСОБА_4 навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції, що відповідає приписам пункту 15, підпункту 15.5 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 18.12.2020.

Головуючий суддя: К.С. Маштак