Справа № 209/2374/20
Провадження № 2/209/996/20
РІШЕННЯ

іменем України

21 грудня 2020 року м. Кам`янське

Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

головуючого судді Багбая Є.Д.

при секретарі Полухіної Г.О .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя подружжя. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначає, що 31 березня 2001 року вона уклала шлюб з ОСОБА_2 , який був зареєстрований у відділі реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, актовий запис № 154. Позивач з 18.10.1996 року по теперішній час зареєстрована в квартирі АДРЕСА_1 , яка належала її сестрі ОСОБА_3 на підставі договору купівлі продажу 19.09.1996, зареєстрованого в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 132 під № 21743, вищезазначена квартира була подарована подружжю на весіллі з подальшим оформленням на відповідача. Від шлюбу сторони мають доньку- ОСОБА_4 , яка є повнолітньою. 05 жовтня 2017 року рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська шлюб між сторонами було розірвано. Між нею та відповідачем немає домовленості щодо розміру часток у майні, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тож вона вважає, що їхні частки є рівними. Оскільки мирним шляхом їй з відповідачем не вдалося вирішити питання про порядок поділу спірного майна, вона вимушена звернутися до суду з даним позовом. Просить суд визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 та залишити вищезазначену квартиру в спільній частковій власності; стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 840,80 сплаченого судового збору, витрати на правничу допомогу в розмірі 5000,00 гривень, витрати сплачені за проведення незалежної оцінки квартири в розмірі 500 гривень, витрати понесені на отримання довідки з ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в розмірі 450 гривень.

Ухвалою суду від 08 вересня 2020 року справу було прийнято до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження на 15 жовтня 2020 року на 09.00 годину.

Ухвалою суду від 15 жовтня 2020 року ухвалено проводити розгляд справи в порядку загального провадження та призначено підготовче судове засідання по справі на 16 листопада 2020 року на 09.30 годину.

Ухвалою суду від 16 листопада 2020 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судове засідання на 21 грудня 2020 року.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити позов.

Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву з клопотанням про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав частково, не заперечує проти визнання за позивачем право власності на 1/2 частину квартири за адресою: АДРЕСА_2 , просить визнати за ним право власності на 1/2 частину вищезазначеної квартири, заперечує проти стягнення судових витрат, які понесла позивач при зверненні за правовою допомогою та сплаченого судового збору, оскільки вважає, що даний спір можливо було вирішити в позасудвому порядку.

У судовому засіданні встановлені судом обставини та визначені до них правовідносини:

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31 березня 2001 року до 05 жовтня 2017 року, що підтверджується копією паспорта відповідача /а.с.7/, копією свідоцтва про одруження /а.с. 8/ та рішенням суду про розірвання шлюбу /а.с.10/. Від шлюбу мають повнолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження /а.с.9/. 12 червня 2001 року, перебуваючи в шлюбі, відповідач придбав квартиру АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири /а.с.19/ який був укладений у приватного нотаріуса Дніпродзержинського міського нотаріального округу Сидоренко А.В. та зареєстрованого в Дніпродзержинському бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі № 132 під № 21743, що підтверджується копією реєстраційного напису від 14 червня 2001 року /а.с.15/. Станом на 09 липня 2020 року відповідно до витягу зі Звіту про проведення незалежної оцінки майна вартість об`єкта оцінки майна становить 159240,00 гривень /а.с.13-18/. На даний час між сторонами виникло питання щодо розподілу спільного майна подружжя, згоди щодо повного та остаточного врегулювання зустрічних претензій сторони шляхом укладення мирової угоди сторони не досягли.

Суд вважає встановленим наявність фактів, якими обґрунтовуються вимоги позивача, з таких мотивів.

Відповідно до ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

У відповідності до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Відповідно ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. … Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

У відповідності до п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення ведення спільного господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 зроблено висновок, що «у статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує».

Як зазначено в ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно п. 1 ч. 2 ст. 76 ЦПК України, докази встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами.

Згідно ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно вивчених судом матеріалів справи, з`ясованих обставин справи які досліджені доказами, суд прийшов до висновку про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за кожним із них право власності на 1/2 частину квартири в зв`язку з тим, що спірна квартира була придбана в період шлюбу на спільні кошти, вона є спільною сумісною власністю подружжя, домовленостей між подружжям з приводу майна досягнуто не було, тому частки подружжя є рівними, таким чином позовні вимоги позивача про розподіл квартири шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частки квартири підлягають задоволенню, крім того проти такого розподілу спільного сумісного майна подружжя та визнання за ним права власності на 1/2 частину квартири не заперечує і відповідач. Крім того, оскільки за позивачем визнається право власності на Ѕ частини спірної квартири, відповідач є власником іншої Ѕ частин спірної квартири.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат суд керуючись положеннями ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у справі, які складаються з 840,80 сплаченого судового збору, витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 гривень, витрати сплачені за проведення незалежної оцінки квартири в розмірі 500 гривень, витрати понесені на отримання довідки з ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в розмірі 450 гривень, оскільки вищезазначені витрати підтверджені документально. Суд не приймає заперечення відповідача, щодо того що з нього не підлягають стягненню судові витрати, оскільки даний спір можливо було вирішити в позасудовому порядку, враховуючи те, що позивач зверталася до позивача, щодо необхідності вирішити питання щодо поділу майна подружжя, але дійти згоди вони не змогли в зв`язку з чим, позивач вимушена була звернутися до суду з вищезазаначеним позовом.

На підставі ст. ст. 60, 69, 70, 71 СК України, ст. ст. 316, 319, 321, 392 ЦК України, постанови Пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", керуючись ст. ст. 3, 12, 76, 78, 81, 82, ч.3 ст. 211, ст. 263-265, 268 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Цивільний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя задовольнити повністю.

Визнати в порядку розподілу сумісного майна подружжя за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , що зареєстрована: АДРЕСА_2 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 30,1 кв. м.

Визнати в порядку розподілу сумісного майна подружжя за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , що зареєстрований: АДРЕСА_2 , мешкає: АДРЕСА_3 право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 52,9 кв.м., житловою площею 30,1 кв.м.

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір в розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок), витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 (п`ять тисяч гривень), витрати за проведення незалежної оцінки квартири в розмірі 500 (п`ятсот гривень), витрати понесені на отримання довідки з ОКП «Дніпродзержинське бюро технічної інвентаризації» в розмірі 450 (чотириста п`ятдесят гривень).

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 21 грудня 2020 року.

Суддя

Дніпровського районного суду

м. Дніпродзержинська Є.Д. Багбая