Провадження № 2/522/5451/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

08 грудня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси, у складі :

головуючого - судді Науменко А.В.,

за участю секретаря судового засідання Звонецької І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОдесаГаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «ОдесаГаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання» про зобов`язання відповідачів зробити корегування нарахованих сум за природний газ за вересень- грудень 2017 року та стягнення з відповідачів моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 проживає разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 . Позивач вказує, що її матір ОСОБА_3 є вдовою ветерана військової служби, а тому має пільгу на оплату комунальних послуг у розмірі 50%.

ОСОБА_1 вказує, що вона є споживачем комунальної послуги, тому що особисто здійснює оплати за послуги постачання природного газу. Однак в серпні 2017 року позивачем не було надано фактичні показники лічильника станом на 01.08.2017 р., а тому об`єм споживання природного газу було розраховано виходячи з групи споживання побутового споживача. В подальшому позивач щомісяця надавала показники лічильника газу, однак працівники відповідачів продовжували списувати плановий місячний об`єм споживання, не звертаючи жодної уваги на вчасно подані показники, чим були порушені права позивача як споживача житлово-комунальних послуг.

У зв`язку з неправильними розрахунками відповідачів позивач була позбавлена гарантованої державою пільги.

В результаті зазначених подій позивач перенесла сильні душевні хвилювання, намагаючись добитися для себе відновлення справедливості та своїх порушених прав. В результаті чого 19.10.2018 року позивач потрапила до лікарні де їй було встановлено діагноз транзиторна ішемічна атака в вертебро-базилярному басейні у вигляді вестибуло-атактичного синдрому : гіпертонічна хвороба 3 стадії, 3 ступеню з дуже високим ризиком. А тому позивач просить стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 15000 грн.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 23 липня 2020 року позовну заяву ОСОБА_1 було залишено без руху.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 30 липня 2020 року після усунення недоліків позовна заява була прийнята до розгляду та відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання на 29 вересня 2020 року.

У судове засідання призначене на 29 вересня 2020 року сторони не з`явились, повідомлялись належним чином. Від позивача надійшла заява про закриття підготовчого провадження та призначення справи до судового розгляду.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 вересня 2020 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду на 03 листопада 2020 року.

16 жовтня 2020 року від представника АТ «Одесагаз» - адвоката Волохатий В.П. надійшли письмові пояснення та клопотання. Відповідно до наданих пояснень відповідач позов не визнає в повному обсязі та просять розглядати справу у їх відсутність.

У зв`язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному, судове засідання призначене на 03 листопада 2020 року відкладено на 08 грудня 2020 року.

У судове засідання 08 грудня 2020 року з`явився позивач ОСОБА_1 . У судовому засіданні надала особисті пояснення, наполягала на задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник АТ «Одесагаз» у судове засідання не з`явився, повідомлявся належним чином.

Представник ТОВ «Одесагаз-постачання» у судове засідання не з`явився, надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача приходить до висновку про відмову в задоволенні позову виходячи з наступного.

Відповідно до витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОСОБА_1 є власником квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .та є споживачем природного газу за даною адресою.

Сфера розподілу, постачання та споживання природного газу між газорозподільними підприємствами та споживачами їх послуг здійснюється на підставі наступних законодавчих актів: Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494.

Підпунктом 33 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу» визначено, що ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу.

Відповідно до підпункту 35 пункту 1 статті 1 даного Закону розподіл природного газу це - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу.

Підпунктом 17 пункту 1 статті 1 даного Закону передбачено, що оператор газорозподільної системи це - суб`єкт господарювання, який на підставі ліцензії здійснює діяльність із розподілу природного газу газорозподільною системою на користь третіх осіб (замовників).

У відповідності до пункту 2 статті 37 даного Закону оператор газорозподільної системи провадить діяльність з розподілу природного газу на підставі ліцензії, що видається Регулятором.

Відповідно до пункту першого ст. 13 ч. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Згідно ст. 20 ч. 3 п. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Господарську діяльність в частині постачання природного газу на території міста Одеси здійснює Товариство з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання».

Відповідач АТ «Одесагаз» є оператором газорозподільних мереж та здійснює діяльність з розподілу природного газу по м. Одеса.

Згідно ч. 1 ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.

Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується Регулятором та оприлюднюється в установленому порядку.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦК України.

Згідно зі ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст.ст.11,15 ЦК України цивільні права й обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Кожна особа має право на судовий захист.

