Справа № 310/4738/20
2/310/1866/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі судді Полянчука Б.І., при секретарі Борисенко Д.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зазначивши, що вона є власником будинку АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 08.09.1995 року. За зазначеною вище адресою також зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які з 2013 року в спірному приміщенні не проживають, комунальні платежі не сплачують, будь-якого рухомого майна та особистих речей за вказаною адресою не мають. На даний час відповідачі проживають у Російській Федерації, тому через закриті кордони останні не мають змоги приїхати до м. Бердянська та знятися з реєстраційного обліку. Просила визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав і просив розглянути справу за їх відсутності.

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Подали до суду заяви, у яких позовні вимоги визнали та просили розглянути справу без їх участі.

З`ясувавши обставини справи та перевіривши їх доказами суд приходить до наступного.

Стаття 41 Конституції України передбачає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Права власника житлового будинку визначені в ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно договору купівлі-продажу від 08.09.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Бердянської районної державної нотаріальної контори Спіциною О.В. (а.с. 14-17), копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 10) та свідоцтва про право власності на нерухоме майно (а.с. 11) ОСОБА_1 є власником садиби за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідок виконавчого комітету Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 28.07.2020 року, які надійшли до суду 04.08.2020 року, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .(а.с. 25, 26)

Згідно довідки виконавчого комітету Осипенківської сільської ради Бердянського району Запорізької області від 09.07.2020 року ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично за місцем реєстрації не проживають. (а.с. 18)

Таким чином, судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не проживають однією сімєю з позивачем у спірному житловому приміщенні більше одного року без поважних причин, що є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь позивача необхідно стягнути судові витрати, понесені ним на оплату судового збору в розмірі по 420,40 грн. з кожного.

Керуючись ст. ст. 82, 141, 259, 263-265, 273, 280-282, 354, 355 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 29, 405 ЦК України, ст. 150 ЖК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 420,40 грн. витрат по сплаті судового збору з кожного .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя