Справа № 346/6003/19
Провадження № 2-з/346/5/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 січня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

В складі судді Васильковський В.В,

з участю секретаря Васильчук Я.В.

розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про визначення частки у праві спільної сумісної власності та визнання права власності, -

в с т а н о в и в:

29 січня 2020 року до Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області надійшла заява ОСОБА_1 про забезпечення позову.

Своє клопотання ОСОБА_1 обґрунтовував тим, що 02 жовтня 2019 року він придбав на підставі договору купівлі продажу від 02.10.2019 року квартиру АДРЕСА_1 . Власниками іншої частини будинку , а саме кв. АДРЕСА_2 є відповідачі по справі- ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . На підставі рішення Коломийської міської ради № 280 від 31 жовтня 2006 року відповідачем по справі ОСОБА_2 , було отримано державний акт на праві власності на земельну ділянку серія ЯД № 840855 від 06 березня 2007 року, яку передану в спільні сумісну власність без визначення розміру часток відповідачам по справі. Оскільки не визначено розміру часток, відповідно ОСОБА_6 не зміг укласти договір купівлі-продажу земельної ділянки з відповідачкою ОСОБА_5 . Відповідачами по справі було виготовлено технічну документацію із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Внаслідок чого земельна ділянка, кадастровий помер: :20:002:0046 була розділена на дві земельні ділянки, кадастровий номер: :20:002:0194 та кадастровий помер: :20:002:0195 та були зареєстровані міськрайошшм управлінням у Коломийському районі та м. Коломиї Головного управління Держгеокадастру в Івано - Франківській області 29.11.2019 року, що підтверджується витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ-019 та витягом з ДЗК про земельну ділянку № НВ- 019.

Вищезазначений поділ був здійснений без його згоди як власника земельної ділянки, адже, згідно частини 1 статті 120 Земельного Кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Таким чином, з метою захисту своїх законних прав та інтересів та з метою уникнення будь-яких дій з боку відповідачів, спрямованих на відчуження нерухомості іншим особам, що в свою чергу, унеможливить виконання можливого рішення, доцільним буде застосувати заходи забезпечення позову.

Звертає увагу суду на той факт, що відповідачі вже вжили заходів які мають на меті унеможливити виконання можливого рішення, а саме ними здійснено поділ земельної ділянки без його згоди як власника, користуючись тим що договір купівлі-продажу земельної ділянки не можливо було укласти на час купівлі квартири. Під час підготовчого судового засідання яке відбулося 28 січня 2020 року, представником відповідачів по справі було долучено копію договору дарування земельної ділянки, за яким співвідповідачі по справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували земельну ділянку кадастровий номер: :20:002:0194, ОСОБА_7 що підтверджує факт, вжиття відповідачами заходів які мають на меті унеможливити виконання можливого рішення. На даний час власником земельної ділянки являється ОСОБА_7 , що підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 198002340. На даний час йому достовірно відомо, що ОСОБА_7 має на меті також відчужити земельну ділянку кадастровий номер: :20:002:0194. Тому, накладення арешту на майно, що належало відповідачам на праві власності унеможливить відчуження майна до вирішення спору, а невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Учасники справи, в силу ч. 1 ст. 153 ЦПК України, про дату, час та місце судового засідання щодо розгляду заяви про забезпечення позову, не повідомлялись. Необхідності у виклику особи, яка подала заяву про забезпечення позову, для дачі прояснень, у суду не виникло.

В зв`язку з цим фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, що відповідає правилам ч.2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши заяву про забезпечення позову та надані докази, суд вважає, що її слід задовольнити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи інших осіб.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження можливих труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Судом встановлено, що 02.10.2019 року ОСОБА_1 було куплено у відповідачки, ОСОБА_5 квартиру під номером АДРЕСА_1 . Наведене стверджується копією договору купівлі-продажу квартири (а.с. 229-232)

Відповідно до державного акту серія ЯД № 840855 від 06 березня 2007 року співвласниками земельної ділянки, кадастровий номер: 200020046 , яка знаходиться в АДРЕСА_3 були: ОСОБА_2 , адреса співвласника: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_3 , адреса співвласника: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_8 , адреса співвласника: АДРЕСА_4 ; ОСОБА_5 , адреса співвласника: АДРЕСА_5 , що стверджується копією державного акту (а.с. 236)

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 198002340 від 28.01.2020 року право власності на земельну ділянку, кадастровий номер: :20:002:0149 зареєстровано за ОСОБА_7 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 50188900 від 12.12.2019 18:05:15, виданого: ОСОБА_9 , приватний нотаріус Коломийського міського нотаріального округу Івано-Франківської області (а.с.234-235).

Відповідно до договору дарування земельної ділянки від 12 грудня 2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 подарували земельну ділянку площею 0,0615 га, яка розташована за адресою : АДРЕСА_3 , кадастровий номер земельної ділянки: :20:002:0194 ОСОБА_7 (а.с. 242-245).

Таким чином, суд вважає доведеним факт існування спору між сторонами з приводу земельної ділянки, кадастровий номер: :20:002:0194, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності приватна, площа земельної ділянки 0.0615 га., місце розташування, АДРЕСА_3 .

Що стосується реальності загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, суд, враховуючи позовні вимоги, доходить висновку, що відчуження спірного майна та його відсутність на час розгляду справи може суттєво утруднити ефективний захист прав та інтересів позивача. Наведене стверджується тим, що відповідачі вчиняють дії по поділу спірної земельної дялінки та її відчуженні.

Оцінюючи відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам, суд вважає, що накладення арешту на земельну ділянку яка є спірним майном, що оспорюється позивачем, є достатнім та співмірним видом забезпечення позову у цій справі.

Також суд бере до уваги посилання позивача на ту обставину, що під час підготовчого судового засідання яке відбулося 28 січня 2020 року, представником відповідачів по справі було долучено копію договору дарування земельної ділянки, за яким співвідповідачі по справі, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 подарували земельну ділянку кадастровий номер: :20:002:0194, ОСОБА_7 що підтверджує факт, вжиття відповідачами заходів які мають на меті унеможливити виконання можливого рішення.

Приймаючи до уваги вищенаведені обставини, вважаю подану заяву обґрунтованою.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.149-153,157, ч.2 ст. 247 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платників податків НОМЕР_1 про забезпечення позову- задовольнити.

Накласти арешт на земельну ділянку: кадастровий номер: :20:002:0194, цільове призначення 02.01. для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), форма власності приватна, площа земельної ділянки 0.0615 га., місце розташування, АДРЕСА_3 .

Копію ухвали для виконання направити до Коломийського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Васильковський В. В.