ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року колегія суддів Судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Красвітної Т.П.,

суддів: Свистунової О.В., Єлізаренко І.А,

при секретарі Догоновій О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу по апеляційній скарзі Комунального підприємства Жилсервіс-2 Дніпровської міської ради на заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року по справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства Жилсервіс-2 Дніпровської міської ради про перерахунок та зниження розміру комунальних послуг,

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з даним позовом, посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_1 . Будинок АДРЕСА_2 перебуває на балансі КП «Жилсервіс-2». У зв`язку з ненаданням послуг відповідачем, передбачених законодавством і договором, позивач звернулася до ЖЕК №7 із заявою від 01.02.2011 року про перерахунок квартплати. Позивач зазначає, що вона неодноразово зверталася із заявами до відповідача, проте останній не виконує вимоги закону, не надає послуг та відмовляється зробити перерахунок заборгованості з оплати комунальних послуг. Тому, позивач просила зобов`язати Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради зробити перерахунок за квартплату за адресою: АДРЕСА_3 ; зобов`язати Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради зменшити розмір плати на суму вартості послуг, які не надаються, а саме: прибирання прибудинкової території, прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу протиожеледними сумішами, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водо-, постачання, водовідведення і зливної каналізації, дезінсекція, дератизація, поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, підготовка жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Заочним рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року задоволено позовні вимоги, вирішено зобов`язати Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради зробити перерахунок за квартплату за адресою: АДРЕСА_3 ; зобов`язати Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради зменшити розмір плати на суму вартості послуг, які не надаються, а саме: прибирання прибудинкової території, прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу протиожеледними сумішами, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водо-, постачання, водовідведення і зливної каналізації, дезінсекція, дератизація, поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, підготовка жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; стягнути з Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь держави судовий збір в розмірі 704,80 грн.

Додатковим рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 квітня 2020 року доповнено резолютивну частину заочного рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 25.04.2018 у справі №200/10437/17 наступною складовою: «зобовязати комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради зменшити розмір плати на суму вартості послуг, які не надаються, а саме: обслуговування димовентиляційних каналів».

В апеляційній скарзі КП Жилсервіс-2 Дніпровської міської ради, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, ставить питання про скасування оскаржуваного рішення та ухвалення нового про відмову у задоволені позовних вимог у повному обсязі.

Колегія суддів звертає увагу, що про час та місце слухання даної справи апеляційним судом сторони повідомлені належним чином у відповідності до вимог ст. 128-130 ЦПК України, що підтверджується письмовими матеріалами справи.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги та зміни оскаржуваного рішення, виходячи з наступного.

Встановлено судом та стверджується зібраними у справі доказами, що позивач є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 12.03.1999 року (а.с.3).

З листа від 19.06.2017 року за №3/502 КП «Жилсервіс-2» ДМР вбачається, що будинок АДРЕСА_2 перебуває на балансі КП «Жилсервіс-2» згідно рішення сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради №53/17 від 30.11.2011 (а.с.7).

Згідно норм чинного законодавства України, КП «Жилсервіс-2» ДМР є виконавцем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 , згідно Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлово- експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м.Дніпропетровска.

Відповідно до Типового переліку послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій для житлово-експлуатаційних підприємств комунальної власності територіальної громади м.Дніпропетровска від 17.01.2011 року №9, відповідач повинен надавати наступні послуги: прибирання прибудинкової території, підготовку жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо зимових період, поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, обслуговування димовентиляційних каналів, дізенсекція, дератизація (а.с.8).

Судом встановлено, що позивач неодноразово зверталась до відповідача щодо надання житлово-комунальних послуг, що підтверджується заявами позивача та складеними актами, які містяться в матеріалах справи (а.с.9, 1, 11, 12-13, 14, 18-19, 20).

Листом КП «Жилсервіс-2» ДМР за вих. №63 від 30.01.2017 року ОСОБА_1 повідомлено, що в разі ненадання чи надання не в повному обсязі житлово-комунальних послуг здійснюється перерахунок і нарахована мешканцям до оплати сума зменшується на вартість ненаданих послуг (а.с.16-17).

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» балансоутримувачем будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд є власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно із законом; виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначені права споживача на отримання житлово-комунальних послуг, де п.5 передбачено, що на споживач має право на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством.

Чинним законодавством України передбачені мінімальні норми житлово-комунальних послуг встановлюються з метою забезпечення санітарно-гігієнічних вимог проживання людей та їх перебування в приміщеннях, забезпечення технічних вимог до експлуатації будинку (споруди), підтримання несучої спроможності конструкцій та експлуатаційних характеристик внутрішньобудинкових мереж і систем.

Мінімальні норми житлово-комунальних послуг, які визначають мінімальний перелік, мінімальні вимоги до кількості та якості житлово-комунальних послуг, затверджуються Кабінетом Міністрів України.

До переліку мінімально необхідних житлово-комунальних послуг не можуть включатися послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін).

Згідно із ч. 6 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником.

