24.01.2020 227/4890/13-ц
У Х В А Л А

Іменем України

24 січня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кошлі А.О.,

за участю:

секретаря судового засідання Овчиннікової Ю.О.

представника Добропільського МВДВС Лашиної А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргуПублічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в інтересах якого діє адвокат Демченко Дмитро Олександрович, на дії та бездіяльність Добропільського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області, орган дії та бездіяльність якого оскаржуються: Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області (ЄУНСС №227/4890/13-ц),-

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в інтересах якого діє адвокат Демченко Дмитро Олександрович (далі - скаржник) звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області зі скаргою на дії та бездіяльність Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби, в якій просить:

- визнати незаконною бездіяльність Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в частині порушення норм ст. 28 ЗУ «Про виконавче провадження» щодо не направлення стягувачу не пізніше наступного робочого дня з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням про вручення копії постанови про повернення виконавчого документу стягувачу від 23.08.2019 року у виконавчому провадженні № 50500404 та оригіналу виконавчого листа № 227/4890/13-ц, виданого 06.12.2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитом у сумі 12757,12 грн.;

- визнати незаконною постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.08.2019 року у виконавчому провадженні № 50500404 та оригіналу виконавчого листа № 227/4890/13-ц, виданого 06.12.2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитом у сумі 12757,12 грн.;

- визнати незаконною бездіяльність Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби в частині порушення ст.. 40 Конституції України, ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про інформацію», ч. 1 ст. 20 ЗУ «Про звернення громадян», ст. 91 та ст.. 8 Цивільного кодексу України щодо ненадання відповіді на заяву публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» від 23.09.2019 року та зобов`язати надати відповідь.

В обґрунтування скарги зазначено, що в провадженні Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби перебувало виконавче провадження № 50500404 по виконавчому листу № 227/4890/13-ц, виданого 06.12.2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитом у сумі 12757,12 гривень. 23.08.2019 року винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. З вказаною постановою скаржник не погоджується, вважає її протиправною, оскільки не надано доказів про вжиття державним виконавцем усіх передбачених законом заходів для примусового виконання рішення суду. Окрім того, 23.09.2019 року стягувач звернувся до Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби із запитом про надання копій документів та доказів їх направлення, проте відповіді на вказаний запит так і не отримав.

В судове засідання представник скаржника на прибув, надав клопотання про розгляд справи без його участі.

Представник Добропільського МВ ДВС в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечувала та зазначила, що постанова про повернення виконавчого документа від 23.08.2019 року прийнята правомірно. Також повідомила, що відповідь на запит стягувача направили поштою.

Дослідивши матеріали скарги та оригінал виконавчого провадження, судом встановлено наступне.

06.12.2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області видано виконавчий лист по справі № 227/4890/13-ц, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитом у сумі 12757,12 грн.

16.03.2016 року відкрито виконавче провадження № 50500404.

23.08.2019 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно якої виконавчий лист № 227/4890/13-ц від 06.12.2013 року на п. 2 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження» повернуто з тих підстав, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернення стягнення.

Виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 23.08.2022 року.

Вирішуючи питання правомірності винесення оскаржуваної постанови, суд виходить з наступного.

Згідно з ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положень ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.Частиною 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державному виконавцю надані широкі права та повноваження у процесі здійснення виконавчого провадження.

Виконуючи рішення суду виконавець не повністю використав свої повноваження, передбачені ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» та не вжив вичерпних заходів щодо розшуку майна, які носили ефективний характер, зокрема: не надіслав стягувачу постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій має бути зазначено номер виконавчого провадження та ідентифікатор доступу; не здійснив огляд житлового та інших приміщень з метою виявлення майна, його опису, вилучення та подальшої реалізації з метою захисту інтересів стягувача; не залучав стягувача до проведення виконавчих дій; не скористався правом одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організації незалежно від форм власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідних для проведення виконавчих дій пояснень, довідок та іншої інформації, в тому числі і конфіденційної.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абзацах 1 та 3 п. 1, п. 22 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно з п. 9 ч. 3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду, тому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» 1950 року.

Доказів вжиття заходів спрямованих на встановлення майна боржника державним виконавцем не надано. В матеріалах виконавчого провадження містяться лише відомості про наявність нерухомого майно (домоволодіння, земельна ділянка).

З урахуванням викладеного, вимога скарги в частині скасування постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 23.08.2019 року у виконавчому провадженні № 50500404 підлягає задоволенню, що в повній мірі буду слугувати належним відновленням порушеного права стягувача у даному виконавчому провадженні.

Скарга в частині що стосується ненадання відповіді на запит від 23.09.2019 року не підлягає задоволенню, оскільки оскарження таких дій/бездіяльності не передбачено ст. ст.447-451 ЦПК України та виходить за межі повноважень суду при розгляду скарги на дії/бездіяльність державного виконавця під час виконання рішення суду.

З урахуванням викладених обставин скарга підлягає частковому задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 447-451 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», в інтересах якого діє адвокат Демченко Дмитро Олександрович, на дії та бездіяльність Добропільського МВДВС ГТУЮ у Донецькій області, орган дії та бездіяльність якого оскаржуються: Добропільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області задовольнити частково.

Скасувати постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві від 23.08.2019 року у виконавчому провадження №50500404, винесену державним виконавцем Добропільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області щодо повернення стягувачеві виконавчого листа №227/4890/13-ц, виданого 06.12.2013 року Добропільським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» заборгованості за кредитом у сумі 12757,12 гривень.

У задоволенні решти вимог ПАТ«Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Повний текст ухвали складено 28 січня 2020 року.

Суддя А.О.Кошля