Провадження № 2/369/1077/20
РІШЕННЯ

Іменем України

21.12.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:

головуючої судді -Дубас Т.В.,

за участю секретаря - Мазурик Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач звернулась до суду з вказаним позовом.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 05.12.2019 їй стало відомо, що 20.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. було відкрито виконавче провадження № 60672467 на підставі заяви представника АТ «Укрсоцбанк», що є правонаступником ПАТ «УніКредит Банк», про примусове виконання виконавчого напису за реєстровим № 21730 від 09.10.2017, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака 29, п/р НОМЕР_1 , МФО 300023, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 у розмірі 180 539,36 доларів США.

20.11.2019 приватним виконавцем було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: майна, що належить позивачу, та накладено арешт на нерухоме майно, в тому числі і на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що їй вже з 2014 року не належить.

Позивач стверджує, що, крім цього, 20.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 60672467 та накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах звернення стягнення.

20.11.2019 приватним виконавцем було винесено постанову про арешт коштів боржника, та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 як боржнику.

Приватний виконавець Кравець В.В. 26.11.2019 направив заявку за вих. №2044 до ДП «Сетам» з метою реалізації на електронних торгах квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Після звернення представника ОСОБА_1 до АТ «Укрсоцбанк» представником банку було подано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кравцю В.В. заяву про повернення виконавчого документу № 21730, виданого 09.10.2017 приватним нотаріусом КМНО про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості по кредиту.

11.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно з якою було припинено арешт майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення, знято майно з реалізації, проте вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 11.12.2022.

Позивач вважає, що виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. виконавчий напис за реєстровим № 21730 від 09.10.2017 про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака 29, п/р НОМЕР_1 , МФО 300023, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 у розмірі 180 539,36 доларів США було отримано АТ «Укрсоцбанк» незаконно з огляду на наступне.

Позивач вказує, що 18.03.2013 рішенням Києво-Святошинським районним судом Київської області, що було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.06.2013 та ухвалою ВССУ від 18.09.2013, у цивільний справі № 2-790/12 за позовом ПАТ «УніКредит Банк» (правопопередника АТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УніКредит Банк», ОСОБА_2 , третя особа - Реєстраційна служба Києво-Святошинського РУЮ Київської області, про визнання договорів недійсними, було:

- у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 - відмовлено;

- позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»), ОСОБА_2 , третя особа - Реєстраційна служба Києво-Святошинського РУЮ Київської області, про визнання договорів недійсними - задоволено;

- визнано недійсним договір про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008, укладений між ОСОБА_1 та УніКредит Банк ТзОВ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»), та застосовано наслідки недійсності цього правочину, зобов`язано публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») прийняти від ОСОБА_1 суму залишкової заборгованості з урахуванням вже сплачених грошових коштів по даному договору у розмірі рівними платежами щомісячно до 15.07.2015;

- визнано недійсним договір іпотеки № MRTG-30/S від 15.07.2008, укладений між ОСОБА_1 та УніКредит Банк ТзОВ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»), та посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою Ольгою Віталіївною за реєстровим № 5891, відповідно до п. 2.1 якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності, та застосовано наслідки недійсності цього правочину, зобов`язано Реєстраційну службу Києво-Святошинського РУЮ Київської області зняти заборону, накладену приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою Ольгою Віталіївною за реєстровим № 5892 на квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до договору іпотеки № MRTG-30/S від 15.07.2008, укладеного між ОСОБА_1 та УніКредит Банк ТзОВ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»), та посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою Ольгою Віталіївною за реєстровим № 5891;

- визнано недійсним договір поруки № MRTG-30/Р від 15.07.2008, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та УніКредит Банк ТзОВ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»).

На думку позивача, станом на 09.10.2017 у банку не було жодних законних підстав для звернення до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського В.А. для отримання виконавчого напису за реєстровим № 21730 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008, оскільки в силу вимог ст. 216 ЦК України недійсний правочин не породжує ніяких юридичних наслідків.

Позивач вважає, що та обставина, що банк відкликав даний виконавчий напис нотаріуса і приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець В.В. 11.12.2019 виніс постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно з якою було припинено арешт майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення, знято майно з реалізації, не відновлює її прав у повному обсязі, так як у цій же постанові вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 11.12.2022.

На переконання позивача, це означає, що у будь-який час банк має можливість звернутися до державного або приватного виконавця із зазначеним виконавчим документом.

З позиції позивача, для поновлення її порушених прав слід визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, і для цього є всі підстави, оскільки, справді, на момент учинення нотаріусом виконавчого напису у боржника взагалі не існувало перед стягувачем заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008, і вже станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису у судовому порядку спір щодо заборгованості було вирішено - у задоволенні позову правопопередника банку було відмовлено.

Також позивач вказує, що, так як очевидною є та обставина, що АТ «Укрсоцбанк», достеменно знаючи, що договір про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 було визнано недійсним за рішенням суду, діяло недобросовісно і звернулося до приватного нотаріуса з метою отримання оспорюваного виконавчого документу для стягнення неіснуючої заборгованості з неї, є всі підстави вважати, що банк знову може так само вчинити, тому для повного захисту її прав слід заборонити АТ «Укрсоцбанк» звертатись до нотаріусів для отримання виконавчого напису з метою стягнення із позивача заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008.

