Справа №519/467/16-ц
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

11.12.20 року

Южний міський суд Одеської області

у складі: головуючого судді - Барановської З.І., секретаря - Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання право власності на частку майна, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, за участю третіх осіб ОСОБА_3 , Державного нотаріусу Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко Олени Євгенівни

В С Т А Н О В И В :

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 22.06.2016 відкрито провадження у справі за позовом представника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння.

05.09.2016 від ОСОБА_1 надійшла зустрічна позовна заява до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання право власності на частку майна, мотивуючи свої вимоги тим що, вона та ОСОБА_4 в 2008 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, мали спільний бюджет та мали намір в подальшому укласти шлюб, однак він тяжко захворів та потребував постійного лікування та догляду. За час спільного проживання вона постійно надавала моральну та матеріальну підтримку та доглядала за ним, купували ліки. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 не очікувано помер від хвороби. Вона як дружина приймала участь у організації поховання чоловіка. Після його смерті позивач звернулася до відділу ДРАЦС для отримання свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , на що отримала відповідь про неможливість видати їй зазначений документ та рекомендовано звернутися до суду для вирішення питання з метою встановлення проживання однією сім`єю. За час спільного проживання, ними було нажито спільне сумісне майно, а саме транспортний засіб марки CHERI TIGGO, 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , який купили за спільні кошти. Після смерті ОСОБА_4 до неї звернулася його дочка - ОСОБА_2 , з вимогою про передачу їй в користування вищезазначеного транспортного засобу, так як майно належить їй за спадком від батька, на що позивач відмовила, так як майно є спільним майном подружжя.

07.09.2016 від ОСОБА_1 надійшла уточнена зустрічна позовна заява, згідно якої її доповнено вимогою про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, мотивуючи тим, що державним нотаріусом Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко О.Є. видано свідоцтво про право на спадщину за законом на легковий автомобіль марки CHERI TIGGO, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Даним свідоцтвом про право на спадщину порушено її право на автомобіль, тобто не враховано її право на спільну сумісну власність.

Протокольною ухвалою від 22.11.2016 зустрічна позовна заява була об`єднати в одне провадження з первісним позовом.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 22.11.2016 клопотання представника ОСОБА_2 - ОСОБА_5 про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на автомобіль CHERI TIGGO, 2010 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 , зареєстрований на ОСОБА_4 .

Протокольною ухвалою від 01.08.2017 була визнана явка сторін обов`язковою.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 21.12.2018 клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 про витребування доказів задоволено, витребувано у Четвертої Одеської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, після смерті ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 23.07.2019 закрито підготовче провадження та призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 11.12.2020 первісний позов представника ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про витребування майна із чужого незаконного володіння залишено без розгляду.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у її з ОСОБА_1 відсутність, заперечує проти задоволення позовних вимог первісного позову, наполягає на позовних вимогах зустрічного.

Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходила.

Третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про день та час слухання справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі, заява про розгляд справи у її відсутність до суду не надходила.

Третя особа Четверта Одеська державна нотаріальна контора в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву, згідно якої просить справу розглядати за відсутності представника.

Свідок ОСОБА_7 підтвердив в судовому засіданні, що ОСОБА_1 проживала с померлим ОСОБА_4 однією сім`єю з 2008 року, вони дружили сім`ями, разом відпочивали. В 2010 році ОСОБА_1 та ОСОБА_4 придбали автомобіль за спільні кошти, про що йому відомо зі слів померлого. Коли ОСОБА_4 раптово захворів, ОСОБА_1 опікувалась ним, витрачали кошти на лікування. Витрати на поховання здійснювали ОСОБА_1 разом з сестрою померлого навпіл. За життя ОСОБА_4 вони планували одружитись.

Свідок ОСОБА_11 підтвердила в судовому засіданні, що ОСОБА_1 проживала с померлим ОСОБА_4 однією сім`єю з 2008 року, вони дружили сім`ями, разом відпочивали. На початку 2015 року ОСОБА_4 захворів, ОСОБА_1 взяла відпустку, весь час була у нього в лікарні, позичала кошти на лікування. Витрати на поховання здійснювали ОСОБА_1 разом з сестрою померлого. За життя ОСОБА_4 вони планували одружитись.

Дослідивши матеріали справи, пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с.13).

Після його смерті відкрилась спадщина.

До спадкової маси входить автомобіль CHERI TIGGO, 2010 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , реєстраційний державний номер НОМЕР_2 .

24.04.2016 виданого свідоцтво про право на спадщину за законом на спадкове майно спадкоємцям матері ОСОБА_3 та дочці ОСОБА_2 по 1/2 частці кожній (а.с.14).

Даний автомобіль померлий придбав 21.04.2010, що підтверджується копіями договору №514408-R01302 купівлі-продажу автомобіля, рахунку-фактури 514408-R01302/1 від 21.04.2010, квитанції від 21.04.2010, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (а.с.26, 45-52).

З 09.07.2015 по 24.07.2015 ОСОБА_4 перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується копією виписного епікризу з медичної картки №16625 (а.с.38-39).

Також він перебував на амбулаторному лікуванні, що підтверджується копіями медичної картки амбулаторного хворого №821 від 09.07.2015 та №15813 від 27.07.2015 (а.с.40-42зв).

З метою видачі повторного свідоцтва про смерть ОСОБА_4 , позивач звернулася до відділу ДРАЦС, яким було відмовлено у видачі даного свідоцтва, в зв`язку з тим, що свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і з боку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, якщо родинні стосунки, право на спадкування підтверджується документально та підставі викладеного було рекомендовано звернутися до суду з метою встановлення проживання однією сім`єю (а.с.35).

