Справа № 234/1213/20
Провадження № 2/234/1462/20
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 грудня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області

у складі: головуючого судді Чернобай А.О.,

за участю секретаря судового засідання Максимової В.В.,

представника позивача та третьої особи Литвиненка В.І.

представника відповідача Даншина С.О.

справа № 234/1213/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Місто Банк», третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором банківського вкладу, -

ВСТАНОВИВ:

До Краматорського міського суду Донецької області звернулась ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Литвиненко В.І., з позовом до Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» про стягнення коштів за договором банківського вкладу.

В обґрунтування позову зазначила, що 09 серпня 2020 року між позивачем та відповідачем був укладений договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті з правом поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення № GB_KM/0920/UAH. Відповідно до п.1.1 Договору депозиту вкладник передає, а Банк приймає грошові кошти у сумі 38 000 грн. Відсоткова ставка за вкладом 17,5% річних, строк зберігання вкладу з 09.08.2018 року до15.04.2019 року.

На виконання умов Договору 09.08.2018 року ОСОБА_1 був зроблений вклад в сумі 38 000 грн., про що свідчить квитанція №CASH_33060.

В свою чергу Відповідач 25.10.2018 року сплатив позивачу відсотки від суми вкладу у розмірі 440 грн. та 05.12.2018 року 455 грн. Більш відсотки позивачу не сплачувались.

14.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до відповідача з заявою про розірвання договору та вимогу повернути суму депозитного вкладу, на що отримала відмову. Відповідач своїм листом від 13.12.2019 року за № 717БТ повідомив, що між ОСОБА_1 та відповідачем спірний договір не укладався так як договір був підписаний неуповноваженою особою. Та відносини сторін за договорами, укладеними за відсутністю належних повноважень чи неуповноваженими особами підлягають розгляду в судовому порядку.

Договір був підписаний батьком позивача ОСОБА_2 на її користь, позивач схвалила укладений договір шляхом внесення на депозит коштів. Зі своєї сторони відповідачем також був схвалений укладений договір, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідача та його печатка на договорі.

Позивач просила суд стягнути з відповідача суму банківського вкладу у розмірі 38 000 грн.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачка спірний договір №GB_KM/0920/UAH від 09.09.2018 року на суму 38 000 грн. не підписувала, в день укладання договору в банку була відсутня, а договір містить вочевидь підроблений підпис позивача. Відповідно за квитанцією №CASH-33649 від 27.09.2018 позивачка ОСОБА_1 гроші в касу банку не вносила. Гроші в касу АТ «Місто банк» за договором № GB_KM/0920/UAH та квитанцією № CASH-33060 від 09.08.2020 в сумі 38 000 грн. не надходили. Касові документи- заяви про видачку готівки- нібито про виплату процентів від 25.10.2018 року та від 05.12.2018 року також містить сфальшований підпис позивачки. Заява, яка направлялася відповідачу за підписом ОСОБА_1 про дострокове повернення депозиту містить підпис, який не відповідає підпису на договорі банківського вкладу.

Фактичні обставини свідчать про те, що договір №GB_KM/0920/UAH від 09.08.2020 р. та довіреність ОСОБА_1 , а також заява на переказ готівки на суму 38000 грн. не підписувала, вони містять підроблені підписи особи, яку не було ідентифіковано банком в установленому законом порядку, а надані в обґрунтування позову докази містять підроблені підписи та є неналежними та недостовірними.

Отже, договір №GB_KM/0920/UAH є нікчемним. Законодавство України не дозволяє підробку підписів осіб, яка мала місце в даному випадку, і наступне схвалення таких правочинів: замість ОСОБА_1 договір був підписаний шляхом фальшування її підпису іншою особою, про що зазначено в Позовній заяві та це є діянням, яке грубо порушує вимоги закону та нормативно-правових актів НБУ та діянням, яке містить ознаки шахрайства, що передбачено кримінальним законом України. Таке шахрайство у вигляді підробки підписів могло відбуватися за попередньою змовою групою осіб, в тому числі із залученням колишнього начальника Краматорського відділення АТ «Місто Банк», про що АТ «Місто банк» подано заяву до правоохоронних органів про вчинення злочину.

Представник відповідача просив призначити почеркознавчу експертизу з питанням, чи належить ОСОБА_1 підпис на: договорі банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті з правом поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення №GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 р. на суму 38 000 грн.; заяві на переказ готівки № CASH-33060 від 09.08.2020 року на суму 38 000 грн; заяві про видачу готівки № 3764ВИДАТ від 25.10.2018 року на 440 грн; заяві про видачу готівки № 41183ВИДАТ від 05.12.2018 року на 455 грн; заяві про видачу готівки № 3764ВИДАТ від 02.11.2018 року та довіреності на розпорядження грошовими коштами № 1 від 09.08.2018 року та зупинити провадження у цій справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в справі кримінального провадження № 0000050.

Ухвалою суду від 29.01.2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 18.11.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи відмовлено.

