Справа № 598/1586/20
провадження № 2/598/539/2020
РІШЕННЯ

іменем України

"08" грудня 2020 р. Збаразький районний суд Тернопільської області

в складі : головуючого Гудими І.В.

секретаря Жиляк Н.Я.

з участю представника позивача - адвоката Свиріпи-Депутат В.З., відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в місті Збаражі цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментівна утримання дитини,-

встановив:

До суду звернулася ОСОБА_2 з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Свої вимоги позивач мотивує тим, що рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2017 року з відповідача стягнуто в її користь аліменти на утримання синаОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 900 гривень щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. В даний час вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, а розмір аліментів, що визначений рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 17.11.2017 року в сумі 900 гривень щомісячно, не є достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки дана сума є меншою, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку. А тому, позивач просить збільшити розмір стягуваних з відповідача в її користь аліментів на дитину до розміру 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ухвали Збаразького районного суду Тернопільської області від 09 жовтня 2020 року відкрито провадження у даній справі та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

Представник позивача - адвокат Свиріпа-Депутат В.З. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги і просила суд задовольнити позов, посилаючись при цьому на ті ж обставини, що і в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов не визнав і ствердив, що у нього в даний час скрутне матеріальне становище, що унеможливлює сплату ним аліментів у збільшеному розмірі.

Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи та проаналізувавши здобуті під час судового засідання докази, приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити виходячи із наступного.

Так, в судовому засіданні встановлено, що батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є відповідач ОСОБА_1 та позивач ОСОБА_2 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.5).

Рішенням Збаразького районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2017 року стягнуто з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 900 гривень, однак не менше, ніж 50 відсотків встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 20 жовтня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття(а.с.6,7).

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_1 на підставі виконавчого листа №598/1534/17 від 28.11.2017 року, проведеного заступником начальника відділу Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів на дитину - ОСОБА_3 станом на 01.09.2020 року становить 10879,03 грн. (а.с.10).

Відповідно до вимог ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України, суд, при визначенні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Крім того, пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З аналізу даних правових норм вбачається, що при вирішенні питання про збільшення розміру аліментів, слід з`ясовувати чи змінилося матеріальне становище, сімейний стан та стан здоров`я сторін, і що ця зміна впливає на змогу сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі. Особа, яка сплачує аліменти - платник аліментів, вправі звернутися до суду з позовом про зменшення розміру аліментів на дитину у тих випадках, коли погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я одержувача аліментів.

При цьому, суд, з урахування встановлених обставин і сукупності належних та допустимих доказів, при наявності підстав щодо неможливості сплачувати аліменти у вже визначеному розмірі, може вирішити питання щодо збільшення розміру аліментів.

Разом з тим, в судовому засіданні не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження того, що у позивача ОСОБА_2 чи у відповідача ОСОБА_1 змінилися матеріальний або сімейний стани, чи погіршився або покращився стан їхнього здоров`я, в зв`язку з чим відсутні законні підстави для задоволення позову. При цьому, суд вважає, що посилання позивача, лише на ту обставину, що сума стягуваних з відповідача аліментів не є достатньою для забезпечення гармонійного розвитку дитини, оскільки є меншою, ніж прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, не є достатньою підставою для збільшення розміру аліментів, а тому, враховуючи вищенаведене, вважає, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 19, 76, 81, 89, 259, 263-265, 268, 279, 352, 354 ЦПК України, ст.ст.180 - 183, 192 Сімейного кодексу України, суд,-

вирішив:

Відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про збільшення розміру аліментівна утримання дитини.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Дане рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 17 грудня 2020 року.

СУДДЯ: ГУДИМА І.В.