Рішення

Іменем України

20 листопада 2020 року місто Чернігів

Справа №751/5878/20

Провадження №2/751/1167/20

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Ченцової С. М.

секретаря судового засідання Грищенко Н. С.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІФОРМ ПЛЮС» про стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення моральної шкоди

ВСТАНОВИВ :

І. Стислий виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ТОВ «Уніформ Плюс» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заборгованості по заробітній платі з 31.03.2020 року по теперішній час; компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати з 31.03.2020 року по теперішній час; середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні з 31.03.2020 року по теперішній час; стягнення моральної шкоди у розмірі 50 0000 гривень.

Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 18.03.2019 року працював у ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС» на посаді слюсаря-ремонтника 6 розряду ремонтно-механічної дільниці. Відповідно до запису в трудовій книжці № 49 від 31.03.2020 року звільнений з роботи за угодою сторін на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України. На час звільнення відповідач мав заборгованість по виплаті заробітної плати, яку не сплатив. При звернення до відповідача на запит адвоката за розрахунком по заборгованості по заробітній платі, відповіді не отримано, тому не має можливості розрахувати повну суму заборгованості та компенсаційних виплат заборгованості по сьогоднішній день. При звільненні його з посади слюсаря-ремонтника 6 розряду ремонтно-механічної дільниці у ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС» не було здійснено розрахунок по заробітній платі, що є порушенням Конституції України та КЗпП України. Оскільки з дня звільнення позивача відповідач не сплатив заробітну плату, тому відповідно до ст. 117 КЗпП України, у разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 31.01.2020 року по день фактичного звернення до суду. Позивач вважає, що з боку відповідача існують явні порушення його прав та гарантій як працівника, які призвели до значних моральних страждань, втрати впевненості у завтрашньому дні, існуванні вже певний час зароблених ним коштів, що призводить до необхідності прикладання додаткових зусиль по організації свого життя, тому просить відшкодувати моральну шкоду у розмірі 50 000 гривень. Відповідач не надає в добровільному порядку довідку про середню заробітну плату і довідку по заборгованості по заробітній платі на час звільнення.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду міста Чернігова від 25.09.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 20.11.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС» в частині стягнення компенсації втрати частини доходу у зв`язку з порушенням строків їх виплати, середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні залишено без розгляду.

У судове засідання позивач не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує, просить задовольнити п. 1 та п. 4.

Представник відповідача в судове засідання двічі, 19.10.2020 року та 20.11.2020 року, не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомо, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не надходило, відзив не подано.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.03.2019 року прийнятий на роботу у ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС» на посаду слюсаря-ремонтника 6 розряду ремонтно-механічної дільниці, що підтверджується копією трудової книжки (а.с.4).

Наказом № 88-К від 30.03.2020 року, ОСОБА_1 звільнений з роботи за угодою сторін (п. 1 ст. 36 КЗпП України) 31.03.2020 року (а.с.5).

Згідно копії розрахункових листків за січень, лютий, березень, квітень, травень, червень, липень та жовтень 2020 року, наданого ТОВ «УНІФОРМ ПЛЮС» ОСОБА_1 вбачається, що борг підприємства на кінець жовтня 2020 року становить 13 393 грн 06. (а.с.24-25, 34).

ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін

Згідно ст. 15 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 115 КЗпП, заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів; у разі коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 116 КЗпП України, при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 13 393 грн 06 коп.

Суд визнає необхідним застосувати п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України і допустити негайне виконання рішення суду у справі про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.

Щодо вимог позивача про стягнення з відповідача моральної шкоди суд дійшов наступного.

Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством.

За змістом вказаного положення закону передумовою для відшкодування працівнику моральної шкоди на підставі ст. 237-1 КЗпП України є наявність порушення прав працівника у сфері трудових відносин, з урахуванням специфіки об`єкту яких, завдана моральна шкода може бути відшкодована працівнику у вигляді одноразової грошової виплати або в іншій матеріальній формі.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (із відповідними змінами) роз`яснено, що відповідно до ст. 237-1 КЗпП України, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконне звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

Таким чином, вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є обгрунтованою, та полягає у порушенні його законних прав, що виразилось у невиплаті належних йому грошових сум нарахованої заробітної плати. Наявність такого порушення призвело до моральних страждань, втрати позивачем нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Крім того, суд враховує період часу, протягом якого заробіток позивачеві не виплачено.

Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує встановлені обставини справи, характер порушення прав позивача, ступінь моральних страждань, зміни у житті та зусилля, вжиті для відновлення трудових прав, а також принципи розумності та справедливості, а тому вважає за необхідне задовольнити вимоги у розмірі 5000 грн.

V. Розподіл судових витрат.

У відповідності до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись статтями 115, 116 КЗпП, статтями 13, 43, 76-81, 141, 263, 265, 268, 354, 430 ЦПК України, суд

Вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІФОРМ ПЛЮС» про стягнення заборгованості із заробітної плати, стягнення моральної шкоди задовольнити частково.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІФОРМ ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 нараховану, але не виплачену заробітну плату у розмірі 13 393 грн 06 коп (тринадцять тисяч триста дев`яносто три грн. 06 коп).

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІФОРМ ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 моральну шкоду у розмірі 5 000 гривень.

В іншій частині відмовити.

Рішення в частині стягнення заробітної плати підлягає негайному виконанню у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути із Товариства з обмеженою відповідальністю «УНІФОРМ ПЛЮС» на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення виготовлено 26 листопада 2020 року .

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач : Товариство з обмеженою відповідальністю «УНІФОРМ ПЛЮС» (14014, м. Чернігів, вул. Івана Мазепи, 66 офіс 1, )

Суддя С. М. Ченцова