Справа № 158/2371/20
Провадження № 2/0158/777/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Ківерці

Ківерцівський районний суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Сіліч Ю.Л.,

за участю секретаря - Оніщук Н.Є.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Ківерці, в порядку загального позовного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області, про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що за час перебування у шлюбі з ОСОБА_3 у них народилося четверо дітей: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Посилаючись на те, що вона близько п`яти років працює у Республіці Польща, винаймає житло, створила сім`ю, має намір забрати дітей, відповідач ОСОБА_3 повністю усунувся від виконання свої батьківських обов`язків відносно дітей, не займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням, просить суд позбавити ОСОБА_3 батьківських прав відносно дітей: дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ; стягувати з нього аліменти на їх утримання у твердій грошовій сумі в розмірі по 1200 (одній тисячі двісті) грн. на кожну дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, з моменту пред`явлення позову до досягнення дітьми повноліття.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 01.10.2020 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче провадження.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 21.10.2020 року закрито підготовче провадження у даній справі та призначено до судового розгляду по суті.

Ухвалою Ківерцівського районного суду Волинської області від 09.12.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення аліментів - залишено без розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Бохонкович В.Є. в судовому засіданні позовні вимоги в частині позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей підтримали та просили його задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві. Суду вказала, що на даний час вона розлучена з відповідачем та перебуває у шлюбі з іншим чоловіком; має бажання утворити повноцінну сім`ю з новим обранцем; останній не заперечує (з її слів) щодо законного оформлення його як батька її дітей від першого шлюбу.

Вказує, що на даний час ( протягом останнього року) її колишній чоловік абсолютно не цікавиться життям дітей, фінансово не забезпечує та самоусунувся від виховання дітей.

На запитання суду щодо подальшого бачення життя дітей відповіла, що має намір забрати їх на постійне місце проживання до Республіки Польща, де вона працює. У випадку, якщо їм не сподобається - повернуться до України.

На запитання суду щодо походження саме такого позову відповіла, що такий було подано, оскільки відповідач не дає відповідного дозволу на виїзд дітей за кордон.

Відповідач ОСОБА_3 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив; відзиву на позовну заяву до суду не подав.

Представник органу опіки та піклування Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області в судове засідання не з`явився; до подано заяву про розгляд справи у відсутності їх представника.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, проаналізувавши обставини справи та дослідивши надані докази, суд дійшов до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За змістом ст. 12 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданими учасниками справи.

Відповідно до вимог ст. 19 ЦПК України, суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин.

Судом встановлено, що за час перебування у шлюбі, який було зареєстровано 21.05.2005 року Грем`яченською сільською радою Ківерцівського району Волинської області за актовим записом № 3, у сторін народилося четверо дітей: дочка - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочка - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та син - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 16, 17, 20, 22).

Рішенням Ківерцівського районного суду Волинської області від 23.07.2020 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано (а.с.15).

Відповідно до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно з ч 4 ст. 155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Зокрема ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав у разі ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» визначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до роз`яснень Пленум Верховного Суду України від 30 березня 2007 року в постанові № 3, позбавлення батьківських прав, тобто наданих батькам до досягнення дитиною повноліття прав на її виховання, захист її інтересів є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування вирішується лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи та характеру ставлення батьків до дітей.

При вирішенні питань, що стосуються дітей, згідно ст. 3 «Конвенції про права дитини», суд має виходити з принципу максимального забезпечення інтересів дитини, її захисту і забезпечення турботи про неї.

Крім того в рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи грунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватись на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Факт оскарження відповідачем заяви про позбавлення батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (рішення від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України»).

Суд також враховує, що таке судове рішення повинно відповідати й принципу 6 Декларації прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

В матеріалах справи наявні виписки про надходження грошових коштів АТ КБ «Приватбанк» та довідка № 195/01.28.1/4-18 від 31.08.2020 року загальноосвітньої середньої освіти І-ІІІ ступенів смт. Цумань Цуманської селищної ради Волинської області (а.с.25-34, 35), які вказують на те, що ОСОБА_1 приймає участь в матеріальному утриманні дітей та цікавиться їх навчанням, однак зазначені докази не свідчать про ухилення ОСОБА_3 від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей.

Як вбачається з довідки закладу загальної середньої освіти І-ІІІ ступеня смт Цумань № 368/01.28-11-20 від 04.12.2020 року та акту обстеження умов проживання № 309 від 04.12.2020 року, відповідач ОСОБА_3 не цікавиться здоров`ям, успіхами чи невдачами своїх дітей, батьківськи збори не відвідує, не виявляє особливого бажання приймати участь в житті дітей (а.с.84, 85).

Відповідно до акту № 251 обстеження умов проживання від 26.10.2020 року складеного зі слів ОСОБА_1 , діти проживали спільно з батьком та бабусею, оскільки ОСОБА_1 перебувала за кордоном. З 16.08.2020 року діти проживають спільно з матір`ю. Батько дітей тільки один раз відвідав дітей, не цікавиться вихованням дітей, матеріальної допомоги не надає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні показала, що ОСОБА_3 вживає алкогольні напої, однак не може вказати, що зловживає. На даний час не цікавиться навчанням дітей; на час відсутності матері, діти фактично перебували на утриманні бабусі. Разом з тим, вказала, що за час перебування дітей на утриманні батька ( жінка перебувала на роботі у Республіці Польща), він піклувався про здоров`я дітей; повсякчас відвідував медпункт, якщо діти хворіли.

На думку суду зазначені докази не є достатніми, переконливими та не можуть бути підставою для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно його неповнолітніх дітей.

Згідно висновку № 10 органу опіки та піклування Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області від 03.11.2020 року, позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітніх дітей: дочки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочки - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , дочки - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та сина - ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є недоцільним та не відповідає інтересам дітей, оскільки підстав для позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав не має (а.с.56-57).

Враховуючи вищевикладені обставини, а також те, що особисті конфліктні відносини між сторонами не повинні порушувати інтереси дітей, спричиняти на них негативний вплив, суд, з врахуванням найкращих інтересів дітей та відсутності доказів на підтвердження винної поведінки й свідомого нехтування відповідачем своїми батьківськими обов`язками, а також відсутністю інших підстав, передбачених ст. 164 СК України, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову.

На підставі ст. ст. 150, 155, 164, 165 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 3 «Конвенції про права дитини», керуючись ст. ст. 12, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа - орган опіки та піклування Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області, про позбавлення батьківських прав - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду через Ківерцівський районний суд Волинської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України, суд зазначає повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Представник позивача - ОСОБА_2 , адреса здійснення адвокатської діяльності: АДРЕСА_2 .

Відповідач - ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , РНОКПП - НОМЕР_2 .

Третя особа - орган опіки та піклування Цуманської селищної ради Ківерцівського району Волинської області, адреса розташування: вул. Грушевського, 2, смт. Цумань, Ківерцівського району Волинської області.

Повний текст рішення складений 18.12.2020 року

Суддя Ківерцівського районного суду Ю.Л. Сіліч