Справа № 588/1602/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.01.2020 року м.Тростянець

Тростянецький районний суд Сумської області в складі: головуючого судді Линник О.С., з участю секретаря судових засідань Лободи Т.С.,з участю позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, у приміщенні залу суду, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який мотивувала тим, що вона є власницею житлового будинку по АДРЕСА_1 , у якому, крім неї також зареєстровані: її син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яких позивач зареєструвала, оскільки їм потрібно було оформляти пенсію, а без реєстрації цього зробити було не можливо.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за місцем реєстрації ніколи не проживали, за комунальні послуги не сплачували, особистих речей та документів не залишали. Теперішнє їхнє місцеперебування не відоме, але можливо вони знаходяться у Росії. Засоби зв`язку відсутні.

Її син ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства, та рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 12.10.2005 був визнаний обмежено дієздатним, із призначенням позивача піклувальником. Син проживає у с.Мала Павлівка Охтирського району, де вона разом із ним проживала після смерті чоловіка і не виявляє бажання проживати разом із нею у м.Тростянець.

Рішенням Охтирського міськрайонного суду від 03.04.2019 ОСОБА_2 поновлено цивільну дієздатність, після прийняття якого позивач просила сина знятися із місця реєстрації добровільно, оскільки через його реєстрацію вона не має можливості оформити субсидію, але останній цього не зробив мотивуючи тим, що йому немає де зареєструвати своє місце проживання.

Посилаючись на норми ст.ст.317,319, 346, 391, 405 ЦК України, а також на те, що відповідачі понад один рік не проживають за зареєстрованим місцем проживання, їх реєстрація є перешкодою у оформленні позивачем субсидії та сплатою надмірних комунальних послуг, місцем реєстрації, позивач просить визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: будинком АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач заявлений позов підтримала за указаних у ньому обставин, просила його задовольнити.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав клопотання про розгляд справи без його участі (а.с.80).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає (а.с.50).

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання повторно не з`явилися, судові повістки, направлені за їх зареєстрованим місцем проживання, повернулися на адресу суду без вручення відповідачам із відмітками поштаря «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення» та за «закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.57,58, 73,76,77).

Ураховуючи, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані по АДРЕСА_2 (а.с.32,36), судові повістки направлялися за цією адресою, про зміну місця реєстрації чи місця свого знаходження відповідачі не повідомляли, тому відповідно до ст.ст.128,131 ЦПК України, суд вважає судові повістки такими, що доставлені 26.11.2019, 18.12.2019, 27.12.2019 (а.с.57,58,73,76,77), а отже, відповідачі є такими, що повідомлені належним чином.

У зв`язку із цим, суд визнав за можливе розглянути справу у відсутність зазначених відповідачів, на підставі наявних доказів у справі.

Суд, заслухавши позицію позивача, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи із таких мотивів.

На підставі договору купівліпродажу, нотаріально посвідченого 04.11.2011 та зареєстрованого у реєстрі за №1097, витягу з Державного реєстру правочинів за №10602611 від 04.11.2011, реєстраційного напису БТІ від 14.11.2011 та витягу про державну реєстрацію прав за №32034857 від 14.11.2011, судом установлено, що житловий будинок по АДРЕСА_1 належить ОСОБА_1 (а.с.11-15).

За записами у будинковій книзі та довідки Тростянецької міської ради Сумської області за №6338 від 14.08.2018, установлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , крім позивача, починаючи з 07.12.2011 зареєстрований син позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а з 03.06.2016 зареєстровані ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.16-18).

Рішенням Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 03.04.2019, яке залишилося без змін за ухвалою Сумського апеляційного суду від 18.07.2019, ОСОБА_2 , який рішенням Охтирського міськрайонного суду від 12.10.2005 був обмежений у цивільній дієздатності, було поновлено цивільну дієздатність останнього (а.с.20-24), а отже, він може приймати самостійні рішення у т.ч. щодо визначення місця проживання.

За інформацією Управління соціального захисту населення Тростянецької РДА Сумської області №05-12/34/24 від 11.12.2019 ОСОБА_3 та ОСОБА_5 на обліку управління як внутрішньо переміщені особи не перебувають, зняті з обліку в Єдиній інформаційній базі даних про внутрішньо переміщених осіб України 23.01.2018 у зв`язку із скасуванням дії довідки ВПО (відсутність осіб за фактичним місцем проживання понад 60 днів) (а.с.64).

Із довідки голови вуличного комітету від 26.09.2017 вбачається, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_5 за місцем реєстрації по АДРЕСА_1 не проживають (а.с.19).

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснила, що позивача вона знає із 2017 року та по АДРЕСА_1 не бачила ні сина позивача ОСОБА_7 , ні відповідачів. Позивач їй говорила, що відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_5 у 2016 році поїхали до Москви.

Свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона працює соціальним працівником, буває у будинку позивача, яка проживає одна, інших осіб у будинку вона не бачила.

Отже, судом установлено, що правовідносини, які виникли між сторонами не є житловими, так як відповідачі не проживали за місцем реєстрації позивача, не були членом її сім`ї у т.ч. і син останньої, на час здійснення реєстрації у будинку по АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що порушене право позивача має бути захищене судом, однак при цьому суд застосовує норми законодавства, якими регулюються правовідносини, що виникли у цьому спорі.

Відповідно до ч.1,2 ст.319 ЦК України - власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном (ч.1 ст.391 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усуненні будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16, 386, 391 ЦК України.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК УРСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Таким чином, на підставі досліджених доказів судом установлено, що відповідачі, яких позивач зареєструвала у власному будинку, не проживали у ньому, тобто не реалізували своє право на користування жилим приміщенням, а отже, не набули прав та обов`язків, як члени сім`ї позивача. Позивачем доведено, що її право на користування власним нерухомим майно на свій розсуд, а саме жилим будинком, порушується відповідачами, які є зареєстрованими у будинку позивача.

За указаних обставин суд заявлений позивачем позов підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про судові витрати у справі суд керується положеннями ст.141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути у дольовому порядку із відповідачів у дохід держави судовий збір у розмірі, який був визначений на час звернення позивача із даним позовом, у сумі 768, 40 грн., стягнувши із кожного по 256,13 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.10-13,141,259,264,265,354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 15.05.2003), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 від 07.05.2015), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 від 20.07.2001) такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути у дольовому порядку із ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 від 15.05.2003), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 від 07.05.2015), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 від 20.07.2001) у дохід держависудовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 грн., стягнувши із кожного по 256 (двісті п`ятдесят шість) грн. 13 коп.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту рішення.

Повне судове рішення складене 29.01.2020.

Суддя О.С.Линник