Справа № 462/7431/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

судді Постигач О.Б.

за участю секретаря судового засідання Аврамишиної Д.О.

позивача ОСОБА_1

відповідачки ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про повернення завдатку,

в с т а н о в и в :

Позивач 28.11.2019 року звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_2 суму завдатку у подвійному розмірі, що становить 600 дол. США, що становить 16627,86 грн. та судовий збір. Свої позовні вимоги мотивує тим, що в грудні 2018 року він вирішив придбати житлове приміщення. На сайті ОЛХ він побачив оголошення про продавж частини житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Зателефонувавши за вказаним оголошенням ріелтер призначив йому зустріч з нібито власницею квартири ОСОБА_2 Оглянувши вказаний будинок позивач погодився його придбати. Під час розмови з ОСОБА_2 вони дійшли згоди, що ОСОБА_1 передає їй завдаток у розмірі 300 доларів США, що підтверджується розпискою, а вона в свою чергу зобов`язувалась у період 1-2 дні привести в порядок документи на право власності будинку для оформлення договору купівлі-продажу. Згодом ОСОБА_2 надала йому документи на будинок, з яких йому стало відомо, що вона не є ні власником квартири, ні уповноваженою особою на продаж даної квартири. Власником квартири являється ОСОБА_5 , яка є громадянкою США та яка перебуває за межами України. ОСОБА_5 18.05.2017 року видала довіреність ОСОБА_3 для розпорядження усім її майном без права передоручення. ОСОБА_3 в свою чергу написав доручення на ОСОБА_2 , де вказав, що дана квартира належить йому на підставі генерального доручення і він просить ОСОБА_2 допомогти йому у продажі даної квартири. Дізнавшись про це позивач відмовився від укладення договору купівлі-продажу та попросив відповідача повернути йому завдаток, однак вона відмовилась. З метою захисту своїх прав, він 29.12.2018 року звернувся до Залізничного ВП у Л/о із письмовою заявою, в якій просив прийняти міри до ОСОБА_2 Дана заява була внесена до ЄРДР, однак 18.06.2019 року слідчим була винесена постанова про закриття кримінального провадження, оскільки в діях ОСОБА_2 відсутній такий склад злочину як шахрайство. 11.11.2019 року позивач звертався до відповідача з письмовою претензією про повернення йому коштів, але ОСОБА_2 кошти не повернула. Вважає, що оскільки відповідач не виконала своїх зобов`язань стосовно приведення правовстановлюючих документів на право продажу частини житлового будинку у відповідність до закону, позивач має право на повернення завдатку у подвійному розмірі, а саме 600 доларів США. Просить позов задоволити.

15.01.2020 року відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що ОСОБА_3 є її хорошим знайомим і тому він попросив її допомогти у продажі квартири АДРЕСА_2 , яка належить його сестрі ОСОБА_5 . Оскільки вказана квартира розташована по сусідству з квартирою її мами, яку вона щодня відвідує, вона на це погодилась, і ОСОБА_3 дав їй доручення. 12.12.2018 року вона прийшла в квартиру, щоб показати її потенційному покупцю, а саме ОСОБА_1 Коли він оглянув квартиру, подивився усі документи на квартиру, то почав цікавитись ціною квартири та запропонував 30000 доларів США. Цього ж дня, біля 16.00 год. позивач знову приїхав і дав ОСОБА_2 завдаток в розмірі 300 доларів США, як оплату майбутніх платежів за договором купівлі-продажу квартири, який повинен був бути укладений до кінця грудня 2018 року, про що ОСОБА_2 написала йому розписку. Після отримання вказаного завдатку вона передала вказані кошти ОСОБА_3 21.12.2018 року позивач дзвонив і цікавився чи всі документи готові для укладення договору, а вже 22.12.2018 року він повідомив, що передумав купляти квартиру, просив повернути йому завдаток 300 доларів США. При зустрічі, коли відповідачка повернула кошти, вона попросила позивача повернути їй розписку, проте ОСОБА_1 сів в машину і поїхав. З того моменту позивач жодного разу ні їй, ні ОСОБА_3 не телефонував. Через декілька днів відповідачку викликали до Залізничного ВП ГУНП у Л/о для дачі пояснень. 18.06.2019 року кримінальне провадження було закрите. Крім того, лише 11.11.2019 року ОСОБА_1 звернувся до неї з претензією про повернення завдатку, який вона фактично ще в грудні йому повернула. Звертає увагу суду на те, що в розписці було зазначено, що даний завдаток надається в рахунок купівлі квартири, як спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ОСОБА_3 був готовий для оформлення договору купівлі-продажу в обумовлений строк, саме позивач ухилився від виконання договору і тому повинен втратити завдаток. Просить в позові відмовити.