З огляду на викладене та посилаючись на вимоги законодавства позивач просила суд:

визнати виконавчий надпис за реєстровим № 21730 від 09.10.2017, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака 29, п/р НОМЕР_1 , МФО 300023, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 у розмірі 180 539,36 доларів США таким, що не підлягає виконанню;

заборонити Акціонерному товариству «Альфа-Банк», що є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», звертатись до нотаріусів для отримання виконавчого напису з метою стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008.

Ухвалою судді від 23.12.2019 було відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі.

Ухвалою суду від 03.03.2020 було замінено первісного відповідача АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника АТ «Альфа-Банк».

Ухвалою суду від 22.05.2020 було забезпечено докази у справі, витребувано у:

- приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича - належним чином засвідчені копії виданого ним виконавчого напису за реєстровим № 21730 від 09.10.2017 про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк» з ОСОБА_1 заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 у розмірі 180 539,36 доларів США, а також документів, на підставі яких він був виданий;

- приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця Вадима Валентиновича - належним чином засвідчені копії виконавчого провадження № 60672467, боржник ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Ухвалою суду від 27.08.2020 було закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду справи по суті.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явились, подали суду заяву, в якій просили суд розглядати справу без їх участі, позовні вимоги підтримали, просили їх задовольнити.

У судове засідання відповідач АТ «Альфа-банк» свого представника не направив. До суду від імені відповідача надійшли пояснення, в яких банк заперечував проти позову ОСОБА_3 та просив відмовити у його задоволенні, свою позицію відповідач будував на тому, що оспорюваний виконавчий напис видано нотаріусом законно, так як банком було надано всі докази безспірності заборгованості, по позивач не надала доказів того, що її заборгованість має інший розмір.

Відповідач приватний нотаріус КМНО Чуловський В.А. у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений неодноразово, причини своєї неявки та позицію щодо позову суду не надав.

У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 18.03.2013 рішенням Києво-Святошинським районним судом Київської області, що було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.06.2013 та ухвалою ВССУ від 18.09.2013, у цивільний справі № 2-790/12 за позовом ПАТ «УніКредит Банк» (правопопередника АТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ПАТ «УніКредит Банк», ОСОБА_2 , третя особа - Реєстраційна служба Києво-Святошинського РУЮ Київської області, про визнання договорів недійсними, було:

- у задоволенні позову публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 - відмовлено;

- позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»), ОСОБА_2 , третя особа - Реєстраційна служба Києво-Святошинського РУЮ Київської області, про визнання договорів недійсними - задоволено;

- визнано недійсним договір про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008, укладений між ОСОБА_1 та УніКредит Банк ТзОВ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»), та застосовано наслідки недійсності цього правочину, зобов`язано публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк») прийняти від ОСОБА_1 суму залишкової заборгованості з урахуванням вже сплачених грошових коштів по даному договору у розмірі рівними платежами щомісячно до 15.07.2015;

- визнано недійсним договір іпотеки № MRTG-30/S від 15.07.2008, укладений між ОСОБА_1 та УніКредит Банк ТзОВ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»), та посвідчений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою Ольгою Віталіївною за реєстровим № 5891, відповідно до п. 2.1 якого предметом іпотеки є квартира АДРЕСА_2 , яка належить ОСОБА_1 на праві власності, та застосовано наслідки недійсності цього правочину, зобов`язано Реєстраційну службу Києво-Святошинського РУЮ Київської області зняти заборону, накладену приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою Ольгою Віталіївною за реєстровим № 5892 на квартиру АДРЕСА_2 , відповідно до договору іпотеки № MRTG-30/S від 15.07.2008, укладеного між ОСОБА_1 та УніКредит Банк ТзОВ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»), та посвідченого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Федотовою Ольгою Віталіївною за реєстровим № 5891;

- визнано недійсним договір поруки № MRTG-30/Р від 15.07.2008, укладений між ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та УніКредит Банк ТзОВ, правонаступником якого є публічне акціонерне товариство «УніКредит Банк» (правонаступником якого є АТ «Укрсоцбанк»).

На підставі заяви представника ПАТ «Укрсоцбанк» від 04.10.2017 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. було видано 09.10.2017 виконавчий напис за реєстровим № 21730 про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака 29, п/р НОМЕР_1 , МФО 300023, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 у розмірі 180 539,36 доларів США.

20.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. було відкрито виконавче провадження № 60672467 на підставі заяви представника АТ «Укрсоцбанк», що є правонаступником ПАТ «УніКредит Банк», про примусове виконання виконавчого напису за реєстровим № 21730 від 09.10.2017, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака 29, п/р НОМЕР_1 , МФО 300023, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 у розмірі 180 539,36 доларів США.

20.11.2019 приватним виконавцем було прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, а саме: майна, що належить позивачу, та накладено арешт на нерухоме майно, в тому числі і на квартиру, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що їй вже з 2014 року не належить.

