Справа № 525/714/18
Провадження №6/525/2/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 року Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі: головуючого-судді Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., з участю представника заявника-старшого державного виконавця Великобагачанського РВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області Шепель Н.І., розглянувши матеріали цивільної справи за поданням старшого державного виконавця Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про оголошення розшуку боржника,-

в с т а н о в и в:

Старший державний виконавець Великобагачанського районного ВДВС ГТУЮ в Полтавській області Шепель Н.І. звернулася до суду з поданням про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 . З подання вбачається, що на виконанні у Великобагачанському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження номер АСВП:58719261 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ОСОБА_2 боргу на суму 196930,61 грн. та на користь Головного територіального управління ДФС у Полтавській області боргу на суму 1146,48 грн. До зведеного виконавчого провадження входять наступні виконавчі документи: виконавчий лист № 525/714/18 від 27.11.2018 року Великобагачанського районного суду; виконавчий лист № 525/714/18 року Великобагачанського районного суду та вимога №Ф-13121-16У від 03.01.2019 року Головного управління ДФС у Полтавській області. Держаним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень по виконанню вищевказаних виконавчих документів, копії постанов надіслані боржнику, для виконання; суду та стягувачу для відому. Боржник ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчих проваджень не отримав, так як боржник за вказаною адресою в с. Матяшівка не проживає. Станом на 15.11.2019 року рішення суду боржником не виконані.

Також ініціатор внесеного подання вказує, що проведеною перевіркою установлено, що боржник ОСОБА_1 дійсно числиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає. Встановити фактичне місце проживання та роботи боржника не можливо.

Посилаючись на вищевикладені обставини, положення ст.438 та ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», старший державний виконавець Великобагачанського РВ ДВС Шепель Н.І. за погодженням з начальником Великобагачанського РВ ДВС Карпенком Р. звернулася до суду з поданням, в якому просила оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 (а.с.а.с.63-64).

Ухвалою суду від 12.12.2019 року відкрито провадження за вищевказаним поданням старшого державного виконавця Великобагачанського РВ ДВС Шепель Н.І. та судовий розгляд подання призначений на 08 год. 45 хв. 23.01.2020 року (а.с.86).

В судовому засіданні старший державний виконавець Великобагачанського РВ ДВС Шепель Надія Іванівна внесене до суду подання про оголошення розшуку боржника підтримала в повному обсязі, в своїх поясненнях посилалася на доводи, які викладені в поданні та на документи, які додані до подання і просила його задовольнити у повному обсязі.

Боржник ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням за місцем своєї реєстрації сповіщався про день і час розгляду подання, з відмітки вузла поштового зв`язку вбачається, що даний громадянин за місцем своєї реєстрації не проживає, однак, в силу положень ст.128 ЦПК України повинен вважатися таким, що сповіщений про день і час розгляду даного подання.

Суд, заслухавши пояснення та доводи старшого державного виконавця Великобагачанського РВ ДВС Шепель Надії Іванівни, детально вивчивши наявні матеріали цивільної справи №525/714/18 та матеріали, які додані до внесеного подання і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Шепель Надії Іванівни про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Згідно ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Відповідно до ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Судом встановлено, що рішенням Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03.10.2018 року стягнутоз ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого у встановленому законом порядку на проживання в АДРЕСА_2 на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , жительки АДРЕСА_3 заборгованість за договором позики в сумі 194956 ( сто дев`яносто чотири тисячі дев`ятсот п`ятдесят шість) грн. 61 коп., з яких: сума основного боргу - 182000 грн., що на день передачі грошей відповідала еквівалентові суми 6500 доларів США; втрати від інфляції за час прострочення - 7496 грн. 61 коп., три проценти річних від простроченої суми - 5460 грн., а також судові витрати по справі (судовий збір) 1974 грн. (а.с.а.с.52-54).

27.11.2018 року на адресу позивача у справі ОСОБА_2 Великобагачанським районним судом Полтавської області були направлені виконавчі листи по даній цивільній справі (а.с.а.с.57, 65,70).

Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України).

Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З доданих до подання старшого державного виконавця Великобагачанського РВ ДВС документів (з матеріалів виконавчого провадження) вбачається, що на виконанні у Великобагачанському районному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області перебуває зведене виконавче провадження номер АСВП:58719261 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості на користь ОСОБА_2 боргу на суму 196930,61 грн. та на користь Головного територіального управління ДФС у Полтавській області боргу на суму 1146,48 грн. До зведеного виконавчого провадження входять наступні виконавчі документи: виконавчий лист № 525/714/18 від 27.11.2018 року Великобагачанського районного суду; виконавчий лист № 525/714/18 року Великобагачанського районного суду та вимога №Ф-13121-16У від 03.01.2019 року Головного управління ДФС у Полтавській області (а.с.а.с.65,66-67,68-69,70-71,73,75,77).

Так, вбачається, що старшим держаним виконавцем винесені постанови про відкриття виконавчих проваджень по виконанню вищевказаних виконавчих документів, копії постанов надіслані боржнику, для виконання; суду та стягувачу для відому. Боржник ОСОБА_1 постанови про відкриття виконавчих проваджень не отримав, так як боржник за вказаною адресою в с. Матяшівка не проживає (а.с.а.с.72,78). Станом на 15.11.2019 року рішення суду боржником не виконані.

З доводів внесеного подання та пояснень в судовому засіданні старшого державного виконавця Великобагачанського РВ ДВС Шепель Н.І. вбачається, що проведеною перевіркою встановлено, що боржник ОСОБА_1 дійсно числиться зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , але не проживає. Встановити фактичне місце проживання та роботи боржника не можливо. Старшим державним виконавцем зроблено запити до Державної фіскальної служби, Пенсійного фонду України та Матяшівської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області (а.с.а.с.79,80). Старшим державним виконавцем за зареєстрованим місцем проживання боржнику направлялися дві постанови про відкриття виконавчого провадження від 22.01.2019 року, винесені при примусовому виконанні виконавчого листа №525/714/18 від 27.11.2018 року, що видав Великобагачанський районний суд та постанова про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження від 25.03.2019 року, що винесена при примусовому виконанні виконавчого листа № 525/714/18 від 27.11.2018 року, проте боржник лист з постановами не отримав, так як вбачається з відмітки на конверті працівниками поштового зв`язку, що даний адресат не проживає (а.с.а.с.72,78).

22.10.2019 року старшим державним виконавцем зроблено виїзд на дільницю за адресою місця проживання боржника: АДРЕСА_1 . Боржника та будь-яких інших осіб за зазначеною адресою не було вдома, про що складено Акт державного виконавця від 22.10.2019 року в присутності двох понятих ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про те, що ОСОБА_1 дійсно числиться зареєстрованим в с. Матяшівка Великобагачанського району Полтавської області, але не проживає близько 3 років, мати боржника ОСОБА_5 також за вказаною адресою тимчасово не проживає (а.с.81).

30.10.2019 року Матяшівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області було надано відповідь на запит від 15.10.2019 року №7170, в якій повідомлялось, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 . Місце проживання ОСОБА_1 . Матяшівській сільській раді невідоме (а.с.82).

З довідки виданої Матяшівською сільською радою Великобагачанського району Полтавської області № 401/02-19 від 30.10.2019 року вбачається, що боржник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 та має такий склад сім`ї: мати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Згідно ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник (ч.1 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження»). Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ (ч.2 цієї статті).

Відповідно до положень ч.1 ст.18 даного Закону, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У відповідності до положень ч.1 ст.36 Закону України «Про виконавче провадження», у разі відсутності відомостей про місце проживання, перебування боржника - фізичної особи, а також дитини за виконавчими документами про відібрання дитини виконавець звертається до суду з поданням про винесення ухвали про розшук боржника або дитини.

За нормою ст.438 ЦПК України (процесуальні норми) розшук боржника або дитини, привід боржника оголошуються за місцем виконання рішення або за останнім відомим місцем проживання (перебування) боржника або дитини чи місцезнаходженням їхнього майна, або за місцем проживання (перебування) стягувача; суд має право витребувати від виконавця всі необхідні документи для вирішення питання про оголошення розшуку.

