Справа №1533/1218/2012
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К РА Ї Н И

07.09.20 року

Южний міський суд Одеської області у складі:

головуючого судді Барановської З.І., секретаря Гнатюк Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди та за позовом Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач згідно наказу директора КП «Южтранс» №182 від 27.11.2007 прийнята на роботу КП «Южтранс» на посаду завідуючою складом з 27.11.2007. Між КП «Южтранс» та ОСОБА_1 27.11.2007 укладений договір про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 за ввірені їй товаро-матеріальні цінності. Контрольно-ревізійним відділом в м. Южне відповідно до рішень Южного міського суду Одеської області від 17.03.2011 №4-19/2011 та від 07.04.2011 №4-26/2011, проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Южтранс» за період з 01.01.2009 по 31.12.2010, якою встановлено ряд порушень. По даному факту прокуратурою м. Южне порушена кримінальна справа та проводиться досудове слідство. Згідно Акту ревізії №120-16/22 від 20.04.2011 проведеною інвентаризацією фактичної наявності дизельного палива у ОСОБА_1 встановлена нестача за період з 01.01.2009 по 30.03.2011 дизельного палива в кількості 835 літрів на суму 5190 грн. згідно закупочних цін на дизельне паливо 2010 року. Проведеною 12.12.2011 інвентаризацією ввірених ОСОБА_1 товаро-матеріальних цінностей у ОСОБА_1 підтверджена нестача дизельного пального в розмірі 865 літрів на суму 5190 грн. згідно закупочних цін на дизельне паливо 2010 року. У той час, як станом на 01.09.2012 закупівельна вартість одного літру дизельного палива складає 9,75 грн., що підтверджується бухгалтерською довідкою про закупку пального КП «Южтранс» та копією платіжного доручення про закупку дизельного палива. Таким чином діями ОСОБА_1 позивачу станом на 01.09.2012 завдана шкода в сумі 8433,75 грн., яка підлягає стягненню з останньою на користь позивача. Згідно заяви ОСОБА_1 від 02.12.2011 та наказу директора КП «Южтранс» відповідачка ОСОБА_1 звільнена з роботи згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 12.12.2011. Але завдану підприємству шкоду вона не відшкодувала і в добровільному порядку відшкодовувати наміру не має. А також разом з позовом позивачем надана до суду заява про поновлення строку позовної давності, оскільки строк позовної давності підприємство пропустило з поважних причин, так як очікує результатів досудового слідства, яке затягнуто у часі не з вини КП «Южтранс».

Від відповідачки ОСОБА_1 надійшли заперечення проти позову, згідно яких вона не визнає позовні вимоги в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позову оскільки нестача дизельного палива була встановлена ще 17.11.2010. Строк звернення до суду з позовом сплив ще 17.11.2011, а позов поданий до суду 10.09.2012. Заява позивача про поновлення строку звернення до суду не підлягає задоволенню, тому що позивачем не надані до суду докази порушення кримінальної справи за фактом нестачі дизельного палива та звернення з цивільним позовом в рамках кримінальної справи. Вартість дизельного палива у позові безпідставно завищена позивачем до 8433,75 грн. із розрахунку 1 літр 9375 грн. Розмір спричиненої шкоди встановлюється за фактичним втратами, на підставі даних бухгалтерського обліку, виходячи з балансової вартості (собівартості), тобто суму 5190 грн. Застосування цін, які діють на момент відшкодування, можливо тільки у випадку розкрадання, умисному знищені та пошкоджені майна, але доказів протиправності дій ОСОБА_1 (доказів порушення відносно неї кримінальної справи) позивачем не надано. Висновок позивача про винуватість ОСОБА_1 у виникненні нестачі дизельного палива ні чім не підтверджений. ОСОБА_1 з 10.09.2010 по 12.10.2010 знаходилась у щорічній відпустки, після виходу її, в ході проведення інвентаризації 17.11.2010 була встановлена нестача.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 08.05.2014 об`єднанні в одне провадження цивільні справи за позовом КП «Южтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди та за позовом КП «Южтранс» до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди.

