Справа № 309/2708/19
Провадження № 2/309/397/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Хуст

Хустський районний суд Закарпатської області

в складі: головуючого-судді Сідей Я.Я.

секретаря судового засідання: Ярошенко І.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хуст в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом:

ОСОБА_1

до

Закарпатського базового державного медичного коледжу

про поновлення на роботі, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до з позовною заявою до Закарпатського базового державного медичного коледжу про поновлення на роботі. Посилається на те, що відповідно до наказу №78-К в.о. директора Закарпатського базового державного медичного коледжу Пригара О.М. від 22.08.2019 року його звільнено з роботи з посади викладача іноземних мов на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України з 27.08.2019 року у зв`язку зі скороченням штату працівників. 27.08.2019 року у приміщенні коледжу його ознайомлено із оригіналом наказу та видано на руки трудову книжку. Вважає його звільнення з роботи незаконним з наступних підстав. 22.06.2019 р. т.в.о. директора коледжу ОСОБА_2 видано розпорядження «Про скорочення штату працівників», з якого вбачається, що дирекцією навчального закладу було прийнято рішення про скорочення штату працівників, які оплачуються за рахунок спеціального фонду. На підставі рішення комісії у зв`язку з недостатністю годин для встановлення ОСОБА_1 педагогічного навантаження посада, яку займає позивач підлягає скороченню з 27.08.2019 р. відповідно до п.1 ч.1 ст.40 КЗпПУ. Однак, в період звільнення позивач перебував у щорічній відпустці, що є грубим порушенням ч. 3 ст.40. Крім того, відповідачем порушено вимоги ст.43 КЗпП України, якою передбачено, що звільнення працівника за п.1 ч.1 ст.40 Кодексу проводиться лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник. Так, станом на 26.06.2019 р. (в день попередження про скорочення штату працівників та станом на 22.08.2019 р. (день винесення наказу №78-К про звільнення) не було отримано згоду профспілкового органу про звільнення позивача; відповідач не звертався до профспілкової організації із поданням про отримання згоди на звільнення позивача у зв`язку із скороченням штату працівників. Також його звільнення відбулося без врахування тих обставин, що він має переважне право на залишення на роботі по тій причині, що у його сім`ї немає інших працівників із самостійним доходом та те, що на його утриманні перебуває дитина-інвалід І групи, він має безперервний стаж роботи в коледжі. Вважає, що наказ №78-К в.о. директора Закарпатського базового державного медичного коледжу про звільнення його з роботи є незаконним, оскільки винесений з порушенням вимог ч.ч.2, 3 ст.40, ст.42, ст.43 КЗпП України, а тому просить поновити його на роботі на попередній посаді.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 , його адвокат Фула М.Ю., який діє на підставі договору про надання правової допомоги, не з`явилися. Подали заяву про розгляд справи у їх відсутності та підтримання позовних вимог.

