Єдиний унікальний номер: 378/571/20
Провадження № 2-др/378/9/20
"21" грудня 2020 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:
головуючого - судді: Скороход Т. Н.
за участю секретаря: Соколової О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області заяву представника позивача - Перникози Дмитра Олеговича про стягнення судових витрат по справі за позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства комерційний банк „ПриватБанк", третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Швець Руслан Олегович, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -
Рішенням Ставищенського районного суду від 8 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим номером 22343 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" за період з 18 квітня 2014 року по 22 жовтня 2017 року в сумі 55648 гривень 34 копійки; стягнуто із ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 840 гривень 80 копійок.

До суду від представника позивача ОСОБА_2 - Перникози Д.О. надійшла заява про стягнення з відповідача на користь позивача судових витрат на правову допомогу адвоката в сумі 35500 грн.

Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення, дослідивши матеріали справи, вважає, що заяву слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Відповідно до ч. ч. 2. 3 ст. 270 ЦПК України заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення увалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до частин першої - шостої статті 137 ЦК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137).

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Рішенням Ставищенського районного суду від 8 грудня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено. Визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23 листопада 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О. за реєстровим номером 22343 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ "ПриватБанк" за період з 18 квітня 2014 року по 22 жовтня 2017 року в сумі 55648 гривень 34 копійки; стягнуто із ПАТ КБ "ПриватБанк" на користь ОСОБА_2 на відшкодування витрат по сплаті судового збору 840 гривень 80 копійок (а.с. 213-216).

Адвокат Перникоза Д.О. представляв інтереси позивача ОСОБА_2 на підставі договору про надання правової допомоги від 15 квітня 2020 року (а.с. 21-22) додаткової угоди № 1 до договору про надання правничої допомоги від 15 квітня 2020 року (а.с. 223), та ордера (а.с. 23), здійснював комплексний аналіз норм законодавства України, обставин справи та документів, наданих позивачем, а також розробляв стратегію захисту клієнта в суді; готував та подавав до суду позовну заяву, заяву про забезпечення позову; відповідь на відзив, клопотань про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції, додаткові пояснення, заяви про надання доказів на підтвердження судових витрат та заяви про ухвалення додаткового судового рішення, а також всіх документів на підтвердження понесених клієнтом витрат, приймав участь у судових засіданнях.

Сторони домовилися, що вартість послуг, наданих в рамках даного договору та даної додаткової угоди № 1 за годину роботи адвоката становить 1000 грн.

Відповідно до копій акту наданих послуг № 1 від 10 грудня 2020 року (а.с.223зв.-224) та розписки від 10 грудня 2020 року (а.с. 224 зв.) позивач сплатив адвокату Перникозі Д.О. 35500 грн. за послуги по правничій допомозі, а саме: здійснення комплексного аналізу норм законодавства України, обставин справи та документів, наданих клієнтом, а також розробка стратегії захисту клієнта в суді - 4000 грн.; підготовка та подача позовної заяви - 12000 грн.; підготовка та подача заяви про забезпечення позову - 4000 грн.; підготовка та подача відповіді на відзив - 6500 грн., підготовка та подача клопотання про участь у судовому засіданні 15 вересня 2020 року в режимі відеоконференції - 500 грн.; підготовка та подача (через систему «Електронний суд») клопотання про участь у судовому засіданні 29 вересня 2020 року в режимі відеоконференції - 250 грн., участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів: 29 вересня 2020 року, 12 жовтня 2020 року, 28 жовтня 2020 року - по 500 грн. за кожне та 8 грудня 2020 року - 1500 грн.; підготовка та подача (через систему «Електронний суд») заяви про надання доказів на підтвердження судових витрат від 09 жовтня 2020 року - 250 грн.; підготовка та подача (через систему «Електронний суд») додаткових пояснень від 07 грудня 2020 року - 1500 грн.; підготовка та подача (через систему «Електронний суд») заяви про ухвалення додаткового судового рішення від 10 грудня 2020 року, а також всіх документів на підтвердження понесених клієнтом витрат - 500 грн., а всього 35500 грн.

Відповідно до протоколів судових засідань (а.с.160, 173-174, 189-190, 209-210) адвокат Перникоза Д.О. приймав участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів (12 жовтня 2020 року з 10 год. 02 хв. до 10 год. 12 хв. - 10 хв.; 28 жовтня 2020 року з 11 год. 39 хв. до 11 год. 54 хв. - 15 хв.); 8 грудня 2020 року з 14 год. 08 хв. до 15 год. 41 хв. - 1 год. 33 хв., а всього 1 год. 58 хв.). 29 вересня 2020 року підготовче судове засідання не відбулося, оскільки відповідно до акту від 29 вересня 2020 року під час розгляду справи в підготовчому засіданні виникли технічні проблеми, що унеможливили участь представника позивача у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції (а.с. 159)). Із зазначеного вбачається, що представник позивача просить суд відшкодувати позивачу витрати за участь в підготовчих та судових засіданнях із розрахунку 1000 грн. за 1 роб. год. фахівця виконавця, а саме - 3000 грн., а оскільки представник позивача - адвокат Перникоза Д.О. приймав участь у підготовчих та судових засіданнях в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів 1 год. 58 хв., тому за участь його у вказаних судових засіданнях слід стягнути на користь позивача витрати в сумі 2000 грн.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема, посвідчувати копії документів у справах, які він веде, крім випадків, якщо законом установлено інший обов`язковий спосіб посвідчення копій документів.

Відповідач АТ КБ «ПриватБанк» не ставив питання про зменшення витрат на правову допомогу через їх не співмірність зі складністю справи та наданих адвокатом послуг; часом, витраченим адвокатом на надання послуг; обсягом наданих адвокатом послуг; значенням справи для сторони.

Правові висновки щодо можливості зменшення витрат на правову допомогу лише у разі наявності клопотання сторони про їх зменшення внаслідок не співмірності містяться у постанові Верховного Суду від 18 грудня 2018 року (справа № 910/4881/18).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням критеріїв співмірності складності справи та обсягу і складності виконаної адвокатом роботи, критерію необхідності подання відповіді на відзив, додаткових письмових пояснень, клопотань, заяв та значимості таких дій у справі, виходячи з її конкретних обставин, суд вважає, що вищевказані витрати на професійну правничу допомогу і підлягають стягненню в сумі 34500 грн.

Керуючись ст. 133, 137, 141, 270 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Заяву представника позивача представника позивача ОСОБА_2 - Перникози Дмитра Олеговича задовольнити частково.

Стягнути із Акціонерного товариств комерційний банк «ПриватБанк», на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу в розмірі 34500 (тридцять чотири тисячі п`ятсот) гривень.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Додаткове рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Ставищенський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Учасник справи, якому додаткове рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження додаткового рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного додаткового рішення суду.

Суддя Т. Н. Скороход