Дата документу 28.01.2020
ЄУ № 641/6552/19
Провадження №2/942/244/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

28 січня 2020 року смт. Новопсков

Луганської області

Новопсковський районний суд Луганської області у складі головуючого судді Стеценко О.С., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу дітям на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Комінтернівського районного суду м. Харкова із позовом до відповідача, в якому просить надати дозвіл на тимчасовий виїзд дітей: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за межі України, а також на виїзд через лінію розмежування до зони проведення Операції об`єднаних сил, АР Крим та Російської Федерації, разом з матір`ю без згоди та супроводу батька.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харковавід 24.10.2019 справу передано за підсудністю на розгляд до Новопсковського районного суду Луганської області.

Дослідивши матеріали позовної заяви, суд вважає, що її слід залишити без руху, оскільки вона подана без додержання вимог, викладених у ст. 175 ЦПК України.

У цивільному процесі, що базується на засадах змагальності й диспозитивності, особливого значення набуває зміст позовної заяви, від якого залежать не тільки дії судді при вирішенні питання про відкриття провадження, а й позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права відповідач має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви, чітко визначені у ст. 175 ЦПК України і важливими є, зокрема, зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п.п. 4, 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України).

Матеріалами позовної заяви встановлено, що позовна заява не містить чіткого визначення держави, до якої позивач має намір вивезти дітей, обгрунтовану мету поїздки, умов проживання, періоду, на який позивач має намір вивезти дітей, а також доказів на підтвердження зазначених обставин, що є порушенням чинного законодавства України, яке регулює спірні правовідносини, в тому числі і порушенням Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 27.01.1995 № 57 із змінами і доповненнями.

Для об`єктивного та своєчасного розгляду справи, надання учасникам цивільного процесу рівних прав передбачених Конституцією України, необхідно привести позовну заяву згідно вимог чинного цивільно-процесуального законодавства.

Виходячи з вищенаведеного, позивачу необхідно в прохальній частині позовної заяви чітко зазначити, в яку саме країну позивач просить надати дозвіл на виїзд дітей, необхідно довести відповідність поїздки інтересам дітей (відпочинок, розвиток, оздоровлення, відвідування родичів тощо), період часу, на який має намір позивач вивезти дітей, та надати підтверджуючі це докази (путівка, запрошення від родичів тощо).

Відповідно до ч. 2 ст. 95 ЦПК України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

За правилами ч. 4 ст. 95 ЦПК України копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п. 5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 № 55). За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів «Згідно з оригіналом»; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, всупереч вищенаведених вимог законодавства, копії документів, які додані до позовної заяви та другого примірника позовної заяви не завірені належним чином, що позбавляє суд можливості перевірити достовірність доказів, наданих до суду.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 185 ЦПК України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, у якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наведене вище, суд вважає за необхідне позовну заяву залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищезазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України передбачено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975, «Де Жуффр де ля Прадель проти Франції» від 16.12.1992. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Враховуючи зазначене, залишення позовної заяви без руху жодним чином не перешкоджає позивачу у доступі до правосуддя після усунення недоліків позову.

Керуючись ст. ст. 95, 175, 177, 185 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заявуОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу дітям на тимчасові неодноразові поїздки за межі держави України, залишити без руху, про що сповістити позивача, надавши йому строк для усунення зазначених недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що в іншому випадку позовна заява вважається неподаною і повертається.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/sud1219/.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя: О.С. Стеценко