16.01.2020 року третя особа ОСОБА_3 надав письмові пояснення в яких зазначив, що його сестра ОСОБА_5 є власницею квартири АДРЕСА_2 . ОСОБА_5 йому повідомила, що хоче продати квартиру і надати право йому право на розпорядження її майном. Тому 18.05.2017 року вона надала йому довіреність. Так як ОСОБА_3 не мав часу займатись продажем квартири, він з сестрою погодив, що звернеться за допомогою до їхньої знайомої ОСОБА_2 . Остання погодилась слідкувати за квартирою та проводити всі переговори щодо майбутнього продажу квартири з потенційними покупцями. 12.12.2018 року ОСОБА_2 йому зателефонувала та повідомила, що показала квартиру ОСОБА_1 . Дану квартиру позивач оглядав з архітектором і запропонував оформити завдаток в розмірі 1000 доларів США. На що ОСОБА_3 погодився, але повідомив що звільниться лише після роботи. Через деякий час ОСОБА_2 знову зателефонувала та повідомила, що позивач наполягає вже оформити завдаток в розмірі 300 доларів не відвідуючи нотаріуса. ОСОБА_3 . погодився. ОСОБА_2 отримала завдаток 300 доларів США, про що написала розписку і передала ОСОБА_3 вказані кошти. В 20-их числах грудня 2018 року ОСОБА_2 повідомила, що від позивача поступають дивні дзвінки з яких вона розуміє, що він хоче відмовитись від купівлі квартири. Після чого ОСОБА_1 почав вимагати повернути йому завдаток, так як йому не вистачає грошей, щоб купити квартиру. ОСОБА_3 вирішив відразу повернути позивачу ці кошти, які передав ОСОБА_2 Відповідачка повернула кошти ОСОБА_1 про що відразу повідомила ОСОБА_3 . Вважає, що позов позивача є безпідставним, надуманим та просить суд відмовити в задоволенні позову.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, дав пояснення аналогічно наведеним в позові та просив такий задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка в судовому засіданні дала пояснення аналогічно наведеними у відзиві на позовну заяву, підтвердила, що завдаток в розмірі 300 доларів США вона повернула позивачу, а тому даний позов є безпідставним.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати без його участі, просить в задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Із змісту ст.12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

Внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору купівлі-продажу.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 маючи намір придбати частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 передав ОСОБА_2 завдаток в сумі 300 доларів США, в рахунок купівлі квартири, що підтверджується розпискою від 12.12.2018 року /а.с. 9/.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 12.09.2007 р. та відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власником квартири АДРЕСА_2 на підставі договору купівлі-продажу №3113 від 10.09.2007 р. являється ОСОБА_5 .

З метою продажу даної квартири ОСОБА_5 , яка проживає у США, м. Нью-Йорк, надала ОСОБА_3 довіреність, якою уповноважила його бути її представником, в тому числі розпоряджатися всім її майном /а.с. 11/.

