Дата документу 24.01.2020
Справа№937/7513/19
Провадження № 2/937/437/20
24 січня 2020 року Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області у складі:
головуючого - судді Урупи І.В.
за участі секретаря судового засідання - Литвиненко В.Є.,
учасники справи:
позивачка ОСОБА_1 ,
відповідач ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,
ВСТАНОВИВ:
Позивачка звернулася до суду з позовом в якому просить визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що вона є власницею даного будинку та за вказаною адресою зареєстрований відповідач по справі, який не є співвласником будинку та не проживає в ньому з вересня 2015 року. Реєстрація відповідача за вказаною адресою порушує її права як власниці будинку.
В судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, пояснила, що відповідач по справі є її сином. Відповідач з вересня 2015 року в належному їй будинку не проживає, ним не користується, його речей в будинку немає. Реєстрація відповідача в належному їй будинку перешкоджає оформленню субсидії. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився. Судова повістка про виклик до суду надсилалася йому за зареєстрованим у встановленому порядку місцем його проживання та повернулася до суду за відсутністю за адресою місця проживання. Іншої адреси відповідача суду не відомо.
Відповідно до ст.128 ч. 7 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст.128 ч. 8 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Крім того, відповідач викликалися до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.
Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Ухвалою Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 24.09.2019 провадження у справі було відкрито та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.
Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивачки, допитавши свідка, вважає, що позов підлягає задоволенню.
Судом встановлено та з матеріалів справи вбачаються наступні обставини та встановлені ним правовідносини.
Відповідно до довідки виконавчого комітету Мелітопольської міської ради Запорізької області №5410 від 19.09.2019 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідно до довідки голови квартального комітету № 97 Мелітопольської міської ради від 19.11.2019 ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , не проживає.
Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та її відомо, що син відповідачки в будинку позивачки не проживає протягом останніх п`яти років. Цей час вона його взагалі не бачила, в будинку він не з`являвся, його речей там немає. Де відповідач на даний час проживає їх не відомо.
В силу того, що відповідач зареєстрований в будинку, але в ньому не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй будинком.
В силу того, що відповідач зареєстрований в будинку але в ньому не проживає, позивачка не може в повній мірі володіти, користуватися та розпоряджатися належним їй будинком.
Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 156 ЖК УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їхні діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в ч. 2 цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.
Відповідач є сином позивачки, зареєстрований в будинку, як члени сім`ї власника.
Тому, згідно з чинним законодавством у даному випадку слід застосовувати вимоги ч.2 ст.405 ЦК України, згідно яких член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Будь-якої домовленості між сторонами щодо строку відсутності відповідача в будинку судом не встановлено.
Враховуючи той факт, що відповідач добровільно залишив будинок, зареєстрований в ньому, як член сім`ї власника, але без поважних причин не проживає понад один рік, суд приходить до висновку про наявність підстав для припинення права відповідача користуватися чужим майном (будинком) на підставі частини другої статті 405 ЦК України.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 12,81,89,133,141,263,26, 280-282 ЦПК України, ст. 317,319, 321, 391,401,405,406 ЦК України, ст.ст. 64, 156 ЖК УРСР, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 таким, про що втратив право користування жилим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте Мелітопольським міськрайонним судом Запорізької області за письмовою заявою відповідача. Заява про перегляд заочного рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ст.284 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
На рішення може бути подана апеляційна скарга позивачем до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складання повного рішення.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 .
Повне рішення суду складено 28.01.2020.
Суддя: