Справа № 386/1052/19
Провадження № 2/386/61/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року смт. Голованівськ

Голованівський районний суд Кіровоградської області в складі :

головуючого судді Гут Ю. О.

за участю секретаря судового засідання Корніцької Л.В. представника позивача ОСОБА_1

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Голованівськ цивільну справу за позовом ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Задорожнюк Оксана Борисівна, до Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування

ВСТАНОВИВ :

Представник позивача адвокат Задорожнюк Оксана Борисівна звернулась до суду в інтересах ОСОБА_2 з позовом до Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про визнання права власності в порядку спадкування та встановлення факту родинних відносин. Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка приходилась рідною тіткою позивачці. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер- :02:000:0284, площею 3,79 га, яка знаходиться на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області . Право власності ОСОБА_3 підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну часку ( пай) серія III - КР № 037783, виданий 03 грудня 2001 року .

Спадщиною ОСОБА_3 не розпорядилася, заповіт від її імені не посвідчувався, осіб які мали б право на обов`язкову частку в спадковому майні не має, тому позивач є єдиним спадкоємцем за законом, однак отримати свідоцтво про право на спадщину не може , так як у неї відсутні документи, що підтверджують родинні стосунки з ОСОБА_3 та оригінал правовстановлюючого документу на вказану земельну ділянку.

Просить встановити факт, що ОСОБА_3 , яка, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кропивницький в Кіровоградському психоневрологічному інтернаті являється рідною тіткою ОСОБА_2 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку загальною площею 3,79 га, яка розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки :02:000:0284, в порядку спадкування за законом, яка залишилась після смерті ОСОБА_3 .

13.11.2019 року ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області вказану заяву прийнято до розгляду та призначено до підготовчого засідання на 27.11.2019 року.( а/с-32).

27.11.2019 року ухвалою Голованівського районного суду Кіровоградської області закрито підготовче провадження у цивільній справі та призначено справу до судового розгляду на 10.12.2019 року, яке було відкладено на 27.12.2019 року.(а/с-43,60).

В судовому засіданні представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила позов задовольнити, з підстав, викладених в позовній заяві.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що вона народилась та проживає в с. Краснопілля Голованівського району Кіровоградської області . Вона знає позивачку ОСОБА_2 з дитинства, так як проживали в одному селі та ходили в одну школу . Матір позивачки звали ОСОБА_6 , яка померла років три назад, батько - ОСОБА_7 , помер дуже давно . Позивачка одружилась та змінила прізвище з « ОСОБА_2 » на « ОСОБА_2 ». У ОСОБА_2 був рідний брат, однак він помер. Більше рідних братів та сетер у позивачки не має . У ОСОБА_7 була рідна сестра ОСОБА_3 , яка також проживала в с. Краснопілля Голованівського району Кіровоградської області та померла років з двадцять назад. Чоловіка та дітей у ОСОБА_3 не було. Підтверджує, що покійна ОСОБА_3 приходилась рідною тіткою позивачці .

Свідок ОСОБА_10 , в судовому засіданні надала суду аналогічні покази, які були надані свідком ОСОБА_4 . Підтвердила факт родинних стосунків між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як рідних племінниці та тітки.

Представник відповідача - Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надіслав заяву, в якій вказав, що проти позовних вимог не заперечує, просить справу розглядати в його відсутність .

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову

Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства .

Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав, передбачених ч. 2 ст. 16 ЦК України, є визнання права.

Суд, дослідивши матеріали справи та заяви сторін, дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню .

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка приходилась рідною тіткою позивачу ОСОБА_2 , про що свідчить запис акта про смерть № 75 від 09.01.2000 року ( а/с-9,18)

Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва кадастровий номер :02:000:0284, площею 3,79 га, яка знаходиться на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області. Право власності ОСОБА_3 підтверджується Державним актом на право приватної власності на земельну часку (пай) серія III - КР № 037783, виданий 03 грудня 2001 року .(а/с-10-10)

Своєю спадщиною ОСОБА_11 не розпорядилася, заповіт від її імені не посвідчувався, осіб які мали б право на обов`язкову частку в спадковому майні не має, тому позивач є єдиним спадкоємцем за законом.

Спадкоємців, які мають право на спадщину після смерті ОСОБА_11 окрім неї не має, інших спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадковому майні також не має.(а/с-48-50).

Відповідно до листа Голованівського районного відділу реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Кіровоградській від 09.08.2017 року №330-14.5-04-04 шлюб № 1 від 08.01.1972 року, складений виконавчим комітетом Перегонівської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області на ОСОБА_2 та ОСОБА_13 . Шлюб розірваний, ( а/с-13).

Згідно свідоцтва про одруження відділу РАГС Новоархангельського районного управління юстиції Кіровоградської області від 26.12.2000 року ОСОБА_2 після одруження змінила прізвище на ОСОБА_2 ( а.с.-19).

