Провадження № 2/161/761/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Черняка В.В.

за участю секретаря судового засідання Новаковської В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Свій позов мотивує тим, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 15 вересня 2000 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 806. Від шлюбу у них народились діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Вказує на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі та суперечить її інтересам та інтересам їхніх дітей. На підставі наведеного, просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору.

Позивач подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними матеріалами справи, позовні вимоги підтримала.

Відповідачем у письмовій заяві позов визнає, не заперечує проти його задоволення, судові витрати просить залишити за позивачем, оскільки вважає, що сім`я розпалась за її вини.

Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 15 вересня 2000 року, шлюб зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 806 (а.с.5).

Від шлюбу у них народились діти: син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 11-12).

Відповідно до ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України (далі СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружини, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній.

Як вбачається зі змісту ч. 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду від 12.06.1998 року № 16 «Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю встановлено, що проголошена Конституцією охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї стали неможливими.

Статтею 112 СК України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя.

Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Враховуючи особливий характер сімейних відносин, які склалися в даній сім`ї, та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, а також беручи до уваги категоричне заперечення позивачем щодо збереження сім`ї та визнання позову відповідачем, з врахуванням вимог ст.ст. 24, 55, 56, 112 СК України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги стосовно розірвання шлюбу є підставними та підлягають до задоволення.

Стосовно розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У статті 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Частиною першою статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Враховуючи визнання позову відповідачем, за позовну вимогу про розірвання шлюбу з нього на користь позивача слід стягнути 50% сплаченого позивачем судового збору, що становить 384,20 грн. Інші 50%, тобто 384,20 грн., слід повернути позивачу безпосередньо із бюджету.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 13, 141, 265, 268 ЦПК України, ст. 112 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Луцьк Волинської області, та ОСОБА_5 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Лаврів Луцького району Волинської області, зареєстрований 15 вересня 2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Луцького міськвиконкому, актовий запис № 806 - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , паспорті дані - не відомо, ІПН - не відомо) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок) на відшкодування суми сплаченого судового збору.

Повернути ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 ) з Державного бюджету України 50 % сплаченого судового збору згідно квитанції від 12.11.2019 року № 0.0..1, що становить 384,20 грн. (триста вісімдесят чотири гривні двадцять копійок). Оригінал цієї квитанції залишити в матеріалах цивільної справи Луцького міськрайонного суду Волинської області № 161/18990/19.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 27.01.2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.В. Черняк