Справа № 738/1465/19
№ провадження 2/738/10/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Мена

Менський районний суд Чеpнiгiвської областi у складi:

головуючого суддi Слісаря А.В.,

секретаря Минець П.Д.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

pозглянув у вiдкpитому судовому засiданнi у порядку спрощеного позовного провадження цивільну спpаву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів по оплаті за опалення житлового приміщення,

В С Т А H О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів по оплаті за опалення житлового приміщення. Позов обґрунтований тим, що позивач є власником 9/25 частини квартири АДРЕСА_1 , а відповідач є власником 16/25 частини цієї ж квартири. Позивач проживає у вказаній квартирі та сплачує кошти за спожитий природній газ, яким опалюється вся квартира, а відповідач у порушення ст. 360 ЦК України не сплачує за природній газ, хоч його частина також опалюється. Позивач просить стягнути з відповідача на його користь кошти по оплаті за опалення відповідно до частки відповідача у праві спільної часткової власності, що становить 8704,00 грн. та судові витрати.

18.10.2019 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він у задоволенні позову просить відмовити, оскільки між ним та позивачем не досягнуто згоди стосовно порядку володіння, користування спільним майном, позивач чинить йому перешкоди у користуванні його часткою у квартирі. Відповідач у квартирі не проживає, а тому і не користується опаленням.

28.12.2019 року позивач подав до суду заяву про збільшення позову та просив додатково стягнути з відповідача кошти за опалення житла за жовтень-грудень 2019 року.

Ухвалою суду 28.01.2020 р. заява позивача про збільшення позовних вимог залишена без розгляду, тому що подана з порушенням строків передбачених ст. 49 ЦПК України.

У судовому засіданні позивач позов підтримав з підстав наведених у ньому та просив його задовольнити.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позов не визнали та просили відмовити у його задоволенні. Зазначили, що відповідач є співвласником квартири АДРЕСА_1 , але у цій квартирі не проживає з 1997 року. Позивач без його дозволу у 2002 році встановив газовий котел для опалення квартири. Рішенням суду у 2016 році відповідач був вселений у вказану квартиру, але фактично там не проживає. Постановою апеляційного суду стягнуті з відповідача на користь позивача кошти за опалення житла за січень-лютий 2018 р.

Суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясувавши обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази які містяться у матеріалах справи, приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що сторони по справі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , 9/25 часток якої належить позивачу та 16/25 часток - відповідачу, що також підтверджується копією свідоцтва про право власності на житло виданим Менським сироробним комбінатом від 29.12.1997 року (а.с. 6).

Постановою апеляційного суду Чернігівської області від 06.07.2018 року встановлено, що у вказаній квартирі в грудні 2002 року встановлений газовий прилад - котел марки «Житомир»(а.с. 55-57).

Відповідно до ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.

Позивач надав до матеріалів справи копії квитанцій(оригінали були оглянуті у судовому засіданні) на підтвердження його витрат на опалення квартири АДРЕСА_1 , співвласником якої є відповідач, згідно яких за період з 01 січня 2018 року по 30 квітень 2018 року включно, позивач сплатив за спожитий природній газ на загальну суму 1600,00 грн., по 400 грн. за кожний місяць, за період з 01.04.2018 року по 30.04.2018 року позивач сплатив за природній газ 2000,00 грн., за період з 01.05.2018 року по 31.05.2018 року позивач сплатив за природній газ 2000,00 грн., за період з 01.11.2018 року по 30.11.2018 року позивач сплатив за природній газ 597,00 грн., за період з 01.12.2018 року по 31.12.2018 року позивач сплатив за природній газ 1014,93 грн., за період з 01.01.2019 року по 31.01.2019 року позивач сплатив за природній газ сумі 1100,00 грн., за період з 01.02.2019 року по 28.02.2019 року позивач сплатив за природній газ 1014,00 грн., за період з 01.03.2019 року по 31.03.2019 року позивач сплатив за природній газ 1200,00 грн., за період з 01.03.2019 року по 31.03.2019 року позивач сплатив за природній газ 2000,00 грн., за період з 01.03.2019 року по 31.03.2019 року позивач сплатив за природній газ 2000,00 грн., за період з 01.04.2019 року по 30.04.2019 року позивач сплатив за природній газ 298,00 грн., а всього на загальну суму 14823,93 грн., що також підтверджується наданими ТОВ «Чернігівгаз Збут» рахунками нарахувань та оплат по особовому рахунку № НОМЕР_1 адреса АДРЕСА_1 (а.с. 8-21, 107-109).

Отже, наведені вище періоди сплати позивачем за природній газ та суми, які він сплатив є обгрунтованими, підтверджуються належними доказами та не спростовані відповідачем, а тому підлягають стягненню з відповідача відповідно до його частки у праві спільної власності за виключенням коштів по оплаті за опалення житлового приміщення за період з січня по лютий включно 2018 року в сумі 800,00 грн. враховуючи, що цей період врахований судом апеляційної інстанції при ухваленні постанови від 06 липня 2018 року(а.с.55-57), а тому заборгованість необхідно рахувати виходячи із суми 14023,93 грн.(14823,93-800,00)

Враховуючи частки співвласників у квартирі АДРЕСА_1 та сплачені позивачем кошти за природній газ для опалення житла за період з 01 березня 2018 року по 30 квітня 2019 року, суд приходить до висновку, що частка яку необхідно сплатити відповідачу за використаний природній газ на опалення спільної квартири, складає 8975,31 грн.(14023,93/25*16). Однак, позивач просить стягнути з відповідача кошти у сумі 8704,00 грн., а тому враховуючи, що суд розглядає справи в межах заявлених вимог та не може виходити за їх межі(ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 264 ЦПК України), суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 8704,00 грн.

На підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь позивача сплачений останнім при зверненні з позовом до суду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів по оплаті за опалення житлового приміщення - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 кошти по оплаті за опалення житлового приміщення за період з 01 березня 2018 року по 30 квітня 2019 року в сумі 8704,00 (вісім тисяч сімсот чотири грн. 00 коп.) грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 понесених витрат на сплату судового збору у розмірі 768,40 (сімсот шістдесят вісім грн. сорок коп.) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернігівського апеляційного суду через Менський районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 30.01.2020 р.

Суддя А.В. Слісар