Згідно ч.2 ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. В порядку ч. 4 вказаної статті сім`я створюється не тільки на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а й на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З наведеного положення випливає одна з основних ознак сімейних відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто прийняття участі у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї.

За положеннями ч.ч.1, 2 ст.21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі - ст. 25 СК України.

Суд звертає увагу на довідку №2603 від 19.11.2015 щодо підтвердження місця реєстрації ОСОБА_1 та складу її сім`ї, відповідно до якої до складу сім`ї належить чоловік ОСОБА_12 (а.с.34).

Відповідних доказів на спростування перебування чи ні ОСОБА_1 у зареєстрованому шлюбі суду не надано.

Відповідно до ч.6 ст.36 цього Кодексу шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. При цьому, в порядку ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок смерті одного з подружжя або оголошення його померлим, а також у разі його розірвання.

Відповідно до ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, а також інші факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб в порядку позовного провадження при наявності спору про право цивільне.

Встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу (факту спільного проживання) позивачу необхідно для врегулювання питання щодо спільного майна, набутого під час проживання без реєстрації шлюбу.

Відповідно до ст.74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно.

Положеннями ст.74 СК України врегульовані майнові права осіб, що проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою. Дані положення є виключенням, а отже особи, що проживали без реєстрації шлюбу інших прав, ніж визначені ст.74 СК України, не набувають. Крім того, як вбачається із тексту вказаної статті умовами набуття майнових прав на спільне майно є проживання жінка та чоловік однією сім`єю без реєстрації шлюбу, за умови якщо вони не перебувають в будь-якому іншому шлюбі.

Аналіз наведених норм чинного законодавства дає підстави стверджувати, що законодавець визначив пріоритетність зареєстрованого шлюбу, також визначений принцип одношлюбності і заборони на укладання шлюбу з особою, яка вже перебуває в іншому зареєстрованому шлюбі.

Встановлення судом факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу є визнанням державою сімейних стосунків фізичних осіб і, за своєю суттю є альтернативою зареєстрованого шлюбу, а отже такі відносини мають бути правомірними, що узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 25 квітня 2019 року у справі № 759/4596/18.

Згідно п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Для підтвердження проживання однією сім`єю необхідно підтвердити факт спільного проживання, ведення спільного господарства зі спадкодавцями, наявність спільного бюджету, піклування та підтримку один одного морально і матеріально не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За умовами ч.3 ст.12, ч.1 ст.13 ЦПК України обов`язок доказування покладається на сторони у справі.

Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Аналізуючи пояснення свідків, дослідивши надані письмові докази, суд приходить до висновку, що жоден з доказів, наданих позивачем не підтверджує факту спільного проживання та ведення спільного господарства позивача та померлого однією сім`єю з 2008 року по день смерті останнього, участі у їх спільних витратах, спрямованих на забезпечення життя сім`ї, для якої характерним є також наявність взаємних прав та обов`язків, інших ознак сім`ї, тощо.

У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини - Постанова Верховного Суду від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17.

Вказані обставини судом не встановлено, а показання свідків не можуть бути єдиною підставою для встановлення вказаного факту.

Крім того у суду є підстави вважати, що позивач в цей час перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах з ОСОБА_12 .

За відсутності правових підстав для задоволення позовних вимог про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, відсутні і підстави, передбачені 74 СК України вважати майно (грошові кошти) таким, що належить на праві спільної сумісної власності сторонам, як жінці та чоловікові, які проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою, а також вимоги про визнання права власності спірне майно, у зв`язку з чим і відсутні підстави для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний автомобіль.

Крім того судом встановлено, що спірний автомобіль, після смерті ОСОБА_4 прийняли його матір та донька в рівних частинах по 1/2.

Главою 86 ЦК, а також Законом України «Про нотаріат», підзаконними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановлений законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикції діяльності судів та нотаріусів. Даний факт підтверджується п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику в справах про спадкування».

Листом Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що судам слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Судом також були досліджені копії спадкової справи №983/2015 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , відповідно до якої ОСОБА_1 з заявою про прийняття спадщини не зверталась, а звернулись лише його мати ОСОБА_3 та донька ОСОБА_2 .

Окремою підставою для відмови у задоволенні позовних вимог про визнання права власності на спірний автомобіль є відсутність обґрунтованої постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо неможливості видачі свідоцтва про право на спадщину за законом позивачеві.

За таких обставин, суд вважає, що у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання право власності на частку майна, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, за участю третіх осіб - ОСОБА_3 , Державний нотаріус Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко Олена Євгенівна необхідно відмовити

Керуючись ст.ст.3, 21, 36, 57. 60, 69, 70, 74 СК України, ст.ст.11, 15, 16, 319, 321, 328, 368, 1216-1218, 1220, 1223 ЦК України, ст.ст.2, 10, 12, 13, 15, 76-81, 89, 258, 263, 264, 265, 273, 315, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя та визнання право власності на частку майна, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, за участю третіх осіб - ОСОБА_3 , Державний нотаріус Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко Олена Євгенівна - відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_3 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , РНКОПП НОМЕР_3 .

Третя особа ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 , РНКОПП та паспортні дані суду невідомі.

Третя особа Державний нотаріус Четвертої Одеської державної нотаріальної контори Бойченко Олена Євгенівна, місцезнаходження: м.Одеса, вул. 1-ша Сортувальна,36-Г.

.

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська