Справа №: 486/1109/19 Провадження № 2-з/486/11/2019
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О. І.

при секретарі - Архіповій К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області питання про скасування заходів забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про стягнення безпідставно отриманих коштів,

В С Т А Н О В И В:

01.07. 2019 року на адресу суду надійшов позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про стягнення безпідставно отриманих коштів в сумі 256 109.10 грн..

24.10.2019 року ОСОБА_1 звернулась з заявою про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти відповідача в сумі 256 109.10 грн., які можуть знаходитись на рахунках відповідача.

Ухвалою суду від 01.11.2019 року, заява позивача була залишена без задоволення та повернута заявнику.

29.11.2019 року представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_4 (Довіреність від 19.06.2019 року) повторно звернувся з заявою про забезпечення позову, з врахуванням недоліків зазначених в ухвалі суду від 01.11.2019 року, та просив накласти арешт на грошові кошти відповідача в розмірі 256 109.10 грн., які можуть знаходитись на рахунках відповідача в АТ КБ «ПриватБанк». В обґрунтування заяви зазначив, що невжиття заходів забезпечення позову може унеможливити виконання рішення суду.

29.11.2019 року, у відповідності до вимог ст.ст. 149, 150, 153 ЦПК України, судом була задоволена зазначена заява, в межах суми 256 109.10 грн. та направлена до виконання Южноукраїнському міському відділу ДВС Головного територіального управління юстиції в Миколаївській області.

Постановою державного виконавця від 11.12.2019 року виконавче провадження за ухвалою суду від 29.11.2019 року було закінчено.

23.12.2019 року відповідач ОСОБА_2 звернулась зі скаргою на дії державного виконавця, зазначивши, що рахунок, на який був накладений арешт державним виконавцем, є картковим рахунком для нарахування пенсії. На підтвердження надала копію довідки виданої 06.12.2019 року АТ КБ «ПриватБанк», з якої вбачається, що дійсно на картку ОСОБА_2 № НОМЕР_1 , нараховуються пенсійні виплати. Постановою № 60755673 від 29.11.2019 року на картку накладено арешт (а.с. 126). У зв`язку з тим, що вона позбавлена можливості отримувати пенсійні виплати, просила скасувати заходи забезпечення позову.

Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 09.01.2020 року ОСОБА_2 було відмовлено в задоволенні скарги, однак, приписами ч.1 ст. 158 Цивільно-процесуального кодексу України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

З`ясувавши обставини справи суд приходить до наступного.

Відповідно до положень частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ч.3 ст. 52 Закону України «Про виконавче провадження», не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках.

Частинами 1-3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Виконавець за потреби може обмежити право користування майном, здійснити опечатування або вилучення його у боржника та передати на зберігання іншим особам, про що він виносить постанову або зазначає обмеження в постанові про арешт. Вид, обсяг і строк обмеження встановлюються виконавцем у кожному конкретному випадку з урахуванням властивостей майна, його значення для власника чи володільця, необхідності використання та інших обставин. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Відповідно до п.1) ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Відповідно до ст. 68 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішень про стягнення періодичних платежів.

Про звернення стягнення на заробітну плату виконавець виносить постанову, яка надсилається для виконання підприємству, установі, організації, фізичній особі, фізичній особі підприємцю, які виплачують боржнику заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи.

Згідно з ч. 1 ст. 69 Закону України «Про виконавче провадження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Відповідно до ч.2 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств, установ і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку із смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках.

Відповідно до ч.2 ст. 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з пенсії може бути відраховано не більш як 50 відсотків її розміру: на утримання членів сім`ї (аліменти), на відшкодування збитків від розкрадання майна підприємств і організацій, на відшкодування пенсіонером шкоди, заподіяної каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також у зв`язку зі смертю потерпілого, на повернення переплачених сум заробітної плати в передбачених законом випадках. З усіх інших видів стягнень може бути відраховано не більш як 20 відсотків пенсії.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Конституційний Суд України у своєму рішенні № 25рп/2009 від 07.10.2009 року зазначив, що право на соціальний захист віднесено до основоположних прав і свобод. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел та забезпечується статтями 7, 22, 46, 58, 68 Конституції України. А саме, кожний громадянин має право на соціальний захист, що включає право на пенсійне забезпечення і всі застраховані особи є рівноправними щодо отримання пенсійних виплат. Конституційні права і свободи громадянина України гарантуються і не можуть бути скасовані.

Норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Таким чином, діючим законодавством передбачений окремий порядок здійснення відрахувань з пенсії, а тому арешт пенсійних коштів позбавляє особу джерел до існування та порушує її право на соціальний захист.

Одночасно, суд звертає увагу на ту обставину, що відповідно до п.1) ч.4 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

З огляду на те, що картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий на ім`я ОСОБА_2 , має спеціальний режим використання, суд вважає за доцільне скасувати арешт накладений ухвалою суду від 29.11.2019 року, на кошти ОСОБА_2 , з ініціативи суду.

Керуючись ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

У цивільній справі № 486/1109/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні відповідача: ОСОБА_3 , про стягнення безпідставно отриманих коштів, скасувати заходи забезпечення позову у вигляді арешту накладеного ухвалою Южноукраїнського міського суду від 29.11.2019 року, на грошові кошти ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк».

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Южноукраїнського міського суду О. І. Савін