КОЗЯТИНСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 133/3468/20
Провадження № 2/133/1040/20
У Х В А Л А

Іменем України

15.12.20 м. Козятин

Суддя Козятинського міськрайонного суду Вінницької області Кучерук І.М., перевіривши позовну заяву ОСОБА_1 до Козятинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький про звільнення майна з під арешту,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Козятинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький, в якому просить скасувати арешт з нерухомого майна - житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_1 , накладеного постановою державного виконавця Козятинського відділу ДВС б/н від 08.06.2006, зареєстрованого в реєстрі 22.06.2006 за №3365040 Козятинською державною нотаріальною конторою. Виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного державного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна запис: №3365040 від 22.06.2006.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у відкритті провадження по справі необхідно відмовити з таких підстав.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1ст. 16 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

З матеріалів справи вбачається, що в провадженні Козятинського відділу ДВС перебувало виконавче провадження №3365040 з примусового виконання виконавчого листа №2-236/06, виданого Козятинським міськрайонним судом Вінницької області від 24.01.2006 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Козятинського МСТ боргу в сумі 2399, 26 грн.

В ході примусового виконання державним виконавцем була винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Відповідно до ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Отже, позивач ОСОБА_1 є боржником у вказаному виконавчому провадженні, тобто, згідно з положенням статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» є стороною виконавчого провадження.

Згідно з роз`ясненням пленуму Вищого спеціалізованого суду України, які містяться у постанові № 5 від 03.06.2016 у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні, а також у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що неналежить боржнику (речове право на чуже майно).

У разі якщо опис та арешт майна проводився державним виконавцем, скарга сторони виконавчого провадження розглядається в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, а якщо такі дії вчинялися при виконанні вироку суду щодо цивільного позову у кримінальному провадженні, то відповідна скарга підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства відповідно до вимог Кодексу адміністративного судочинства України. Інші особи, які є власниками (володільцями) майна і які вважають, що майно, на яке накладено арешт, належить їм, а не боржникові, можуть звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, що передбачено статтею 60 Закону про виконавче провадження. У зв`язку із цим боржник (учасник кримінального провадження, на майно якого накладено арешт) не може пред`являти такий позов, оскільки у судовому процесі він є відповідачем та законом для нього встановлений інший порядок вирішення питання. У разі пред`явлення до суду такого позову в порядку цивільного судочинства суддя має відмовити у відкритті провадження на підставі пункту 1 частини другої статті 122 ЦПК, а, помилково прийнявши позов до розгляду, під час судового розгляду суд має закрити провадження у справі з підстави, передбаченої пунктом 1 частини першої статті 205 ЦПК.

Тобто позов про арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Аналізуючи наведені роз`яснення та приймаючи до уваги те, що ОСОБА_1 , будучи стороною виконавчого провадження (боржником), порушує питання, пов`язані з діями державного виконавця щодо зняття арешту майна боржників та оголошення заборони на його відчуження, суд вважає, що подана позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, та має розглядатись в порядку, передбаченому розділом VII Цивільно-процесуального Кодексу України, зокрема, ст. 447 ЦПК України, у спосіб оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Такий висновок суду відповідає правовій позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 26.09.2019 у справі №607/3894/17, в якій зазначено, що арешт майна, який не пов`язаний зі спором про право на це майно, а стосується порушень вимог виконавчого провадження з боку органів державної виконавчої служби, слід розглядати за правилами розділу VII ЦПК України.

Такаж правова позиція висловлена і в ухвалі Верховного Суду від 08.07.2020 у справі №333/7064/19 (провадження №61-9169ск20).

Оскільки порядок та форма звернення до суду є вибором позивача, а позивачем подано позов до органу державної виконавчої служби, то цей позов не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а тому на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України у відкритті провадження у даній справі слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 186, 258, 260 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження за позовом ОСОБА_1 до Козятинського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Хмельницький про звільнення майна з під арешту.

Роз`яснити, що позивач має право звернутися до суду із відповідною скаргою на дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, відповідно до вимог ст.ст. 447, 448 ЦПК України.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Вінницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її ухвалення через Козятинський міськрайонний суд Вінницької області.

Суддя І.М. Кучерук