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди, який уточнив в судовому засіданні, мотивуючи свої вимоги тим, що Контрольно-ревізійним відділом в м. Южне відповідно до рішень Южного міського суду Одеської області від 17.03.2011 №4-19/2011 та від 07.04.2011 №4-26/2011, проведено позапланову ревізію фінансово-господарської діяльності КП «Южтранс» за період з 01.01.2009 по 31.12.2010, якою встановлено ряд порушень та недоліків в роботі відповідача ОСОБА_2 , який на той час займав посаду директора Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» та являвся матеріально-відповідальною особою за збереження основних засобів, товарно-матеріальних цінностей та палива. Відповідно п.2.1 Контракту №17 від 24.10.2007 з директором Южненського міського комунального підприємства «Южтранс», укладеного між міським головою м. Южне ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , останній є відповідальною особою за збереження та раціональне використання майна, переданого підприємству на умовах повного господарського відання. Згідно Акту ревізії №120-16/22 від 20.04.2011 з вини відповідача ОСОБА_2 підприємству були завдані збитки, а саме без укладення договору на обслуговування автомобіля та акту прийому-передачі ОСОБА_2 передав СПД ОСОБА_4 на автосервіс «Престиж» автомобіль «Тойота» балансовою вартістю 4573,37 грн., який належить підприємству та перерахував кошти на запасні частини для автомобіля в сумі 16285 грн. та за проведення ремонту автомобіля в сумі 3100 грн. а усього 19385 грн. Але по цей час ні автомобіль, ні кошти не повернуті. У зв`язку з чим підприємству завдана шкода на загальну суму 23958,37 грн. Також відповідно до рішення Южненської міської ради Одеської області №1211-V від 05.112009 «Про надання згоди Южненської міської ради на списання комунального майна, яке знаходиться на балансі Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» підприємству надано дозвіл на списання з балансу екскаватору ЮМЗ-2621, державний номер НОМЕР_1 , балансовою вартістю 18339,34 грн. На підставі вказаного рішення, акту вибраковки, Інспекцією державного технічного нагляду даний екскаватор знятий з обліку у зв`язку зі списанням та вилучений державний номер 09.12.2009. Даний екскаватор повинен був проданий як металевий лом в кількості 4 (чотирьох) тон ВАТ «Вторчермет». Але з вини ОСОБА_2 у подальшому допущена втрата екскаватору. Таким чином діями ОСОБА_5 завдана матеріальна шкода на суму 18339,34 грн. У період з 01.01.2009 по 31.12.2010 були втрачені основні засоби ЮМ КП «Южтранс» 13 одиниць контейнерів для сміття на суму 13 693,33 грн., чим позивачу завдана матеріальна шкода. Також у період з 01.01.2009 по 31.12.2010 у порушенням п.1.2 Норм витрат палива і мастильних матеріалів на автомобільному транспорті, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 10.02.1998 №43 з вини ОСОБА_2 невірно визначено базову лінійну норму витрат палива по окремих спеціальних і спеціалізованих автомобілів. У зв`язку з чим з вини ОСОБА_2 за період з 01.01.2009 по 31.12.2010 незаконно зайво списано бензин марки А-80 в кількості 2145,78 літрів на суму 67484,78 грн. в цінах станом на 24.01.2018 та дизельне паливо в кількості 4357,38 літрів на суму 130 509,52 грн. в цінах станом на 24.01.2018. Станом на 24.01.2018 вартість одного літру дизельного палива для ЮМ КП «Южтранс» складала 29,95 грн., а вартість одного літру бензину марки А-80 31,45 грн. Таким чином завдана матеріальна шкода на загальну суму 197 994,30 грн. Крім того між ЮМ КП «Южтранс» в особі ОСОБА_2 та ЧП «Оазис» в особі ОСОБА_6 був укладений фіктивний договір №348/25 від 01.05.2008 про надання автотракторної техніки, який був укладений з метою незаконного перерахування грошових коштів на рахунок ЧП «Оазис» та без наміру використання даної техніки, оскільки фактично дана техніка не надавалась та підприємством не використовувалась. За вказівкою ОСОБА_2 на рахунок ЧП «Оазис» безпідставно перераховано 8000 грн. Таким чином загальна сума завданої шкоди складає 261 985,34 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. А також позивачем надана до суду заява про поновлення строку позовної давності, оскільки строк позовної давності підприємство пропустило з поважних причин, так як очікувало результатів досудового слідства, але кримінальна справа на даний час зупинена.