Захист цивільних прав - це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення. Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміються закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів дається в ст.16 ЦК України.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Таким чином, відповідач АТ «Одесагаз» не порушує права позивача, оскільки не здійснює господарську діяльність з приводу нарахування коштів, що підлягають сплаті за спожитий газ.

Щодо ТОВ «Одесагаз-постачання», то суд не вбачає належних та допустимих доказів неправильності розрахунків відповідачем.

Відповідно до частин першої та другої статті 32 ЗУ від 24 червня 2004 року № 1875-ІV « Про житлово-комунальні послуги ( в редакції діючій на час виникнення спірних правовідносин) плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. У разі наявності засобів обліку оплата комунальних послуг здійснюється виключно на підставі їх показників на кінець розрахункового періоду згідно з умовами договору, крім випадків передбачених законодавством.

Частиною п`ятою цієї статті Закону було визначено, що у платіжному документі мають бути передбачені графи для зазначення поточних та попередніх показань засобів обліку споживання комунальних послуг, різниці цих показань або затверджених норм , ціни/тарифу на даний вид комунальних послуг і суми, яка належить до сплати за надану послугу.

Відповідно до пункту 17 Правил надання населенню послуг з газопостачання (чинних на час виникнення спірних правовідносин) розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання є календарний місяць. Плата за надані протягом розрахункового періоду послуги з газопостачання вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено інший строк. Зняття показань лічильника газу проводиться споживачем щомісяця станом на 1 число місяця, що настає за розрахунковим та зазначаються споживачем у платіжних документах.

Тобто, обов`язок по вірному зазначенню у розрахункових документах показників лічильника покладався саме на споживача.

Відповідно до постанови Верховного Суду від 01 серпня 2019 року у справі № 456/4002/15-ц рахунок-квитанція не є правочином, а лише платіжним документом, який містить інформацію про вартість наданих споживачу послуг за певний період, з якою позивач може погоджуватись і як наслідок сплатити вказану у квитанції суму, або ж не погоджуватись, - сплативши лише ту суму, яку він вважає правильною, а вже при вирішенні спору, якщо такий виникне між сторонами про стягнення заборгованості за надані послуги споживач має право заперечувати проти суми боргу, обґрунтовуючи правильність свого розрахунку.

Тобто рахунок квитанція є лише фіксацією нарахувань за послуги з газопостачання з якими можна погоджуватись або не погоджуватись.

В позові позивач посилається на те, що 03 квітня 2017 року по січень 2018 року позивач переплатила за поставлений газ 433,22 грн.

Відповідно до, наданого позивачем, акту звірки взаємних розрахунків за поставлений природний газ від 27 вересня 2019 року вбачається, що за результатами звірки за період з 01 листопада 2016 року по 27 вересня 2019 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 , з урахуванням боргу на 01.11.2016 року у розмірі 315,01 грн, переплата становить 27.21 грн.

Отже суд вбачає, що у позивача відсутня заборгованість перед відповідачами за споживання послуг з газопостачання. Докази того, що за час розгляду справи у позивача наявна переплата до суду не надано. Останній Акт звірки датований 2019 рокум. Споживач особисто та добровільно сплатив кошти за надані послуги. Суд не вбачає достатніх та допустимих доказів щодо неправильності нарахування ТОВ «Одесагаз постачання» сум за споживання послуг з газопостачання. Розрахунок позивача як «правильний» не підтверджується належними доказами та не є зрозумілим для його належної оцінки. Виходячи з викладеного позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів зробити коригування нарахованих сум за природний газ за період вересень грудень 2017 року суд вбачає необґрунтованими та недоведеними.

Відповідно до ч. 1 ст. 188 ЦПК України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Крім того, суд вважає, що вимога позивача про проведення "коригування" не є ефективним способом захисту. У разі не правомірного визнання відповідачем пільг позивача, остання має оспорити неправомірність цих дій стороною надання послуг та вимагати захист права, шляхом зобов`язання вчинити певні дії.

Враховуючи викладене суд приходить до висновку про відмову в задоволенні вимоги позивача про стягнення з позивачів моральної шкоди у розмірі 15000 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76,77, 141, 259, 263, 264, 265, 268,272,273 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОдесаГаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Одесагаз-Постачання про зобов`язання вчинити певні дії та стягнення моральної шкоди відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення із врахуванням положень ЦПК України щодо карантину. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення, згідно ч.1 ст. 354 ЦПК України.

Суддя А.В. Науменко

Повний текст рішення виготовлений 18 грудня 2020 року.

Суддя А.В. Науменко

08.12.20