20.11.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. було прийнято постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника у виконавчому провадженні № 60672467 та накладено арешт на все нерухоме майно ОСОБА_1 в межах звернення стягнення.

20.11.2019 приватним виконавцем було прийнято постанову про арешт коштів боржника, та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належать ОСОБА_1 як боржнику.

Приватний виконавець Кравець В.В. 26.11.2019 направив заявку за вих. №2044 до ДП «Сетам» з метою реалізації на електронних торгах квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

11.12.2019 представником АТ «Укрсоцбанк» було подано приватному виконавцю виконавчого округу м. Києва Кравцю В.В. заяву про повернення виконавчого документу № 21730, виданого 09.10.2017 приватним нотаріусом КМНО про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрсоцбанк» заборгованості по кредиту.

11.12.2019 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. було прийнято постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, згідно з якою було припинено арешт майна боржника, скасовано інші заходи примусового виконання рішення, знято майно з реалізації, вказано, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 11.12.2022.

З огляду на встановлені обставини у справі суд вважає за необхідне проаналізувати наступне законодавство та правові висновки Верховного Суду.

У відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Статтею 41 Конституції України проголошено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

У відповідності до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п`ятої статті 13 цього Кодексу.

Статтею 18 ЦК України передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), постанова Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів».

Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника. дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи. номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи. строк, за який має провадитися стягнення. інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

З огляду на правовий висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29.03.2019 у цивільній справі № 137/1666/16-ц, учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус проводить свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції та не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає та не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений у пп. 2.3 п. 2 гл. 16 розд. ІІ порядку вчинення нотаріальних дій, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом учинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить протилежного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів.

Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю.

З огляду на ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З огляду на ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Як визначено ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З урахуванням встановлених судом обставин у справі та проаналізованих правових норм та практики Верховного Суду суд приходить до наступних висновків.

Так як відповідно до рішення Києво-Святошинським районним судом Київської області від 18.03.2013, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 04.06.2013 та ухвалою ВССУ від 18.09.2013, договір про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 було визнано недійсним, а правопопереднику АТ «Альфа-банк» було відмовлено у задоволенні позову про стягнення заборгованості, застосовано реституцію, в силу вимог ст.ст. 216, 236 ЦК України за вказаним правочином не могло станом на час видачі приватним нотаріусом оспорюваного виконавчого напису існувати у позивача перед правопопередником АТ «Альфа-банк» безспірної заборгованості по кредиту.

У зв`язку із цим виконавчий напис за реєстровим № 21730 від 09.10.2017, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака 29, п/р НОМЕР_1 , МФО 300023, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 у розмірі 180 539,36 доларів США та який може бути ще пред`явлений до виконання в строк до 11.12.2022, повинен бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Крім того, зважаючи на те, що банк, будучи обізнаним про те, що договір про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 визнано недійсним, і добре розуміючи, що він не породжує наслідків, що б давали йому право стягувати кредитну заборгованість, отримав оспорюваний виконавчий напис у приватного нотаріуса і пред`явив його до виконання, суд вважає за доцільне для реального захисту прав позивача з урахуванням вимог ч. 2 ст. 5 ЦПК України задовольнити вимогу ОСОБА_1 про заборону відповідачу звертатись до нотаріусів для отримання виконавчого напису з метою стягнення із неї заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008.

А отже, суд задовольняє вимоги позивача у повному обсязі.

З огляду на те, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, суд стягує з відповідачів на користь позивача порівну судовий збір, сплачений позивачем при подачі нею до суду позовної заяви та заяви про забезпечення доказів та підтверджений наявними у матеріалах справи квитанціями.

З урахуванням викладеного й керуючись правовими висновками, викладеними у постановах ВП ВС від 29.03.2019 у цивільній справі № 137/1666/16-ц, у відповідності до ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 18, 216, 236 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст. 4, 5, 18, 19, 23, 28, 35, 76-82, 259, 263-268, 351, 352, 354 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, - задовольнити.

Визнати виконавчий надпис за реєстровим № 21730 від 09.10.2017, виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А., про стягнення на користь ПАТ «Укрсоцбанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Ковпака 29, п/р НОМЕР_1 , МФО 300023, з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008 у розмірі 180 539,36 доларів США таким, що не підлягає виконанню.

Заборонити Акціонерному товариству «Альфа-Банк», що є правонаступником Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», звертатись до нотаріусів для отримання виконавчого напису з метою стягнення із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , заборгованості за договором про іпотечний кредит № MRTG-30 від 15.07.2008.

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 960,50 грн. (дев`ятисот шістдесяти гривень п`ятдесяти копійок).

Стягнути з приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Чуловського Володимира Анатолійовича на користь позивача на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 960,50 грн. (дев`ятисот шістдесяти гривень п`ятдесяти копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідач 1: Акціонерне товариство «Альфа-банк», , адреса: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, 100.

Відповідач 2: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Чуловський Володимир Анатолійович, РНОКПП невідомий, адреса: 01054, м. Київ, вул. Олеся Гончара, 55, офіс 11.

Суддя: Т.В.Дубас