Від відповідача ОСОБА_2 та його представника надійшли заперечення проти позову, згідно яких він не визнає позовні вимоги в повному обсязі, просить відмовити у задоволенні позову, оскільки всі вимоги ґрунтуються на єдиному документі рішенні Акту позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Южтранс» №120-16/22 від 20.04.2011 за період з 01.01.2009 по 31.12.2010. Однак акт КРУ не є рішенням, яким встановлюється наявність або відсутність провини. Зазначений документ складений через 5 місяців після звільнення ОСОБА_2 , в зв`язку з чим він був позбавлений можливості надання заперечень щодо нього. Більшість обставин ґрунтується на поясненнях працівників, у тому числі нового керівника та відповідальних осіб за збереження майна, яким вигідно надавати свідчення та представляти факти таким чином, щоб звалити провину на відповідача ОСОБА_2 . Однак конкретних доказів, як то документів, розписок тощо, ні в акті, ні в позові не зазначено. Що стосується суми збитків у розмірі 23 958,37 грн., то вони визнані позивачем збитками необґрунтовано, так як автомобіль «Тойота» не був втрачений та перебував на сервісному обслуговуванні у СПД ОСОБА_4 . Про факт отримання грошових коштів у сумі 19835 грн. СПД ОСОБА_4 також підтверджено, що вони направленні за цільовим призначенням, а не розтрачені. Якщо позивачу була завдана дана шкода з приводу не повернення автомобіля та невиконання обов`язків, то вона могла відбутися і після звільнення ОСОБА_2 з підприємства. Щодо суми збитків у розмірі 18339,34 грн. то вона теж визнана необґрунтованою, оскільки позивачем не надано жодного доказу що екскаватор перебував на балансі у позивача у період керування відповідачем, що він приймав на відповідальне зберігання даний екскаватор, що відповідачем здійсненні будь які протиправні дії, також відсутні докази щодо розміру вартості майна, оскільки екскаватор списаний та його вартість не може визначатись на підставі балансової вартості. Також є необґрутованою вимога щодо збитків у розмірі 13693,33 грн., оскільки не надано жодних доказів що основні засоби у кількості 13 одиниць передавались ОСОБА_2 на відповідальне зберігання, що він їх приймав приступаючи на посаду, що дані засоби були втрачені з вини ОСОБА_2 та існує причинно-наслідковий зв`язок між протиправними діями відповідача та Фактом спричинення збитків. А також не надано доказів щодо дійсної вартості даних засобів. Щодо суми збитків у розмірі 67977,62 грн., то дані вимоги не доведені взагалі позивачем, зазначено лише факт неправильності, але не наведено самі розрахунки та в чому полягає їх неправильність, яким чином неправильність розрахунків норм витрат призвела до фактичних витрат палива. Жодних доказів втрати палива у заявленому розмірі. Враховуючи відсутність будь-яких доказів нанесення відповідачем шкоди з приводу втрати палива через здійснення неправильних розрахунків, в тому числі відсутність будь-яких доказів втрати палива, його дійсної вартості, вартості станом на момент розгляду справи вимоги задоволенню не підлягають.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 23.09.2016 вказана цивільна справа була прийнята до провадження суддею Барановською З.І.

Ухвалою Южного міського суду Одеської області від 25.01.2018 закрито підготовче провадження по даній цивільній справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача в судове засідання не з`явилися, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Представник відповідача ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, причини неявка суду не відома, заяви про розгляд справи у їх відсутність до суду не надходили

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку, що позов необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що 24.10.2007 ОСОБА_2 був призначений на посаду директора Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» не термін з 24.10.2007 по 24.10.2008, що підтверджується копією контракту №17 від 24.10.2007 (т.1 а.с.120-122).

24.10.2008 ОСОБА_2 був призначений на посаду директора Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» не термін з 24.10.2008 по 24.10.2010, що підтверджується копією контракту від 24.10.2008 (т.1 а.с.123-125).

