Справа № 495/9684/19
20 січня 2020 року м. Білгород-Дністровський
Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:
головуючого одноособово судді Заверюха В.О.,
при секретарі Червинській І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Білгород-Дністровську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,
В С Т А Н О В И В:
31.10.2019 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу у розмірі 10 752 грн. 08 коп., судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. та витрат на правничу допомогу у розмірі 2000 грн..
Короткий зміст та обґрунтування позовних вимог
Рух справи у суді
Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 04.11.2019 року провадження по справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження.
04.11.2019 року судом зроблено запит до Центру надання адміністративних послуг м.Білгород-Дністровського щодо місця реєстрації відповідача ОСОБА_2 ..
Представник позивача в судове засідання не з`явився, на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі посилаючись на обставини, які зазначені в позові, просив задовольнити, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не відомі.
Відповідно до ч.3 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик.
Згідно ч.5 ст.128 ЦПК України, судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення завчасно.
Відповідно до ч.1, 2 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не зявився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів.
Враховуючи зазначене, суд вважає можливим у даній цивільній справі ухвалити заочне рішення.
Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
З`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Фактичні обставини встановлені судом, позиція суду та нормативно-правове обґрунтування
01.09.2015 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/5253865.
Відповідно до умов Полісу №АІ/5253865 ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Hyundai», д/з НОМЕР_1 сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
02.07.2016 року приблизно о 09.46 год. на перехресті вулиць Лазо та Калініна в м.Білгород-Дністровський Одеської області мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Hyundai», д/з НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля марки «Mitsubishi», д/з НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_3 . Внаслідок дорожньої-транспортної пригоди транспортному засобу «Mitsubishi», д/з НОМЕР_2 були завдані механічні пошкодження, а власнику автомобіля ОСОБА_3 матеріального збитку.
Постановою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 07.07.2016 року ОСОБА_2 був визнанний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та притягнутий до адміністративної відповідальності (а.с.10).
Відповідно до ч.6 ст.82ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Тобто, наявність вини в діях ОСОБА_2 у скоєні ДТП, яка відбулась 02.07.2016 року додатковому доказуванню не підлягає.
ПрАТ «УПСК» визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що 31.10.2016 року складений страховий акт №ОЦ/123/450/16/0402, відповідно до якого розмір страхового відшкодування власнику автомобіля «Mitsubishi», д/з НОМЕР_2 ОСОБА_3 дорівнює 10 752 грн. 08 коп. (а.с.35). Факт сплати страхового відшкодування підтверджується платіжним дорученням №3324 від 04.11.2016 року (а.с.36).
З претензії про відшкодування збитків в порядку регресу за вих. №РУ/450/16/0402/1 від 05.10.2017 року вбачається, що ПрАТ«УПСК» звертався до відповідача ОСОБА_2 з пропозицією у добровільному порядку здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 10 752 грн. 08 коп. на рахунок ПрАТ «УПСК» (а.с.28), але вимоги страховика відповідач ОСОБА_2 не виконав.
Відповідно до ст.993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Згідно ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ч.1 ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно до підпункту «ґ» п.38.1.1ст.38 Закону України «Про обов`язковестрахуванняцивільно-правовоївідповідальностівласниківназемних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
Згідно ст.33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Однак, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до теперішнього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.
Відтак, відповідачем ОСОБА_2 було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/5253865 та Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення страховика про настання страхового випадку.
З огляду на вищезазначене, у відповідача виникло зобов`язання відшкодувати ПрАТ «УПСК» завдані збитки в порядку регресу в розмірі сплаченого останнім страхового відшкодування за Полісом №АІ/5253865.
З регресної вимоги за вих. №РУ/450/16/0402/1 від 05.10.2017 року вбачається, що ПрАТ«УПСК» звертався до відповідача з пропозицією у добровільному порядку здійснити перерахування суми сплаченого страхового відшкодування розмірі 10 752 грн. 08 коп. на рахунок ПрАТ «УПСК» (а.с.28), але вимоги відповідач ОСОБА_2 не виконав.
02.08.2019 року між ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (новий кредитор) укладено договір №02/08/2019 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договору страхування. Новий кредитор фізична особа-підприємець ОСОБА_1 отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АІ/5253865 від 01.09.2015 року (а.с.5-9).
Відповідно до п.1 ч.1 ст.512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином відступлення права вимоги, а згідно ст.514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Враховуючи вказане, до позивача фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 перейшло право вимоги щодо стягнення з відповідача ОСОБА_2 вищевказаної суми боргу.
Висновки за результатами розгляду справи
Щодо судових витрат та витрат на правничу допомогу
До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України).
Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Згідно з ч. 4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Надані позивачем документи відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України є належними доказами сплати позивачем грошових коштів за надання професійної правничої допомоги у даній справі.
Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст.512, 514, 1187, 1191 ЦК України, ст.ст.4, 12-13, 81, 82, 128, 258, 259, 263, 265, 268, 280-289, 354 ЦПК України, -
Позов фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу задовольнити в повному обсязі.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, адреса мешкання: АДРЕСА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , р/р НОМЕР_5 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 10 752 грн. 08 коп..
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер в матеріалах справи відсутній, адреса мешкання: АДРЕСА_1 на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , р/р НОМЕР_5 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) судовий збір у розмірі 768,40 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн..
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Суддя Заверюха В.О.