Ухвала

15 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 295/4013/18

провадження № 61-17569ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Осіяна О. М. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 червня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання договорів недійсними,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаним вище позовом та просила, а саме: визнати договір про встановлення режиму особистої приватної власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та виділ майна в натурі від 26 травня 2015 року недійсним; визнати договір про встановлення особистої приватної власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та виділ майна у натурі від 26 травня 2015 року недійсним; визнати шлюбний договір від 05 червня 2015 року недійсним.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 26 червня 2020 року, залишеним без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним шлюбний договір від 05 червня 2015 року, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . У задоволенні інших позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

23 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - подав до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій заявник просить оскаржувані судові рішення в частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 скасувати й ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята судом касаційної інстанції до розгляду та вирішенню питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Разом з тим, у касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - порушує питання про звільнення його від сплати судового збору, з посиланням на скрутний майновий стан, не надавши, при цьому, жодних доказів про доходи чи їх відсутність, які б свідчили про неможливість сплати судового збору.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Наведені заявником доводи не дають достатніх підстав для звільнення його від сплати судового збору, оскільки не є безумовною підставою та не підтверджують з достовірністю скрутний матеріальний стан заявника, що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

У зв`язку з наведеним заявникові потрібно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

Станом на 01 січня 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб був встановлений у розмірі 1 762 грн.

Згідно із підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції на час вчинення процесуальної дії) за подання до суду позовної заяви немайнового характеру (визнання договору про встановлення режиму особистої приватної власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та виділ майна в натурі від 26 травня 2015 року недійсним; визнання договору про встановлення особистої приватної власності на майно, що є спільною сумісною власністю подружжя та виділ майна у натурі від 26 травня 2015 року недійсним), яка подана фізичною особою ставка судового збору становить 0, 4 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду касаційної скарги на рішення суду; заяви про приєднання до касаційної скарги на рішення суду ставка судового збору становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у розмірі оспорюваної суми, таким чином (704 грн 80 коп.*2*200%=2 819 грн 20 коп.).

Ураховуючи характер спору, а саме визнання недійсним договорів з різним предметом спору, заявнику необхідно сплатити судовий збір за подання цієї касаційної скарги у розмірі 2 819 грн 20 коп.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УДКСУ у Печерському районі м. Києва, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38004897, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007, код класифікації доходів бюджету: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору до Верховного Суду необхідно надати оригінал квитанції про сплату судового збору або документи, що підтверджують підстави звільнення від його сплати відповідно до закону.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 26 червня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 21 жовтня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків касаційної скарги місячний строк, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. М. Осіян