Відповідно до п.2.1 цих контрактів ОСОБА_2 зобов`язується здійснювати оперативне керівництво підприємством відповідно до діючого законодавства, Статуту підприємства та забезпечувати ефективну та стабільну роботу усіх структурних підрозділів підприємства, виконання показників ефективності використання комунального майна; соціально-економічний розвиток підприємства; збереження та раціональне використання майна, яке переданого підприємству на умовах повного господарського відання та придбане за рахунок доходу підприємства від виробничої діяльності, тощо.

ОСОБА_1 прийнята на роботу завідуючою складом Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» з 27.11.2007 з випробувальним строком 30 днів, що підтверджується копією наказу №162к від 27.11.2007 (т.1 а.с.8).

Між ЮМКП «Южтранс» та ОСОБА_1 27.11.2007 укладений договір про повну матеріальну відповідальність ОСОБА_1 за ввірені їй товаро-матеріальні цінності (т.1 а.с.10,т.2 а.с.52).

Крім того між ЮМ КП «Южтранс» в особі ОСОБА_2 та ЧП «Оазис» в особі ОСОБА_6 був укладений договір №348/25 від 01.05.2008 про надання автотракторної техніки (т.1 а.с.97-97зв).

Як зазначає позивач даний договір був укладений з метою незаконного перерахування грошових коштів на рахунок ЧП «Оазис» та без наміру використання даної техніки, оскільки фактично дана техніка не надавалась та підприємством не використовувалась. За вказівкою ОСОБА_2 на рахунок ЧП «Оазис» безпідставно перераховано 8000 грн. (платіжне доручення №1155 від 27.06.2008 т.1 а.с.98).

Наказом від 13.10.2010 №89 призначена комісія для проведення інвентаризації та провести передачу - інвентарізаціоних матеріальних залишків станом на 14.10.2010 у зв`язку з виходом із чергової відпустки зав. складом ОСОБА_1 (а.с.52).

Після виходу з відпустки ОСОБА_1 прийняла палива на суму 5406,75 грн., що підтверджується копіями акту прийому передачі матеріальних цінностей від 14.10.2010, відомостей про залишок від 14.10.2020 (т.1 а.с.51-55).

Відповідно до розпорядження міського голови «Про надання щорічної відпустки з наступним звільненням» від 20.10.2010 №05-02-114к ОСОБА_2 надана щорічна відпустка з 22.10.2010 по 21.11.2010 з наступним звільненням у зв`язку з закінченням строку дії контракту, п.2 ст.36 КЗпП України (т.1 а.с.107,126).

Відповідно до акту звірки станом на 01.11.2010 між позивачем та ЧП ОСОБА_4 останній винен 19385 грн. (т.1 а.с.109).

Листом від 02.11.2010 ЧП ОСОБА_4 повідомив про підтвердження заборгованості на суму 19385 грн. та про надання документів до бухгалтерії підприємства (т.1 а.с.115).

Листом від 02.11.2010 ЧП ОСОБА_4 повідомив, що сума 19385 грн. була витрачена на ремонт автомобіля Тойота, був проведений демонтаж і розробка двигуна. Після огляду деталей і блоку циліндрів було виявлено, що двигун підлягає заміні, яка відбудиться у лютому-березхні 2011 року (т.1 а.с.116).

27.12.2010 та 22.04.2011 ЧП ОСОБА_4 направлялась претензія на суму 19385 грн. (т.1 а.с.113-114).

29.03.2011 наказом №34 директора ЮМ КП «Южтранс» ОСОБА_7 створена комісія з інвентаризації основних засобів, інших ТМЦ що закріплені за підприємством станом на 30.03.2011 у зв`язку з порушенням кримінальної справи №1 від 28.01.2011 по факту правопорушень, передбачених ч.2 ст.191 КК України на підставі рішення Южного міського суду Одеської області від 17.03.2011 №4-19/2011, направлення №28 від 28.03.2011 КРВ в м. Южне (т.1 а.с.199).

Станом на 30.03.2011 під час проведення інвентаризації було виявлено нестачу шин у кількості 2 шт. на суму 5000 грн., дизтоплива 865 л. на суму 5190 грн. (т.1 а.с.200).

