ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 січня 2020 року м. Чернівці

справа № 720/545/19

провадження № 822/180/20

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кулянди М.І., ознайомившись з матеріалами цивільної справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в інтересах якої діють законні представники ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог, орган опіки та піклування Магальської сільської ради Новоселицького району Чернівецької області про усунення перешкод в користуванні приміщенням (житлом) за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2019 року,

встановив:

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2019 року позов ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в інтересах якої діє, як її законний представник- мати ОСОБА_2 , не чинити перешкод ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою площею 0,1697 гектарів, що знаходиться по АДРЕСА_1 та житловим будинком з надвірними будівлями, що знаходиться за вказаною адресою. На земельній ділянці знаходиться: житловий будинок літ. А, 333, 10 кв.м. вбиральня літ. Б, колодязь, 2, огорожа, 3-9, замощення, 2, 3.

Визнано за ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» право на: безперешкодне входження його уповноважених представників на земельну ділянку, житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 та інших приміщень, що знаходяться за вказаною адресою; заміну замків вхідних дверей житлового будинку та надвірних будівель; вселення до житлового будинку з надвірними будівлями уповноважених представників ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» та інших осіб.

Вирішено питання про судові витрати.

Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 , 30 грудня 2019 року подав апеляційну скаргу засобами поштового зв`язку.

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 13 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з тих підстав, що вона подана після закінчення строків, встановлених ст. 354 ЦПК України і ним не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

23 січня 2020 року ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що дізнався про вказане рішення суду першої інстанції лише 19 грудня 2019 року, коли отримав постанову від 17 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60896250.

Апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для відкриття апеляційного провадження, виходячи із наступного.

Однією з основних гарантій права сторони на судовий захист є право оскарження судових рішень (стаття 129 Конституції України). Реалізація цього права здійснюється, зокрема, шляхом оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій у порядку, визначеному ЦПК України.

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статтях 6 і 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (далі - Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Одним з елементів справедливого судового розгляду є принцип правової визначеності прав і обов`язків сторін спору та неможливість безпідставного поновлення пропущеного процесуального строку для оскарження рішення суду, що набрало законної сили, лише з метою його скасування на шкоду інтересам іншого учасника процесу.

Відповідно до частити 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до частини 2 статті 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження:

1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Матеріалами справи встановлено, що рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2019 року позов ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс» задоволено.

Повний текст оскаржуваного рішення апелянтом отримано 17 липня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.148).

01 серпня 2019 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2019 року (а.с.150). Дану апеляційну скаргу ухвалами Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2019 року, 11 вересня 2019 року та 01 жовтня 2019 року було залишено без руху та надано строк для виправлення недоліків зазначених у вказаних ухвалах ( а.с. 154-155,160, 165). Вказані ухвали були отримані ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.157, 162, 167).

Ухвалою Чернівецького районного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто апелянту. (а.с.168)

30 грудня 2019 року ОСОБА_2 подав повторно апеляційну скаргу на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2019 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (параграф 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», рішення ЄСПЛ від 14 жовтня 2003 року у справі «Трух проти України», параграф 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»).

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (параграф 41 рішення ЄСПЛ від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України»), який є складовою верховенства права, проголошеного статтею 8 Конституції України.

Необґрунтоване поновлення процесуальних строків на оскарження «остаточного судового рішення» є порушенням принципу res judicata (правової визначеності), про що неодноразово наголошувалося у прецедентній практиці ЄСПЛ у з прав людини.

Такий висновок узгоджується з висновком Верховного Суду, який викладено у постанові від 20 червня 2019 року у справі № 2-5635/11.

Отже, забезпечення дотримання принципу правової визначеності потребує чіткого виконання сторонами та іншими учасниками справи вимог щодо строків звернення до суду, а також строків на оскарження судових рішень, а від судів вимагається дотримуватися певних правил у процесі прийняття рішення про поновлення строку та оцінювати поважність причин пропуску строку, виходячи із критеріїв розумності, об`єктивності та непереборності обставин, що спричинили пропуск, значимості справи для сторін, наявності фундаментальної судової помилки.

Аналіз практики ЄСПЛ свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

Заявником, всупереч вимогам статей 77 - 81 ЦПК України, не надано беззаперечних доказів неможливості подання апеляції в строки передбачених ст. 354 ЦПК України, на підставі чого суд мав би поновити строк, а тому в задоволенні клопотання слід відмовити, оскільки поновлення строку на апеляційне оскарження зі спливом значного періоду часу, приведе до порушення правової визначеності та реалізацію права учасників справи на ефективний судовий захист.

Безпідставними є доводи заявника про те, що про оскаржуване рішення йому стало відомо 19 грудня 2019 року, коли отримав постанову від 17 грудня 2019 року про відкриття виконавчого провадження № 60896250 і спростовується матеріалами справи, а саме, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення із змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 отримано рішення суду першої інстанції 17 липня 2019 року (а.с.147).

Крім того, апелянту неодноразово надавався строк для усунення недоліків апеляційної скарги, в зв`язку з несплатою судового збору ( ухвали Чернівецького апеляційного суду від 22 серпня 2019 року, 11 вересня 2019 року, 01 жовтня 2019 року) (а.с. 154-155, 160,165).

Вказані ухвали були отримані ОСОБА_1 , що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення ( а.с. 157, 162, 167).

Ухвалою Чернівецького районного суду від 15 жовтня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 визнано неподаною та повернуто апелянту. (а.с.168).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (стаття 44 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зазначив, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини від 7 липня 1989 року у справі Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії, № 11681/85, § 35).

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга вважається такою, що подана з пропуском строку на апеляційне оскарження без поважних причин та за зазначеною апеляційною скаргою відсутні підстави для відкриття апеляційного провадження.

Керуючись ч. 2 ст. 358 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2019 року залишити без задоволення.

У відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 липня 2019 року відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Кулянда М.І.