Позивач звернулась до нотаріальної контори та подала заяву про прийняття спадщини, що залишилися після смерті своєї тітки, приватним нотаріусом Голованівського районного нотаріального округу Кіровоградської області Захаренком В. В. було зареєстровано спадкову справу за номером 62436306 реєстр нотаріуса 75/218, що підтверджується витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №51961372 від 18 травня 2018 року (а/с-17). Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_2 було відмовлено у зв`язку з відсутністю у неї документів, що підтверджують родинні стосунки з ОСОБА_3 та відсутній оригінал правовстановлюючого документу на земельну ділянку, (а/с-22).

Батько позивачки- ОСОБА_7 являвся рідним братом ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою № 988 від 06.10.2016 року, виданою на підставі по-господарських книг Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, однак на підтвердження їх родинних зв`язків надати актові записи про народження ОСОБА_7 та ОСОБА_3 не має можливості, оскільки ті відсутні, що підтверджується відповідною довідкою Голованівського відділу РАЦС головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області № 1873-03/03-24 від 03.11.2016 року (а/с-12,15) .

З відповіді на запит до Кіровоградського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області від 19.05.2017 № 1008-14.10-04-03 слідує, що актовий запис про смерть ОСОБА_3 відсутній, (а/с-14) .

За життя ОСОБА_3 подала наявний у неї Сертифікат на право на земельну частку пай та замовила вигоовлення Державного акту.

Державний акт на право приватної власності на земельну ділянку, серія III -КР № 037783, виданий 03 грудня 2001 року, після смерті ОСОБА_3 .

Факт, що ОСОБА_3 являлась рідною тіткою позивачці ОСОБА_2 підтверджується дослідженими судом наявними документами та показами свідків .

Відповідно до розділу 11 п.4.20 глави 10 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 .02.2012 р. № 296/5 і зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22 .02.2012 р за № 282/20595 видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів про належність цього майна спадкоємцеві. Іншого порядку видачі свідоцтва про право на спадщину чинним Законодавством не передбачено.

Згідно абзацу 3 п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Крім того, позивач в установленому законом порядку звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини на земельну ділянку, але нотаріус відмовив позивачу в оформленні спадщини в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на земельну ділянку.

Відмова в видачі свідоцтва про право на спадщину за законом не може бути перешкодою у набутті позивачем права на вищезазначену земельну частку (пай).

Згідно до роз`ясень, викладених в пунктах 10, 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 .Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

Судом не встановлено осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині.

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України).

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини .

Відповідно ч.7 ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.» державна реєстрація прав проводиться на підставі заяви власника, іншого правонабувача, сторони правочину, за яким виникло право, уповноваженої ними особи або державного кадастрового реєстратора у випадках, передбачених цим Законом.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Суд вважає, що неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину є порушенням його права власності, оскільки унеможливлює визнання такого права з боку держави перед іншими суб`єктами цивільних та інших правовідносин.

ОСОБА_2 фактично прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , однак оформити право власності в установленому законом порядку не мала можливості , тому вимога позивача про визнання права на земельну ділянку в порядку спадкування за законом є законною та обґрунтованою.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановить заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Суд вирішує питання у сукупності, керуючись принципом верховенства права, вважає, що наданих доказів по справі достатньо для задоволення позову про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на земельну ділянку (пай). Окрім цього, вирішуючи питання щодо оцінки зазначених доказів, суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_2 має законне право на отримання у спадщину за законом право на земельну частку (пай) розміром 3,79 умовних кадастрових гектарів, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Межирічківської сільської ради Голованівського району, Кіровоградської області після смерті тітки ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , як спадкоємець за законом.

На підставі ст. 141 ЦПК України витрати по сплаті судового збору покладається на позивача.

На підставі Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, ст. 1 Протоколу № 1 до Європейської конвенції (1952 р.), ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15, 16 Закону України «Про власність», п. 8, п. 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»,

Керуючись ст.ст. ст. 6-9, 12-19, 81, 82,89, 265, 258-259, 268, 315-319 ЦПК України, ст.ст.3,16,316,317, 392, 1216, 1225, ЦК України, суд,

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_2 , інтереси якої представляє адвокат Задорожнюк Оксана Борисівна, до Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності в порядку спадкування задовольнити повністю .

Встановити факт, що ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кіровоград, Кіровоградський психоневрологічний інтернат, у віці 62 роки, актовий запис про смерть №75 від 09.01.2000 року, являлась рідною тіткою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку загальною площею 3,79 га, яка видана на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії III - КР № 037783, 03 грудня 2001 року, що розташована на території Межирічківської сільської ради Голованівського району Кіровоградської області, кадастровий номер земельної ділянки - :02:000:1395, в порядку спадкування за законом, що залишилась після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Кіровоград, Кіровоградський психоневрологічний інтернат, у віці 62 роки, актовий запис про смерть №75 від 09.01.2000 року.

Рішення може бути оскаржене до Кропивницького апеляційного суду через Голованівський районний суд протягом 30 (тридцяти) днів з дня проголошення рішення, а в разі проголошення в судовому засіданні вступної та резолютивної частини, в той же строк з моменту виготовлення повного рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст рішення судом складено 27.01.2020 року.

Суддя: Гут Ю. О.