Представник відповідача Закарпатського базового державного медичного коледжу в судове засідання не з`явилася. Т.в.о. директора Пригара О.М. подано відзив, в якому зазначає, що позовні вимоги вважають безпідставними та необгрунтованими з наступних підстав. 30.05.2019 р. дирекцією Закарпатського БДМК був виданий наказ №41-О «Про скорочення штату працівників». 26.06.2019 р. дирекцією коледжу було складено попередження для викладача французької мови ОСОБА_1 про скорочення його посади на підставі п.1 ч.1 ст.40 КЗпП України у зв`язку із недостатньою кількістю годин для встановлення педагогічного навантаження. Складанню цього попередження передувало засідання комісії коледжу 25.06.2019 р. по розгляду переважного права залишення на роботі працівників, які підлягають звільненню та оплата праці яких фінансується за рахунок спеціального фонду. Декілька років поспіль у коледжі не викладається французька мова, оскільки студенти обирають для навчання інші іноземні мови. Дирекцією коледжу вживалися заходи щодо пошуку для ОСОБА_1 підходящої роботи в коледжі, однак така не була знайдена. У зв`язку з цим він був звільнений на підставі п.1 ст.40 КЗпПУ. Крім того, листом №192 від 01.07.2019 р. дирекцією коледжу було направлено подання до Закарпатської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 , який є членом профспілки медичних працівників коледжу. Листом №225 від 07.08.2019 р. повторно надсилалося подання. Жодної відповіді не отримано. Процедура погодження з профспілкою звільнення працівників передбачена ст. 43 КЗпПУ та ст. 39 ЗУ «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності». Для отримання згоди на звільнення роботодавець звертається до виборного органу первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, що звільняється, з письмовим поданням про розірвання трудового договору з ним. Виборний орган первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, розглядає подання підприємства-роботодавця у п`ятнадцятиденний строк у присутності працівника. Виборний орган первинної профспілкової організації повідомляє роботодавця про прийняте рішення у письмовій формі у триденний строк після його прийняття. Якщо цей строк пропущено, вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації дав згоду на розірвання трудового договору. У зв`язку з тим, що коледж не отримав жодних відповідей на подання про надання згоди на звільнення ОСОБА_1 ні від профспілкового комітету Закарпатського БДМК, ні від Закарпатської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я, вважаємо, що його звільнення проведено правомірно із дотриманням встановлених законодавством вимог. Дійсно, позивач має тривалий стаж роботи в коледжі, однак, інших додаткових підстав для залишення на роботі він не має. Однак, у коледжі взагалі не викладається французька мова, тобто відсутня робота для викладача цієї дисципліни. Йдеться не про зменшення годин викладання, а про відсутність годин викладання французької мови в програмі навчального закладу. Посилання позивача на те, що він має на утриманні дитину -інваліда І групи не може бути взяте до уваги, оскільки його дитина вже давно втратила статус дитини, бо має повних 40 років. А норма про недопущення звільнення з ініціативи роботодавця стосується одиноких матерів, які мають дітей до 14 років, дитину з інвалідністю. Вважають, що керівництвом Закарпатського базового державного медичного коледжу при звільненні ОСОБА_1 за п.1 ст.40 КЗпП України дотриманий порядок проведення такого звільнення, передбачений трудовим законодавством. Просять у задоволенні позову відмовити.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 26.08.1980 року на підставі наказу №152 позивач ОСОБА_1 був прийняти на роботу у Хустське медучилище (Закарпатський базовий державний медичний коледж) на посаду викладача іноземних мов.

Згідно наказу №78-К від 22.08.2019 року в.о. директора Закарпатського базового державного медичного коледжу Пригара О.М. позивача звільнено у зв`язку із скороченням штату працівників на підставі п.1 ст.40 КЗпП України з 27.08.2019 року.

Винесенню даного наказу передувало прийняття рішення Закарпатського БДМК скоротити посади в організаційно-штатній структурі навчального закладу у зв`язку з погіршенням фінансового стану коледжу, викликаного зменшенням надходжень коштів до спеціального фонду протягом останніх років, стійкою тенденцією до щорічного зменшення кількості студентів, що виявили бажання навчатися в коледжі власним коштом, що призвело до систематичного недофінансування витрат на оплату праці працівникам коледжу, праця яких оплачується зі спеціального фонду, виникненню заборгованості з оплати витрат, що фінансуються за рахунок спецфонду /а.с. 14,15/.

На засіданні комісії по розгляду переважного права залишення на роботі працівників 25.06.2019 року було прийнято рішення про скорочення 7,0 ставок педагогічних працівників (викладачів) та звільнення з роботи викладачів ОСОБА_1 за скороченням штату працівників відповідно до п.1 ст. 40 КЗпП України /а.с.19, 20/.

26.06.2019 року ОСОБА_1 винесено попередження про скорочення штату працівників та про те, що його посада у зв`язку із недостатньою кількістю годин підлягає скороченню на підставі п.1 смт.40 КЗпП України /а.с.16/.

Згідно тверджень позивача, які не заперечувалися і не спростовані стороною відповідача, на час винесення оспорюваного наказу про звільнення він перебував у щорічній відпустці, що є порушенням ч.3 ст.40 КЗпП України.

Відповідно до п.1.ч.1 ст. 40 Кодексу законів про працю України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників. Звільнення з підстав, зазначених у пунктах 1, 2 і 6 цієї статті, допускається, якщо неможливо перевести працівника, за його згодою, на іншу роботу.

