Справа № 0418/2925/2012
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Кіровський районний суд м.Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Пилипенко А.С.

за участю заявника - ОСОБА_1

представника заявника - ОСОБА_2

заінтересованої особи - ОСОБА_3

представника заінтересованої особи - Кондрашова С.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2019 року у цивільній справі №0418/2925/2012, -

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м.Дніпропетровська надійшла вищезазначена заява ОСОБА_1 , в якій остання просила відстрочити до 31.05.2020 року виконання рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2016 року у цивільній справі №0418/2925/2012 в частині виселення її та ОСОБА_4 без надання додаткового житла. В обґрунтування заяви посилалась на те, що на теперішній час в неї склались тяжкі особисті обставини. Так, квартира АДРЕСА_1 є єдиним місцем проживання її та її неповнолітньої доньки ОСОБА_4 . Інший боржник ОСОБА_5 за вказаною адресою не проживає, шлюб з ним розірвано. Вона не працевлаштована та не зможе швидко знайти місце для проживання. У випадку її виселення з дитиною зараз у холодний осінньо-зимовий період, їх життя та здоров`я може залишитись під загрозою. Крім того, неповнолітня донька відвідує навчальний заклад, що знаходиться поруч із місцем проживання. Негайний переїзд в іншу місцевість суттєво ускладнить можливість навчання, а зміна місця навчання посеред навчального року негативно відіб`ється на психологічному стані дитини. З іншого боку стягувач ОСОБА_6 має місце мешкання та не потребує негайного виконання судового рішення і не постраждає в разі відстрочки його виконання.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали заяву та просили задовольнити останню.

Представник позивача у справі та стягувача ОСОБА_6 , а також третя особа у справі ОСОБА_3 , проти задоволення заяви заперечували, посилаючись на те, що за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 . Тому права ОСОБА_1 з дитиною на житло не будуть порушені, оскільки вони матимуть змогу жити в зазначеній вище квартирі. Не дивлячись на рішення суду відповідачі продовжують незаконно проживати в квартирі по теперішній час, чим створюють перешкоди її власнику. Відповідачі не виконують вимог державного виконавця, ховаються, на виклики не з`являються, навмисно не виконують судове рішення. З реєстрації в квартирі до теперішнього часу не знялись, незаконно проживаючи в квартирі та користуючись комунальними послугами за останні не сплачують, внаслідок чого існує заборгованість в розмірі 49498 грн. 65 коп. Також мають заборгованість за електроенергію в сумі 3057 грн. 04 коп. та за газ в сумі 2717 грн. 55 коп. Крім того, в період незаконного проживання в квартирі ОСОБА_1 придбала земельну ділянку № НОМЕР_1 у садівничому товаристві ОК «АІСТ», квартиру АДРЕСА_3 на ім`я своєї матері ОСОБА_7 , яку вона здає в оренду.

Третя особа у справі ОСОБА_8 , в наданій заяві просив розглядати справу без його участі, відмовивши в задоволенні заяви ОСОБА_1 .

Інші учасники справи до суду не з`явились, про причини своєї неявки не повідомили.

Перевіривши доводи заяви, заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали останньої, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що рішенням Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29.06.2016 року у цивільній справі №0418/2925/2012, яке набрало законної сили, було задоволено позов ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , треті особи виконком Дніпропетровської міської ради, орган опіки та піклування Кіровської районної у м.Дніпропетровську ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_9 , про усунення перешкод в користуванні квартирою.

Зокрема, вказаним рішенням було усунуто перешкоди ОСОБА_6 в користуванні квартирою АДРЕСА_4 шляхом виселення з неї без надання додаткового житла ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 із зняттям їх з реєстрації за вказаної адресою.

На теперішній час виконавчі листи в частині виселення відповідачів перебувають на виконанні у Центральному відділі державної виконавчої служби м.Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, рішення суду не виконано та відповідачі ОСОБА_1 та її неповнолітня донька ОСОБА_4 продовжують проживати в належній позивачці ОСОБА_6 квартирі.

Згідно ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову.

Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю.

Частиною 1 ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до роз`яснень п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

При цьому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина «судового процесу» для цілей ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (справа «Горнсбі проти Греції»). Термін, протягом якого судове рішення залишається невиконаним, може ставити під сумнів розумність строків судового захисту. При вирішенні питання про затримку виконання судового рішення, слід враховувати інтереси обох сторін, як стягувача так і боржника, та дотримуватися їх балансу.

Виходячи з аналізу зазначених норм підставою для відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є наявність обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. При вирішенні питання про відстрочення або розстрочення виконання рішення суду судом також враховується: ступінь вини відповідача у виникненні спору; щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Отже, відстрочка виконання рішення суду може бути надана у виняткових випадках, що обумовлюють об`єктивні ускладнення при виконанні судового рішення наявність яких робить його виконання неможливим, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

З матеріалів справи вбачається, що остання перебувала на розгляді в суді з 2012 року. Рішення суду від 29.06.2019 року до теперішнього часу відповідачами не виконано. Зокрема заявниця разом із донькою продовжує проживати в квартирі, добровільно з останньої не виселилась, чим чинить стягувачу ОСОБА_6 , як власнику квартири, вільно користуватись останньою на протязі тривалого часу.

Крім того, з довідки ЖБК №33 «Транспортник» та рахунків вбачається, що за період проживання ОСОБА_1 в квартирі виникла значена заборгованість по оплаті комунальних послуг.

Також суд враховує, що ОСОБА_1 та її дитина забезпечені житлом, оскільки ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_2 .

З огляду на це, суд приходить до висновку про відсутність передбачених ст.33 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.435 ЦПК України виняткових обставин, що ускладнюють виконання рішення суду від 29.06.2016 року або роблять його неможливим. В зв`язку з чим, в задоволенні відповідно до заяви ОСОБА_1 слід відмовити за необгрунтованістю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.1,33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.2,10-13,76-81,223,258-260,435 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 29 червня 2019 року у цивільній справі №0418/2925/2012 - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.261 ЦПК України та може бути оскарження учасниками справи шляхом подачі апеляційної скарги до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Повний текст ухвали складено 27 січня 2020 року.

Суддя С.Ю.Казак