Отже, з сукупності досліджених матеріалів, які надані суду старшим державним виконавцем Великобагачанського РВ ДВС Шепель Н.І. в межах внесеного подання, в контексті положень ст.ст.15,18,36 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що в ході зведеного виконавчого провадження АСВП 58719261, де боржником є громадянин ОСОБА_1 по виконавчих листах Великобагачанського районного суду Полтавської області №525/714/18 від 27.11.2018 року, даним державним виконавцем вжиті всіх заходів, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» з метою встановлення фактичного місця знаходження (проживання) боржника ОСОБА_1 , однак встановити таке місце даному державному виконавцю з метою належного виконання рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 03.10.2018 року у справі №525/714/18 не вдалося.

Також, в межах предмету розгляду вищевказаного подання старшого державного виконавця про розшук боржника, яке стосується необхідності подальшого виконання відповідного судового рішення, суд вважає за необхідне вказати наступне.

Так, в контексті забезпечення дотримання принципів Конституції та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, задля утвердження верховенства права та європейських підходів до розуміння прав людини, 23 лютого 2006 року Верховною Радою України було прийнято Закон України №3477-ІV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини». Основними цілями даного Закону є застосування практики Європейського суду з прав людини з метою забезпечення виконання рішення Європейського суду з прав людини у справах проти України та впровадження в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Також, у п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року №14 «Про судове рішення у цивільній справі» зазначено, що «в мотивувальній частині кожного рішення у разі необхідності мають бути посилання на Конвенцію та рішення Європейського суду, які згідно з Законом України №3477 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є джерелом права і підлягають застосуванню в такій справі».

Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Положення статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод закріплюють право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Горнсбі проти Греції» наголосив на гарантоване ст.6 Конвенції «право на суд», яке повинно розцінюватися не лише в аспекті права особи звернутися до суду за захистом своїх прав, а і як обов`язковість до виконання судового рішення. Тому, виконання судового рішення має розглядатися як невід`ємна частина судового процесу з метою забезпечення положень статті 6 («права на суд»).

В цьому контексті системний аналіз ряду рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення Європейського суду з прав людини у справах: «Алпатов та інші проти України», «Варава та інші проти України», «Робота та інші проти України», «ПМП «Фея» та інші проти України», якими було встановлено порушення п.1 ст.6, ст.13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого протоколу до конвенції з огляду на порушення права на виконання рішення суду протягом розумного строку) також засвідчує його однозначну позицію про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення та констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що в повній мірі узгоджується з положеннями ст.124 Конституції України.

У пунктах 18,23 рішення Європейського суду з прав людини від 12.05.2011 року у справі «Лінісвіцька проти України» Судом визначено, що судове та виконавче провадження є першою та другою стадіями у загальному провадженні, у зв`язку з чим виконання рішення не відокремлюється від судового розгляду і провадження повинно розглядатися загалом, а його тривалість має досягати цілей, визначених у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права кожної особи на розгляд його справи упродовж розумного строку; виконавча служба, яка здійснює виконання остаточного рішення, має закінчити провадження без зволікань.

Також, у справі «Шмалько проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що «право на звернення до суду було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося. Було б незрозуміло, якби ст.6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі (справедливий, публічний і швидкий розгляд), і водночас не передбачала виконання судових рішень»).

Отже, з урахуванням сукупності вищевикладених та встановлених обставин в межах розгляду внесеного до суду подання, суд приходить до висновку, що подання старшого державного виконавця Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області Шепель Надії Іванівни про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 підлягає задоволенню в межах прохальної частини внесеного подання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.19,124 Конституції України, ст.ст.1,2,15,18,19,36 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, які викладені у постанові №8 від 25.09.2015 року «Про узагальнення практики розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах», ст.ст.3,4,11,12,13,18,76-80,81,83,259,258-261,263-265,353,438 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Подання старшого державного виконавця Великобагачанського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Полтавській області про оголошення розшуку боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Оголосити розшук боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , українця, громадянина України, останнє відоме місце реєстрації проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.п.п. 15.5 п.п. 15 п.1 Розділу XIII Перехідні положення ЦПК України, ухвалу може бути оскаржено протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області. У разі якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення особі відповідної ухвали суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повний текст ухвали складено 28.01.2020 року.

Суддя В.В.Хоролець