Також виявлено недостачу автомобіля Тойота № НОМЕР_2 у кількості 1 шт. на суму 4572,37 грн., екскаватора ЮМЗ-6 1 шт. на суму 18339,34 грн., контейнера мус.пластм. б/у 1100л 1 шт. на суму 1113,50 грн., контейнера мус.пластм. 1100л Zulo 45 шт. на суму 56250 грн., контейнера мус.пластм. 770л Zulo 34 шт. на суму 37768,34 грн., контейнера мус.пластм. 1100л Zulo 10 шт. на суму 15000 грн., контейнера мус. V-0,8м3 20 шт. на суму 15833,34 грн., контейнера мус.пластм. б/у 7700л 2 шт. на суму 1410,36 грн. (т.1 а.с.206).

З цього приводу ОСОБА_2 30.03.2011 надана пояснювальна, згідно якої екскаватор був списаний на підставі рішення сесії Южненської міської ради та був переданий ВАТ «Вторчермет» для утилізації на підставі договору, автомобіль Тойота перебуває на ремонті СТО «Престиж» на підставі договору, контейнера знаходиться на базі відпочинку в с.Коблево відповідно договорів, гроші за колеса були сплачені та їх повинні поставити до кінця 2010 року та у зв`язку зі звільненням у жовтні 2010 не може пояснити причину їх не поставки, топливо у кількості 865 л. він не отримував і за його отримання не розписувався. Підпис про отримання не його, про що він повідомив прокурора та здав зразки підпису (т.1. а.с.211).

Щодо шин ОСОБА_1 надала письмові пояснення від 20.04.2011, в яких вказала, що вартість шин у кількості 2 шт. була сплачена в грудні 2009 року на суму 5000 грн. А надійшли лише 30.03.2011 від ОСОБА_4 (т.1 а.с.212) що підтверджується актом здачи-приймання від 30.03.2011 (т.1 а.с.213).

Контейнері у кількості 60 шт. були передані в оренду або тимчасове зберігання (т.1 а.с.214

Рішенням Южненської міської ради від 05.11.2009 дозволено директору ЮМКП «Южтранс» списати майно, а саме: екскаватор ЮМЗ-ЄО-262 (т.1 а.с.218), про що був складений відповідний акт списання (т.1 а.с.219-219зв).

Щодо дизтоплива ОСОБА_1 надала письмові пояснення від 20.04.2011, в яких вказала, що директором ОСОБА_2 були не недодані талони загальної кількості 865 л. їй 525л. на суму 3150 гшрн. та ОСОБА_8 на період її відпустки 340л. на суму 2040 грн. (т.1 а.с.223).

Щодо затвердження норм витрат палива, то наказом від 26.03.2008 №42 затверджувались зміни норм витрат у зв`язку з раціональним використанням палива, а також наказом від 08.01.2009 №8, у зв`язку з підвищенням температури повітря вище 0-оС на протязі 3 діб збільшуються витрати палива на 5% (т.1 а.с.232-235).

Наказом директора ЮМКП «Южтранс» №119 від 01.12.2011 призначено провести передачу-інвентаризаційних залишків товарно-матеріальних цінностей на складі підприємства станом на 09.12.2011 (т.1 а.с.14).

На підставі даного наказу проведена інвентаризація 12.12.2011, що підтверджується копією розписки (т.1 а.с.15-20).

Відповідно до відомостей про залишок станом на 09.12.2011 зав. складом ОСОБА_1 передала, а головний інженер ОСОБА_9 прийняв та зазначив, що по рахунку №203 на 09.12.2011 залишок дизельного палива у кількості 1595 літрів, а фактично передано талонами 730 літрів. Крім того по рахунку №203 на 17.11.2011 недостача дизельного палива у кількості 865 літрів на суму 5190 грн., яка виявлена при перевірці Южненським ФКУ (т.1 а.с.21-23).

Згідно Акту позапланової ревізії фінансово-господарської діяльності комунального підприємства «Южтранс» №120-16/22 від 20.04.2011 за період з 01.01.2009 по 31.12.2010 за результатами вибіркової інвентаризації встановлено фактичну відсутність основних засобів на суму

150 287,25 грн. та товарно-матеріальних цінностей на суму 10 190 грн., а саме: відсутність на території підприємства а/м Тойота балансовою вартістю 4572,37 грн.; відсутність (нестачу) на території підприємства екскаватору ЮМЗ балансовою вартістю 18339,34 грн.; відсутність (нестачу) на території підприємства контейнерів для сміття кількістю 112 штук на суму 127375,54 грн.; відсутність (нестачу) на території підприємства шин в кількості 2 шт. на суму 500 грн.; відсутність (нестачу) дизтоплива в кількості 865 л. на суму 5190 грн. (а.с.101-106,127-132).

