Ухвала

27 січня 2020 року

м. Київ

справа № 466/8067/14-ц

провадження № 61-15330св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Курило В. П. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю.,

Коротенка Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідачі: публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації «Львівгаз»,Кабінет Міністрів України, міський голова міста Львова Садовий Андрій Іванович,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ,

розглянув клопотання ОСОБА_1 про виклик у судове засідання суду касаційної інстанції у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов`язання до припинення дискримінації, зловживання монопольним становищем та незаконної примусової підприємницької діяльності, про визнання права на споживання газу і опалення квартири згідно виконавчого листа суду та індивідуальне опалення квартири з встановленим індивідуальним газовим котлом, про відновлення становища, яке існувало до неправомірного припинення газопостачання в квартиру, шляхом зобов`язання до відновлення газопостачання і експлуатації газопроводу і встановлених в квартирі газових приладів, про відшкодування майнової і моральної шкоди, які заподіяні внаслідок неправомірного припинення газопостачання в квартиру; до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій чи бездіяльності Кабінету Міністрів України, визнання протиправними дозволів на припинення газопостачання побутовим споживачам газу і на здійснення незаконної примусової підприємницької діяльності та зобов`язання до вчинення дій; до міського голови Львова Садового Андрія Івановича про визнання незаконною організацію виконання положень статтей 7, 15, 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, та визнання протиправними дій і особистої бездіяльності, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за касаційними скаргами акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від

08 жовтня 2018 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 21 січня 2019 року, постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року та касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від

08 жовтня 2018 року у складі судді Кавацюка В. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, які неодноразово були уточнені, доповнені та змінені, до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов`язання до припинення дискримінації, зловживання монопольним становищем та незаконної примусової підприємницької діяльності, про визнання права на споживання газу і опалення квартири згідно виконавчого листа суду та індивідуальне опалення квартири з встановленим індивідуальним газовим котлом, про відновлення становища, яке існувало до неправомірного припинення газопостачання в квартиру, шляхом зобов`язання до відновлення газопостачання і експлуатації газопроводу і встановлених в квартирі газових приладів, про відшкодування майнової і моральної шкоди, які заподіяні внаслідок неправомірного припинення газопостачання в квартиру; до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій чи бездіяльності Кабінету Міністрів України, визнання протиправними дозволів на припинення газопостачання побутовим споживачам газу і на здійснення незаконної примусової підприємницької діяльності та зобов`язання до вчинення дій; до міського голови Львова Садового Андрія Івановича про визнання незаконною організацію виконання положень статей 7, 15, 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, та визнання протиправними дій і особистої бездіяльності, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .

Рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від 08 жовтня

2018 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано за ОСОБА_1 право на споживання газу та опалення квартири АДРЕСА_1 відповідно до виконавчого листа, виданого Личаківським районним судом міста Львова 28 червня 1999 року в справі № 2-715/1999 на підставі ухвали Личаківського районного суду міста Львова від 18 червня 1999 року про роз`яснення рішення Личаківського районного суду міста Львова від 24 травня 1999 року, та право на індивідуальне опалення цієї квартири з встановленим індивідуальним газовим котлом марки «Viessmann Vіtopend».

Відновлено становище, яке існувало до припинення газопостачання квартири АДРЕСА_1 30 листопада 2012 року, та зобов`язано ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» відновити газопостачання та експлуатацію газопроводу і встановлених газових приладів в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» на користь ОСОБА_1 30 000,00 грн у відшкодування моральної шкоди, заподіяної внаслідок неправомірного припинення газопостачання в квартиру АДРЕСА_1 .

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 а саме: до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов`язання до припинення дискримінації, зловживання монопольним становищем і незаконної примусової підприємницької діяльності та відшкодування майнової шкоди, до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій чи бездіяльності Кабінету Міністрів України, визнання протиправними дозволів на припинення газопостачання побутовим споживачам газу і на здійснення незаконної примусової підприємницької діяльності та зобов`язання до вчинення дій, до міського голови Львова Садового А. І. про визнання незаконною організацію виконання положень статей 7, 15, 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, та визнання дій і особистої бездіяльності протиправними - відмовлено.

Стягнуто з ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» судовий збір в дохід держави в розмірі 704,80 грн.

Ухвалами Шевченківського районного суду міста Львова від 12 листопада 2018 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення в об?єднаній цивільній справі № 466/8067/14-ц відмовлено.

Додатковим рішенням Шевченківського районного суду міста Львова від

21 січня 2019 року абзац мотивувальної частини рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 08 жовтня 2018 року в цивільній справі

№ 466/8067/14-ц «Враховуючи характер і тривалість душевних страждань, яких позивач ОСОБА_1 зазнав з припиненням газопостачання в займану ним квартиру, істотність вимушених змін у його житті, ступінь вини відповідача в заподіянні шкоди, а також ступінь вини самого позивача в недодержанні процедури реконструкції газової мережі та встановлення газових приладів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги

ОСОБА_1 в цій частині слід задовольнити частково.» доповнено реченням наступного змісту: «Зокрема, з ПАТ «Львівгаз» на користь позивача ОСОБА_1 , із заявленої суми про відшкодування моральної шкоди в розмірі 300 000,00 грн, слід стягнути 30 000,00 грн компенсації моральної шкоди, завданої припиненням газопостачання в займану ним квартиру а в задоволенні іншої частини цієї вимоги слід відмовити у зв`язку з її безпідставністю».

