Єдиний унікальний номер 448/1251/20
Провадження № 2/448/630/20
У Х В А Л А

судового засідання

11.12.2020 року Мостиський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Білоуса Ю.Б.,

при секретарі судового засідання Романченко І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Мостиська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

встановив:

В провадженні суду перебуває вищевказана цивільна справа.

Позивачка ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні просив суд надати строк на примирення подружжя, оскільки зазначив, що бажає зберегти шлюб, а твердження позивачки, на які остання покликається як на підставу розірвання шлюбу є загальними поняттями, котрі не свідчать про припинення між ними (сторонами) шлюбних відносин. Вважає, що у них не має підстав для розірвання шлюбу.

Заслухавши думку сторін по справі та проаналізувавши матеріали вищевказаної цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.111 СК Українисуд вживає заходів до примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства.

Згідно вимог діючого законодавства України, шлюб може бути розірвано в судовому засіданні лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне проживання подружжя стало неможливим.

У відповідності до п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007р.№11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам дитини. Передбачене ч.1 ст.111 СК України вжиття заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду.

У ч.7 ст.240 ЦПК Українизазначено, що у справі про розірвання шлюбу суд може зупинити розгляд справи і призначити подружжю строк для примирення, який не може перевищувати шести місяців.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що подружжя не вжили достатніх заходів для збереження сім`ї, а тому сторонам, з врахуванням того, що відповідач заперечує проти розірвання шлюбу, наполягає на вжитті заходів щодо примирення подружжя, тривалого часу перебування їх у шлюбі та обставин, які б вказували на те, що примирення подружжя суперечить моральним засадам суспільства, не встановлено, необхідно надати строк для примирення.

У відповідності до п.4 ч.1 ст.251 ЦПК Українисуд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі надання сторонам у справі про розірвання шлюбу строку для примирення.

На підставі викладеного, керуючись ст.111 Сімейного кодексу Українич.7 ст.240, п.4 ч.1 ст.251, ст.ст.258, 260 ЦПК України, суд

постановив:

Надати подружжю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 строк в 2 (два) місяці для примирення.

Зупинити провадження у справі до часу закінчення строку для примирення, визначеного судом.

На ухвалу суду в частині зупинення провадження у справі може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. В іншій частині ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Б. Білоус