Згідно заяви ОСОБА_1 від 02.12.2011 та наказу директора КП «Южтранс»№109-к від 12.12.2011 відповідачка ОСОБА_1 звільнена з роботи згідно ст.38 КЗпП України за власним бажанням з 12.12.2011 (т.1 а.с.24-25).

Разом з тим, статтею 138 КЗпП України прямо встановлено, що для покладення на працівника матеріальної відповідальності за шкоду власник або уповноважений ним орган повинен довести наявність умов, передбачених статтею 130 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 130 КЗпП України, обов`язковими умовами настання матеріальної відповідальності працівника є: 1) пряма дійсна шкода; 2) протиправна поведінка працівника; 3) вина в діях чи бездіяльності працівника; 4) прямий причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і шкодою, яка настала.

Під прямою дійсною шкодою, зокрема, слід розуміти втрату, погіршення або зниження цінності майна, необхідність для підприємства, установи, організації провести затрати на відновлення, придбання майна чи інших цінностей або провести зайві, тобто викликані внаслідок порушення працівником трудових обов`язків, грошові виплати.

Протиправна поведінка працівника - це поведінка працівника, який не виконує чи неналежним чином виконує трудові обов`язки, передбачені приписами правових норм, трудовими договорами, наказами та розпорядженнями підприємств, установ та організацій. Формами протиправної поведінки працівника є протиправна дія чи протиправна бездіяльність.

Обов`язковою умовою притягнення працівника до матеріальної відповідальності є вина. За приписами КЗпП України, матеріальна відповідальність працівника настає тільки за наявності його вини в заподіянні підприємству, установі, організації майнової шкоди. Вина працівника - це його психічне ставлення до вчинюваної дії чи бездіяльності, та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності. Отже, працівник визнається винним у заподіянні шкоди, якщо протиправне діяння вчинене ним умисно або з необережності (за винятком випадків, коли шкоду нанесено джерелом підвищеної небезпеки).

У трудовому праві діє презумпція відсутності вини працівника, а тому обов`язок доведення вини працівника у спричинені підприємству шкоди, покладається саме на роботодавця, тобто у даному випадку на позивача.

Причинний зв`язок між протиправною і винною дією чи бездіяльністю працівника і майновою шкодою, яка сталася, повинен бути прямим (безпосереднім). Прямий зв`язок - це такий, за якого майнова шкода безпосередньо, з неминучістю випливає з дій чи бездіяльності працівника. У будь-якому разі працівник повинен нести матеріальну відповідальність лише за ту частину шкоди, яка безпосередньо випливає з його дій чи бездіяльності.

З наведеного слід зазначити, що відсутність підстав чи однієї з обов`язкових умов матеріальної відповідальності звільняє працівника від обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду.

Відповідно до роз`яснень, викладених в абз. 2 п. 3 постанови ПВСУ від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» вбачається, що виходячи з вимог ст..15 ЦПК суд у кожному випадку зобов`язаний вживати передбачених законом заходів до всебічного, повного й об`єктивного з`ясування обставин, від яких згідно зі статтями 130, 135-3, 137 КЗпП України залежить вирішення питання про покладення матеріальної відповідальності та про розмір шкоди, що підлягає відшкодуванню. Зокрема, з`ясовувати: наявність прямої дійсної шкоди та її розмір; якими неправомірними діями її заподіяно і чи входили до функцій працівника обов`язки, неналежне виконання яких призвело до шкоди; в чому полягала його вина; в якій конкретно обстановці заподіяно шкоду; чи були створені умови, які забезпечували б схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними; який майновий стан працівника.

В ході розгляду справи судом, стороною позивача не було надано суду доказів того, що саме неправомірними діями ОСОБА_1 було заподіяно матеріальну шкоду і доказів наявності саме її вини у заподіянні такої шкоди, також позивач не довів факту порушення відповідачем своїх обов`язків, що визначені посадовою інструкцією, оскільки не надав суду на підтвердження цих фактів Книги обліку приходу, зберігання та видачі талонів на дизтопливо та інших доказів на підтвердження не постановки ОСОБА_1 на облік цих талонів.

