Якимівський районний суд Запорізької області
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа № 330/2230/19

2/330/62/2020

"27" січня 2020 р. смт. Якимівка

Якимівський районний суд Запорізької області в складі головуючого судді Куценка О.О. секретаря судового засідання Павленко Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Якимівського районного суду Запорізької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Бондар Сергій Олександрович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Якимівська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання,

в с т а н о в и в:

Представник позивачів ОСОБА_4 звернувся в суд з позовом в якому вказав, що 24 березня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 і ОСОБА_5 був укладений договір довічного утримання, який було посвідчено нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В. і зареєстрований у реєстрі за № 1-782 та реєстрі заборон відчуження за № 1-785. У відповідності до п. 1 договору позивач передав у власність відповідачам належний йому на праві приватної власності будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в рівних частинах. За умовами п. 4 та п. 5 договору Відповідачі взяли на себе обов`язок: повністю та довічно утримувати Позивача, забезпечувати його одягом, їжею, поміччю. Матеріальне забезпечення, яке щомісячно мало надаватись позивачу складало 100 (сто) гривень і підлягало порядку встановленому законом. Деякий час з моменту укладання вищезазначеного договору Відповідачі намагались виконувати умови вищезазначеного договору. Однак, з 2013 року ОСОБА_2 жодним чином перестав допомагати батьку, а ОСОБА_3 28 липня 2015 року вийшла заміж і переїхала до Хмельницької області і також перестала виконувати свої обов`язки за договором довічного утримання. У зв`язку з вищенаведеним позивач вимушений звернутись до суду за захистом своїх прав.

В зв?язку з чим, позивач просить суд розірвати договір довічного утримання укладений 24 березня 2009 року між позивачем ОСОБА_2 , ОСОБА_5 посвідчений нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В. і зареєстрований у реєстрі за № 1-782. Скасувати реєстрацію права власності на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . за ОСОБА_2 . Скасувати реєстрацію права власності на Ѕ частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 . за ОСОБА_5 . Скасувати заборону на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 24 березня 2009 року нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В. і зареєстровану у реєстрі заборон відчуження за № 1-785. Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання, а саме: визнати за ОСОБА_1 право приватної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 04 жовтня 2019 року було відкрито провадження у справі.

В судове засідання 27 січня 2020 року представник позивачів ОСОБА_4 не з?явився, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився без поважних причин, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не надав.

В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явилася, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення позову не заперечує.

Дослідивши письмові докази надані в обґрунтування позову, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24 березня 2009 року між позивачем ОСОБА_1 та відповідачами ОСОБА_3 , ОСОБА_2 було укладено договір довічного утримання, посвідчений нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В. і зареєстрований у реєстрі за № 1-782 та реєстрі заборон відчуження за № 1-785. (а.с. 10).

У відповідності до п. 1 договору позивач передав у власність відповідачам належний йому на праві приватної власності будинок, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 в рівних частинах.

За умовами п. 4 та п. 5 договору Відповідачі взяли на себе обов`язок: повністю та довічно утримувати Позивача, забезпечувати його одягом, їжею, поміччю. Матеріальне забезпечення, яке щомісячно мало надаватись позивачу складало 100 (сто) гривень і підлягало індексації порядку встановленому законом.

У відповідності дост. 744 ЦК України, за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

Згідно з ч. 1ст. 749 ЦК України, у договорі довічного утримання (догляду) можуть бути визначені всі види матеріального забезпечення, а також усі види догляду (опікування), якими набувач має забезпечувати відчужувача.

Відповідно до ст. 755 Цивільного кодексу України, договір довічного утримання (догляду) може бути розірваний за рішенням суду: на вимогу відчужувана або третьої особи, на користь якої він був укладений, у разі невиконання або неналежного виконання набувачем своїх обов`язків, незалежно від його вини.

В силу ст. 756 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору довічного утримання (догляду) у зв`язку з невиконанням або неналежним виконанням набувачем: обов`язків за договором, відчужувач набуває право власності на майно, яке було ним передане, і має право вимагати його повернення.

Згідно із ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом, а істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друге сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В силу ч.ч.2.3 ст.653 Цивільного кодексу України,у разі розірвання договору в судовому порядку зобов`язання сторін припиняються з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Із системного аналізу положень вказаних норм та умов договору вбачається, що підставою для розірвання договору довічного утримання є: як повне невиконання набувачем взятих на себе обов`язків, так і їх неналежне виконання у порівнянні з умовами договору незалежно від вини набувача. При цьому, обов`язок з доведення факту належного виконання умов договору довічного утримання, у відповідності до ч. 3 ст. 12. ч. 1 ст.76 Цивільного процесуального кодексу України, покладається саме на відповідача, який надає це утримання.

Відповідачі в судове засідання не надали належних доказів, щодо виконання ними умов п. 4 та п. 5 за Договору довічного утримання від 24 березня 2009 року.

За таких обставин суд приходить до висновку, що відповідачі не виконали своїх обов`язків за договором, щодо повністю та довічно утримувати Позивача, забезпечувати його одягом, їжею, поміччю. Крім того, щодо матеріального забезпечення, яке щомісячно мало надаватись позивачу та складало 100 (сто) гривень і підлягало індексації порядку встановленому законом.

Таким чином, зважаючи на встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги щодо розірвання договору довічного утримання слід задовольнити, оскільки відсутні докази, щодо належного виконання відповідачами своїх обов`язків.

Керуючись ст.ст. 651,653,744,749,755,756 ЦК України, ст. ст. 12,13,76,81,263,265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 , представник позивача: адвокат Бондар Сергій Олександрович до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа: Якимівська державна нотаріальна контора про розірвання договору довічного утримання - задовольнити.

Розірвати договір довічного утримання, укладений 24 березня 2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В. і зареєстрований у реєстрі за № 1-782 та реєстрі заборон відчуження за № 1-785

Застосувати наслідки розірвання договору довічного утримання.

Визнати за ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ), право приватної власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Скасувати заборону на відчуження житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , накладену 24 березня 2009 року нотаріусом Якимівської державної нотаріальної контори Лісовою Н.В. і зареєстровану у реєстрі заборон відчуження за № 1-785.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його складення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: