Справа № 624/807/20
провадження № 2/624/345/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 грудня 2020 року суддя Кегичівського районного суду Харківської області Крапівка Т.В., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «2012» про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Позивач 09.11.2020 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «2012» про стягнення заборгованості у розмірі 84692470,00 грн. Обґрунтовуючи, позовну заяву позивач посилається на те, що 01 вересня 2015 року між ним та Товариством з обмеженою відповідальністю «2012» було укладено договір відповідального зберігання №01/09, згідно з умовами якого відповідач узяв на себе зобов`язання, щодо зберігання майна позивача. Згідно актів приймання-передачі №1 від 01.09.2015 та №1/2 від 11.09.2015 на виконання умов договору, позивач передав, а відповідач прийняв на відповідальне зберігання майно, а саме соняшник у кількості 3650,00 тон та 2190,860 тон, що в загальному обсязі становить 5840,860 тон. Пунктом 2.1.6 договору встановлено, що відповідач зобов`язаний повернути майно позивачу за першою вимогою останнього. 14.05.2020 позивач звернувся до відповідача з вимогою про повернення майна у зазначеному вище обсязі, яку відповідач отримав цього ж дня, що підтверджується відповідним підписом директора відповідача. Проте, відповідач своїм листом повідомив, що повернення майна позивачу є неможливим у зв`язку з його реалізацією з місця зберігання. Відповідач не виконав зобов`язання передбачені умовами договору відповідального зберігання №01/09 від 01.09.2015 та встановлені цивільним кодексом України, що призвело до втрати майна та відповідно завдання позивачу збитків. Згідно відомостей, що містяться на офіційному сайті «Агротендер» закупівельна ціна соняшника на території Харківської області становить 14500,00 грн. Таким чином, розмір завданих відповідачем позивачу збитків становить 84692470,00 грн. Щодо дотримання позивачем правил підсудності, зазначає, що зберігання втраченого майна здійснювалось на території с. Медведівка, Кегичівського району, Харківської області, а отже виконання договору здійснювалось на території Кегичівського району, тому позов подано до суду відповідно до ч.8 ст.28 ЦПК України.

Пред`явлена позовна заява ухвалою суду від 13 листопада 2020 року була залишена без руху, оскільки подана з порушенням вимог ЦПК України. Позивачу був наданий десятиденний строк з дня отримання копії ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Позивачем ухвала суду отримана 04 грудня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, але фактично до цього часу не виконана.

В зв`язку з вищевикладеним, суд визнає позовну заяву, у відповідності до ч. 3 ст. 185 ЦПК України неподаною та повертає її позивачам.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви, недоліки якої не усунуті після залишення заяви без руху з підстав, передбачених законом не є порушенням права на справедливий судовий захист.

Відповідно до ч. 1 ст. ст. 12, ч. 1 ст. 20 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд, у тому числі, реалізовує своє право на захист.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява вважається неподаною і повертається позивачеві, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк не виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, а саме не усуне недоліки позовної заяви, яку залишено без руху. Відповідно до ч.5 ст. 185 ЦПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи не пізніше п`яти днів з дня закінчення строку на усунення недоліків.

За таких обставин суд вважає, що позовна заява містить недоліки, які не були усунуті позивачем, що унеможливлює її розгляд по суті, а тому підлягає поверненню позивачу.

Частиною 7 ст. 185 ЦПК України передбачено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із позовом до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення позову.

Керуючись ст.ст. 185, 258, 260 ЦПК України, суддя, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «2012» про стягнення заборгованості - повернути позивачу з усіма додатками.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Кегичівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя Т.В.Крапівка