Справа № 185/6986/19
Провадження № 2/185/633/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
09 грудня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шаповалової І.С., за участю секретаря судового засідання Красножон О.Ю., розглянувши у відкритому заочному судовому засіданні в м. Павлограді за правилами спрощеного позовного провадження, цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
Представник позивача в позовній заяві вказав, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був належним чином повідомлений, причин неявки суду не повідомив.
Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За приписами ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При цьому, згідно роз`яснень, наданих Пленумом Верховного Суду України у п. 2 постанови від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі» рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства відповідно до статті 3 ЦПК, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин відповідно до статті 10 ЦПК, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Публічним договором про надання фінансового лізингу, що розміщений на офіційному веб-сайті ТОВ «Автокредит Плюс» затверджено порядок отримання послуг фінансового лізингу від ТОВ «Автокредит Плюс», відповідно до якого отримання послуг фінансового лізингу від ТОВ «Автокредит Плюс» є публічною пропозицією ТОВ «Автокредит Плюс» укласти договір фінансового лізингу. Договір фінансового лізингу укладається шляхом приєднання лізингоодержувача до публічного договору. Приєднання лізингоодержувача до публічного договору здійснюється через підписання ним заяви про приєднання до публічного договору. Вищевказаний публічний договір та заява про приєднання до публічного договору, становлять договір фінансового лізингу. Відповідно до п. 14.1.1 заяви про приєднання, предмет лізингу та його вартість: автомобіль згідно специфікації, викладеної в Додатку №1. Відповідно до п.14.1.2 заяви про приєднання строк лізингу: 60 місяців з моменту підписання Додатку 2 (Графік лізингових платежів). Відповідно до ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг», сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Відповідно доп.14.1.3 заяви про приєднання, щомісячні платежі, та порядок їх сплати: щомісячно, згідно графіку, та включають в себе: платіж по відшкодуванню частини вартості предмету лізингу у розмірі згідно Додаток 2 (Графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в публічному договорі; відсотки закористування предметом лізингу в розмірі згідно Додатку 2 (Графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в публічному договорі; комісія за проведення щомісячного моніторингу предмету лізингу в розмірі згідно Додатку 2 (Графік лізингових платежів), якщо інше не зазначено в публічному договорі. Відповідно до п.14.3 заяви про приєднання, щомісяця в період сплати лізингоодержувач сплачує щомісячний платіж в розмірі 1 003, 30 грн. та відшкодовує лізингодавцю всі витрати лізингодавця, що пов`язані з виконання договору, та які виникли у лізингодавця протягом місяця, який передує поточний місяць. Згідно з п.9.2 договору у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених статями 6.2.1,6.2.2 та 6.2.4 договору, щодо сплативі дсотків за користування предметом лізингу, комісії запроведення щомісячного моніторингу предмета лізингу, комісії за надання предмету лізингу та відшкодувань вартості предмету лізингу, у тому числі зобов`язань, передбачених статтею 9.10 лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки. Відповідно до п.9.3 договору у випадку порушення лізингоодержувачем зобов`язань, передбачених статтею 6.2.3 цього договору, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі 0,15% від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожен день прострочки.9.4 у разі порушення лізингоодержувачем будь-якого із зобов`язань, передбачених у статтях 6.2.6-6.2.8, договору, він сплачує лізингодавцю штраф у розмірі 100% від загальної вартості предмета лізингу (ут.ч.ПДВ), зазначеної в специфікації. Відповідно до п.9.5 договору у випадку порушення лізингоодержувачем будь-якого із зобов`язань, передбачених у статтях 6.2.14-6.2.16 договору, він сплачує на користь лізингодавця штраф у розмірі 25% від загальної вартості предмета лізингу (у т. ч. ПДВ), передбаченої специфікації. Згідно з п.9.6 договору при порушенні лізингоодержувачем будь-якого грошового зобов`язання за договором понад 30 календарних днів, лізингодавець має право нарахувати, а лізингоодержувач зобов`язується сплатити лізингодавцю штраф у розмірі 250 грн. плюс 5% від суми невиконаного зобов`язання (ут.ч.ПДВ). Відповідно до п. 9.11,9.12 договору, нарахування неустойки за цим договором здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов`язання повинно було бути виконане відповідною стороною. Сторони встановлюють строки позовної давності за вимогами про стягнення винагороди та платежів по відшкодуванню витрат лізингодавця, пов`язаних з виконанням цього договору тривалістю у 5 років.
Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до ст. 1 ч. 2 Закону України «Про фінансовий лізинг» за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов`язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізинговіплатежі).
Відповідно до ст. 3 ч.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства до основних фондів.
Відповідно до ст. 6 Закону України «Про фінансовий лізинг» договір лізингу має бути укладений у письмовій формі. Істотними умовами договору лізингу є: предмет лізингу; строк, на який лізингоодержувачу надається право користування предметом лізингу (строк лізингу); розмір лізингових платежів; інші умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Строк лізингу визначається сторонами договору лізингу відповідно до вимог цього Закону.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.
Згідно ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов`язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.
У судовому засіданні встановлено, що між позивачем (як лізингодавцем) та відповідачем (як лізингоодержувачем) був укладений договір фінансового лізингу, у зв`язку з неналежним виконанням умов якого, позивач має заборгованість в сумі 112 858 грн. 47 коп., яку до даного часу не погасив.
Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст.ст.525,526 ЦК України, одностороння відмовавід зобов`язання або одностороння зміна його умов недопускається, якщо іншене встановлено договором або законом, а зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 623 ЦК України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.
Відповідно до ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит Плюс» є обґрунтованими та підлягають повному задоволенню, а тому суд вважає, що позивач обґрунтовано, у відповідності до ст.ст.15, 16 ЦК України звернувся за захистом своїх прав до суду.
За приписами частини 1 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог
На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 1 921, 00 грн.
Керуючись ст. 55 Конституції України, ст. ст. 1, 3, 6,16 Закону України «Про фінансовий лізинг», ст.ст. 15, 16, 525, 526, 610, 623. 625, 629, 634, 806 ЦК України, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України у від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», ст.ст.2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 223, 228, 258-260, 263-265, 274, 280-284, 287, 354, 355 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Автокредит плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя І.С. Шаповалова