Речення першого абзацу резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 08 жовтня 2018 року в цивільній справі

№ 466/8067/14-ц замість слів «Позов задовольнити частково» викладено в наступній редакції:

«Позовні вимоги ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» задоволено частково, а у задоволенні позовних вимог до Кабінету Міністрів України та до міського голови Львова Садового А. І. - відмовлено у зв`язку з їх безпідставністю».

Абзац третій резолютивної частини рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 08 жовтня 2018 року в цивільній справі

№ 466/8067/14-ц доповнено реченням наступного змісту:

«У задоволенні іншої частини вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди на суму 270 000,00 грн - відмовлено у зв`язку з її безпідставністю».

Постановою Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» залишено без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 08 жовтня

2018 року, ухвалу Шевченківського районного суду міста Львова від

12 листопада 2018 року та додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 21 січня 2019 року залишено без змін.

07 серпня 2019 року АТ «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» через засоби поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 08 жовтня 2018 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 21 січня 2019 року повністю та постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року в частині вирішення апеляційних скарг ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ПАТ по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» відмовити.

30 серпня 2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу, у якій просить скасувати рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 08 жовтня 2018 року та постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року в частині відмови у розгляді та вирішені позовних вимог щодо припинення дискримінації та зловживань монопольним становищем і незаконної примусової підприємницької діяльності керівників монополіста ПАТ «Львівгаз» після постанови Кабінету Міністрів України від 22 лютого

2012 року бо ліцензія була перетворена у зловживання та дискримінацію, щоб вимагати кошти-хабарі за право на життя сім?ї, пенсіонера споживачів газу. Змінити неправильні рішення, бо порушено норми процесуального права і очевидно неправильні тлумачення Правил та неправильне застосування норм матеріального права та частини четвертої статті 82 ЦПК України. Вирішити питання припинення зловживань і дискримінацією та належне відшкодування завданої за сім років моральної (немайнової) шкоди пенсіонеру 76 років ОСОБА_1 .

Одночасно у касаційній скарзі ОСОБА_1 просить здійснювати розгляд касаційної скарги за його участю.

Колегія суддів Верховного Суду вивчивши заявлене ОСОБА_1 клопотання, дійшла висновку, що воно задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції (частина друга).

Згідно з частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Абзац другий частини першої даної статті визначає, що у разі необхідності учасники справи можуть бути викликані для надання пояснень у справі.

Таким чином, питання виклику учасників справи для надання пояснень у справі вирішується Верховним Судом з огляду на встановлену необхідність таких пояснень.

Положення частин п`ятої та шостої статті 279 ЦПК України, якою врегульовано порядок розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження в суді першої інстанції, не застосовуються при касаційному розгляді, оскільки суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права та не вирішує питань доказування у справі і не встановлює обставин справи.

Оскільки судом касаційної інстанції не приймалось рішення про виклик осіб, які беруть участь у справі, для надання пояснень у справі, і такої необхідності колегія суддів не вбачає, то підстави для розгляду справи за участю сторін відсутні.

Керуючись статтею 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про виклик у судове засідання суду касаційної інстанції у справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації «Львівгаз» про зобов`язання до припинення дискримінації, зловживання монопольним становищем та незаконної примусової підприємницької діяльності, про визнання права на споживання газу і опалення квартири згідно виконавчого листа суду та індивідуальне опалення квартири з встановленим індивідуальним газовим котлом, про відновлення становища, яке існувало до неправомірного припинення газопостачання в квартиру, шляхом зобов`язання до відновлення газопостачання і експлуатації газопроводу і встановлених в квартирі газових приладів, про відшкодування майнової і моральної шкоди, які заподіяні внаслідок неправомірного припинення газопостачання в квартиру; до Кабінету Міністрів України про визнання протиправними дій чи бездіяльності Кабінету Міністрів України, визнання протиправними дозволів на припинення газопостачання побутовим споживачам газу і на здійснення незаконної примусової підприємницької діяльності та зобов`язання до вчинення дій; до міського голови Львова Садового Андрія Івановича про визнання незаконною організацію виконання положень статтей 7, 15, 16, 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», положень «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства № 76 від 17 травня 2005 року, та визнання протиправними дій і особистої бездіяльності, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , за касаційними скаргами акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Львівгаз» на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від

08 жовтня 2018 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду міста Львова від 21 січня 2019 року, постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року та касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Львова від

08 жовтня 2018 року у складі судді Кавацюка В. І. та постанову Львівського апеляційного суду від 01 серпня 2019 року, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Судді: В. П. Курило

А. Ю. Зайцев

Є. В. Коротенко