Крім того кримінальне провадження щодо відповідача ОСОБА_1 або по факту розкрадення матеріальних цінностей не порушувалось.

Також стороною позивача не було надано суду доказів того, що саме неправомірними діями ОСОБА_2 було заподіяно матеріальну шкоду і доказів наявності саме його вини у заподіянні такої шкоди, крім того позивач не довів факту порушення відповідачем своїх обов`язків. При цьому останній робочий день ОСОБА_2 був 21.10.2010, звільнений з 21.11.2010, а інвентаризація була проведена 20.04.2011, тобто через чотири місяці після його звільнення.

З письмових пояснень представника відповідача вбачається, що відповідач ОСОБА_2 не був притягнутий до кримінальної відповідальності.

Порушене за заявою позивача у відношенні ОСОБА_2 за ч.2 ст.191 КК України кримінальне провадження №15 від 28.09.2011 зупинено на підставі ст.206 ч.3 КПК України (редакція 1960), у зв`язку з не встановленням особи, яка вчинила злочин.

Обов`язок правильно організувати працю працівників, забезпечити її належний процес у різних, у тому числі й несприятливих трудових ситуаціях, а також попередження можливих збитків згідно статті 141 КЗпП України лежить на власнику або уповноваженому ним органу.

Згідно ч.1 ст.131 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний створити працівникам умови, необхідні для нормальної роботи і забезпечення повного збереження дорученого їм майна.

Відповідно до п.3 постанови ПВСУ від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками», при вирішенні питання про покладення матеріальної відповідальності судам рекомендовано, з-поміж іншого, з`ясовувати, в якій конкретно обстановці заподіяна шкода, чи були створені умови, які б забезпечували схоронність матеріальних цінностей і нормальну роботу з ними.

Під час судового розгляду докази на підтвердження факту забезпечення позивачем умов, необхідних для нормальної роботи і забезпечення відповідачем повного збереження дорученого йому майна, не надані, що не свідчить про належне забезпечення позивачем умов, які б створювали відповідачеві умови для забезпечення належного збереження товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до вимог частини 3 статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Положеннями статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи.

Статтями 77-80 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Таким чином, проаналізувавши всі докази по справі, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до висновку про необґрунтованість пред`явлених позивачем позовних вимог, оскільки ним не надано належних доказів на підтвердження факту наявності вини відповідачів у виявленій нестачі товарно-матеріальних цінностей, факту неналежного виконання ними своїх посадових обов`язків, отже позиція позивача не має належного обґрунтування, тому правових підстав для покладення матеріальної відповідальності на відповідачів, як і стягнення з них матеріальної шкоди, суд не вбачає.

Відповідно до ст.256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (ст.253 ЦК України).

Згідно ч.ч.3, 4 ст.233 КЗпП України, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в 1 (один) рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди.

Таким чином, заяви представника позивача про поновлення строку звернення до суду із вказаними позовами не підлягають задоволенню, оскільки не надані будь-яких належні та допустимі докази на підтвердження поважності причини пропущення вказаного строку звернення до суду.

Керуючись ст.ст.3, 12, 81, 141, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» до ОСОБА_1 про стягнення заподіяної матеріальної шкоди відмовити.

У задоволенні позову Южненського міського комунального підприємства «Южтранс» до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної шкоди відмовити.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом 30 днів апеляційної скарги з дня проголошення судового рішення, з урахуванням п.15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач Южненське міське комунальне підприємство «Южтранс», місцезнаходження: Одеська область, м. Южне, вул. Комунальна, 9, Код .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 виданий Суворовським РВ УМВС України в Одеській області 03.11.1997, РНОКПП суду не відомий.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , паспорт НОМЕР_4 , виданий Южненським МВ УМВС України в Одеській області 18.12.1996, РНОКПП суду не відомий.

Відповідач Головне Управління ДМС в Одеській області, місцезнаходження за адресою: 65024, м. Одеса, вул. Преображенська, 44, .

Суддя Южного міського суду

Одеської області З.І.Барановська