Відповідно до пунктів 1, 3-5, 8 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг; на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг; на усунення протягом строку, встановленого договором або законодавством, виявлених недоліків у наданні житлово-комунальних послуг; на зменшення розміру плати за надані послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості в порядку, визначеному договором або законодавством; на перевірку кількості та якості житлово-комунальних послуг в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пунктів 1-3, 6 ч. 2 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень; підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором; розглядати у визначений законодавством термін претензії та скарги споживачів і проводити відповідні перерахунки розміру плати за житлово-комунальні послуги в разі їх ненадання або надання не в повному обсязі, зниження їх якості.

Відповідно до п.1 порядку проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року №151цей Порядок визначає механізм проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення (далі - послуги) в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості. Дія цього Порядку поширюється на суб`єктів господарювання всіх форм власності, предметом діяльності яких є надання послуг (далі - виконавці) і фізичних та юридичних осіб (далі - споживачі), яким надаються послуги.

Відповідно до п.2 вказаного порядку у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку.

За приписами пункту 32 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Виконавець зобов`язаний: своєчасно надавати споживачу послуги в установлених обсягах, належної якості, безпечні для його життя, здоров`я та які не спричиняють шкоди його майну, відповідно до вимог законодавства та цих Правил; проводити два рази на рік перевірку стану внутрішньобудинкових систем багатоквартирного будинку із складенням відповідного акта; утримувати внутрішньобудинкові мережі у належному технічному стані, здійснювати їх технічне обслуговування та ремонт; звільняти від плати за послуги у разі їх ненадання та виплачувати компенсацію за перевищення строків проведення аварійно-відбудовних робіт; проводити перерахунок розміру плати за надання послуг у разі ненадання їх, надання не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних та/або якісних показників від затверджених нормативів (норм) споживання, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України та визначеному договором; (підпункт 16 пункту 32 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 17.02.2010 року №151); своєчасно проводити за власний рахунок роботи з усунення виявлених несправностей, пов`язаних з отриманням послуг, що виникли з його вини; відшкодовувати збитки, завдані майну та/або приміщенню споживача та/або членів його сім`ї, шкоду, заподіяну його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуг, а також моральну шкоду в порядку та розмірі, які визначаються відповідно до законодавства і договору;

Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.

Виходячи з викладеного, надавши належної оцінки представленим у справі доказам, у їх сукупності; встановивши, що КП Жилсервіс-2 ДМР на підставі рішення сесії VI скликання Дніпропетровської міської ради №53/17 від 30.11.2011 є балансоутримувачем, виконавцем послуг з управління будинком, в якому знаходиться квартира позивача; враховуючи, що обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій покладений на суб`єктів господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу, - виконавця послуг; встановивши, що відповідачем у повному обсязі не виконуються обовязки щодо надання житлово-комунальних послуг в частині прибирання прибудинкової території, прибирання снігу, посипання частини прибудинкової території, призначеної для проходу протиожеледними сумішами, технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем тепло-, водо-, постачання, водовідведення і зливної каналізації, дезінсекція, дератизація, поточний ремонт конструктивних елементів, інженерних систем і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього благоустрою, підготовка жилого будинку і його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період, обслуговування димовентиляційних каналів, що підтверджується актами, які містяться в матеріалах справи, - колегія дійшла висновку про обгрунтованість оскаржуваного рішення, однак в резулютивній частині повинно бути конкретизовано період з 02.02.2012 по 23.03.2017, за який відповідача зобов`язано здійснити перерахунок квартплати по квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до змісту письмових заперечень відповідача та доводів апеляційної скарги, відповідач визнає, що є балансоутримувачем будинку АДРЕСА_2 та має обов`язок щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій мешканцям вказаного будинку, зокрема, позивачу.

Відповідачем не надано будь-яких доказів належного виконання ним своїх обов`язків щодо надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою позивача у період з 02.02.2012 по 23.03.2017. Більше того, відповідачем не виконана ухвала апеляційного суду від 14.07.2020 року про витребування доказів щодо надання вищевказаних послуг (а.с. 97 - 99); копія зазначеної ухвали отримана відповідачем 14.09.2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке долучене до матеріалів справи; копія акту знищення відповідних письмових доказів (за закінченням строку зберігання) відповідачем апеляційному суду не представлена.

Згідно матеріалів справи, відповідачем не заявлено про застосування позовної давності.

Отже, доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування районним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Суд звертає увагу, що, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З урахуванням наведеного, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції повинно бути частково змінено.

Керуючись ст.ст. 259, 268, 367, 376, 381-383 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства Жилсервіс-2 Дніпровської міської ради задовольнити частково.

Заочне рішення Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 25 квітня 2018 року змінити, зазначивши в резолютивні частині період з 02.02.2012 року по 23.03.2017 року зобов`язання Комунального підприємства Жилсервіс-2 Дніпровської міської ради зробити перерахунок за квартплату за адресою по АДРЕСА_3 .

В іншій частині заочне рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий

Судді