Відповідачем не наведено більше ніяких підстав для звільнення саме позивача, який має тривалий безперервний стаж роботи у коледжі, який складає понад тридцять років, з усього штату працівників учбового закладу. На засіданні комісії 25.06.2019 р. її члени висловили думку про звільнення ОСОБА_1 та надання переваги залишення на роботі інших працівників з незрозумілих причин. Було заслухано думку лише одного члена комісії, інші своєї позиції не висловили. Так само не було запрошено і для надання пояснень самого ОСОБА_1 . До того ж комісією не було взято до уваги тривалий стаж роботи позивача у Закарпатському БДМК і не обгорнено можливість внесення позиції зайняття іншої посади.

У відповідності до ст. 43 Кодексу розірвання трудового договору з підстав, передбачених пунктами 1 (крім випадку ліквідації підприємства, установи, організації), 2-5, 7 статті 40 і пунктами 2 і 3 статті 41 цього Кодексу, може бути проведено лише за попередньою згодою виборного органу (профспілкового представника), первинної профспілкової організації, членом якої є працівник, крім випадків, коли розірвання трудового договору із зазначених підстав здійснюється з прокурором, поліцейським і працівником Національної поліції, Служби безпеки України, Державного бюро розслідувань України, Національного антикорупційного бюро України чи органу, що здійснює контроль за додержанням податкового законодавства. Виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) повідомляє власника або уповноважений ним орган про прийняте рішення у письмовій формі в триденний строк після його прийняття. У разі пропуску цього строку вважається, що виборний орган первинної профспілкової організації (профспілковий представник) дав згоду на розірвання трудового договору.

Вказані вимоги трудового законодавства при звільненні позивача не були дотримані. Крім того, як вбачається з поданих відповідачем доказів рішення про звільнення ОСОБА_1 та сам наказ про звільнення були прийняті до направлення подання до Закарпатської обласної організації профспілки працівників охорони здоров`я та профспілкового комітету Закарпатського БДМК, а саме 01.07.2019 р. та 07.08.2019 року /а.с. 21-23/. Відповіді від профспілкових організацій не було отримано. До того ж суду не надано доказів в підтвердження отримання даними профспілковими організаціями вказаних подань.

Якщо розірвання трудового договору з працівником проведено власником або уповноваженим ним органом без звернення до виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника), суд зупиняє провадження по справі, запитує згоду виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) і після її одержання або відмови виборного органу первинної профспілкової організації (профспілкового представника) в дачі згоди на звільнення працівника (частина перша цієї статті) розглядає спір по суті.

На засіданні профкому первинної профспілкової організації працівників Закарпатського базового державного медичного коледжу 08.11.2019 року не надано згоду на звільнення ОСОБА_1 /а.с. 57,58/.

Статтею 43 Конституції України гарантовано право кожного на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується, а також право на захист при незаконному звільненні.

З огляду на наведене, суд прийшов до висновку, що відповідачем - Закарпатським базовим державним медичним коледжем в особі в.о. директора Пригара О.М. неправомірно та з порушенням встановленого порядку було винесено наказ №78-К від 22.08.2019 року, яким звільнено ОСОБА_1 з роботи з посади викладача на підставі п.1 ст.40 КЗпП України, а отже вимоги позивача є підставними, його порушене право підлягає захисту шляхом поновлення його на роботі на попередній посаді.

У порядку ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача, а тому із Закарпатського БДМК слід стягнути судовий збір у сумі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 81, 209, 247, 263-265 ЦПК України, ст.40, 42, 43 КЗпП України, ст. 43 Конституції України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов задоволити.

Поновити ОСОБА_1 на попередній посаді викладача у Закарпатському базовому державному медичному коледжі.

Стягнути із Закарпатського базового державного медичного коледжу судовий збір за розгляд справи у суді у розмірі 840,80 гривень на користь держави.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржене до Закарпатського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Повний текст рішення виготовлено 27.01.2020 року.

Суддя Хустського

районного суду: Сідей Я.Я.

Рішення суду не набрало законної сили

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Помічник судді: Ярошенко І.І.

дата