ОСОБА_3 в свою чергу доручив ОСОБА_2 проводити всі необхідній дії стосовно квартири в частині будинку по АДРЕСА_1 , а саме допомагати у здійсненні продажу квартири (частини будинку), показувати на огляд та давати інформацію щодо продажу клієнтам (покупцям), давати в інформаційні джерела оголошення про продаж квартри, вести співпрацю з агентами нерухомості. Підписувати від його імені попередній договір-продажу квартири, який передбачає завдаток в рахунок продажу квартири. Проводити необхідні платежі (в тому числі комунальні), розрахунки, стосовно квартири. Замовляти довідки, здійснювати ремонти, благоустрій будинку, вести господарську діяльність та займатися землею, яка знаходиться в користуванні будинку (прилегла територія) /а.с. 15/.

Судом також встановлено, що в подальшому позивач відмовився купувати квартиру АДРЕСА_2 , так як довідався, що ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_3 не являються власниками даної квартири, про що він повідомив відповідачку та просив повернути йому завдаток у розмірі 300 доларів США.

З пояснень позивача встановлено що ОСОБА_2 відмовилась повернути йому завдаток і тому він 12.12.2018 року звернувся в Залізничний ВП ГУНП у Львівській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та ст. 190 КК України /а.с 16/.

З постанови слідчого Залізничного ВП ГУНП у Львівській області про закриття кримінального провадження від 18.06.2019 року вбачається, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 0004645 від 29.12.2018 року закрито у зв`язку із відсутністю в діях невстановленої особи складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України /а.с. 17-20/.

11.11.2019 року позивач надсилав ОСОБА_2 лист, в якому просив її повернути йому кошти в сумі 300 доларів США, неправомірно отриманих нею від нього як завдаток на купівлю квартири, на яку у неї немає жодних легальних документів /а.с. 22/., однак коштів повернуто не було.

Під час розгляду справи відповідачка ствердила, що вона повернула ОСОБА_1 завдаток в розмірі 300 доларів США, проте жодних належних доказів на підтвердження своїх заперечень нею подано не було.

Відповідно до висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 13.02.2013 у справі № 6-176цс12 внесення завдатку як способу забезпечення виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання. Якщо договору, який б за своєю формою та змістом відповідав вимогам закону, між сторонами укладено не було, а сторони лише домовилися укласти такий договір в майбутньому, передана грошова сума є авансом, який підлягає поверненню. Поверненню підлягає й аванс, отриманий за попереднім договором.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 25 вересня 2013 року у справі № 6-82цс13.

Оскільки судом встановлено, що договір купівлі-продажу квартири АДРЕСА_2 , який би за своєю формою і змістом відповідав вимогам закону, між сторонами у справі укладено не було, суд дійшов висновку, що передані ОСОБА_1 кошти ОСОБА_2 у розмірі 300 доларів США є авансом, тому підлягають поверненню.

У зв`язку із неведеним, суд дійшов всиновку, що покликання позивача на абз. 2 ч. 1 ст. 571 ЦК України як на вимогу про стягнення з відповідачки подвійного розміру завдатку у зв`язку із порушенням нею зобов`язання, так само як покликання відповідачки на ч. 1 ст. 571 ЦК України як на заперечення щодо повернення суми завдатку у зв`язку з тим,що порушення зобов`язання сталось з вини позивача, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами не було укладено договору купівлі-продажу будинку за формою, яка передбачена чинним законодавством.

Враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення частково і з відповідачки підляє стягненню завдаток в сумі, яка зазначена в розпискі, а саме 300 доларів США.

Відповідно до ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути із відповідачки на користь позивача понесені судові витрати по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 380 грн.

Керуючись ст. ст. 11, 15, 525-526, 546, 570, 610, 629, 635, ЦК України, ст. 2, 5, 12, 13, 81, 82, 89, 141, 264-265, 274, 279 ЦПК України, суд

у х в а л и в :

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) суму завдатку, що становить 300 (триста) доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 12.12.2018р. становить 8313,93 грн ( вісім тисяч триста тринадцять гривень дев`яносто три копійки).

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_4 ) судовий збір в розмірі 380 грн.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 січня 2020 року.

Суддя /підпис/ Постигач О.Б.

З оригіналом згідно

Суддя Постигач О.Б.