Ухвалою суду від 14.12.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у цій справі до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку кримінального судочинства, до набрання законної сили судовим рішенням в справі кримінального провадження № 0000050 відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача та третьої особи адвокат Литвиненко В.І. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Суду пояснив, що позивачка не заперечує, що від її імені договір банківського вкладу підписано її батьком, ОСОБА_2 , який також не заперечує факт підписання ним договору банківського вкладу від імені ОСОБА_1 на її користь. Після того, як був укладений договір банківського вкладу, ОСОБА_2 також підписав довіреність на розпорядження грошовими коштами від імені ОСОБА_1 . Коли вони звернулися до банку з метою укладення договору банківського вкладу, керівник Краматорського відділення пояснила ОСОБА_2 , що він може підписати договір та це не буде порушенням. Оскільки ОСОБА_2 є особою, яка юридично необізнана, він і підписав договір та довіреність, вважаючи, що робить це на користь ОСОБА_1 .

Представник відповідача адвокат Даншин С.О. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухав пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Як вбачається з договору банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті з правом поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року, між вкладником ОСОБА_1 та ПАТ «Місто Банк» в особі начальника Краматорського відділення AT «Місто Банк» Красніковою Ю.С. укладено Договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення, за умовами якого ОСОБА_1 передала Банку 38 000 грн. на зберігання строком з 09 серпня 2018 року по 15 квітня 2019 року під 17,5 % річних. Договір містить паспортні дані ОСОБА_1 , скріплений підписами ОСОБА_3 , яка діяла від імені Банку на підставі Довіреності № 22 від 01 лютого 2018 року і вкладника ОСОБА_1 , а також скріплений відтиском печатки Краматорського відділення Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» (а.с. 8-10).

Як вбачається зі змісту довіреності на розпорядження грошовими коштами № 1 від 09.08.2018 року за договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті «Вклад з правом поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без дострокового повернення» № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року, ОСОБА_1 цією довіреністю надає ОСОБА_2 всі повноваження на розпорядження коштами, які розміщені нею в Краматорському відділенні АТ «Місто банк», МФО 328760, на депозитному рахунку № НОМЕР_1 за Договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року у тому числі із правом внесення додаткових коштів, одержання нарахованих відсотків та зняття коштів з депозитного вкладу. В довіреності зазначені паспортні дані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які співпадають з відомостями, зазначеними у паспортах позивачки та третьої особи, а також начальником Краматорського відділення АТ «Місто Банк» Красниковою Ю.С. на довіреності засвідчено підпис ОСОБА_1 з проставленням штампу банку із зазначенням реквізитів останнього (а.с.11).

У судовому засіданні встановлено, що зазначені договір та довіреність від імені вкладника ОСОБА_1 підписано ОСОБА_2 (батьком позивачки).

У квитанції № CASH_33060 від 09.08.2018 року відображена інформація про здійснення касової операції 09.08.2018 року по внесенню ОСОБА_1 готівки у сумі 38 000 грн. на депозитний рахунок № НОМЕР_1 згідно договору № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року ( ОСОБА_1 ), квитанція скріплена підписом касира та бухгалтера Банку, а також містить відтиск штампу Банку із зазначенням реквізитів останнього ( а.с. 44).

Згідно заяви на видачу готівки № 37643ВИДАТ від 25.10.2018 року банком видано відсотки по депозитному договору № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року за період з 09.09.2017 року по 08.10.2018 року (а.с. 45)

Згідно заяви на видачу готівки № 41183ВИДАТ від 25.10.2018 року банком видано відсотки по депозитному договору № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року за період з 09.10.2018 року по 08.11.2018 року (а.с. 46)

14.11.2019 року позивачка звернулась до Краматорського відділення АТ «Місто банк» з заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та повернення суму вкладу (а.с.12).

Листом від 13.12.2019 року № 717 БТ банк повідомив позивачку про те, що відносини сторін за договорами, укладеними за відсутністю належних повноважень чи неуповноваженими особами, підлягають розгляду в судовому порядку (а.с.13).

У відзиві на позов представником банку повідомлено про те, що Банк звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення діянь, що містить ознаки кримінальних правопорушень, колишнім начальником Краматорського відділення ПАТ «Місто Банк» ОСОБА_3 .

Згідно витягу з ЄРДР від 04.01.2019 року вбачається, що 04.01.2019 року внесені відомості до ЄРДР № 0000050 по заяві ПАТ «Місто Банк» про те, що у відділенні ПАТ «Місто Банк» у м. Краматорську в період 2018 року посадові особи шляхом зловживання службовим становищем заволоділи грошовими коштами у значних розмірах, чим спричинено матеріальну шкоду ПАТ «МістоБанк». (а.с. 97)

Відповідно до ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката та іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Як передбачено пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року № 516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до пункту 2.9 глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174, яка діяла на час укладення Договору, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Пункт 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12 листопада 2003 року № 492, передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно до пункту 2.1 та пункту 2.3 глави 2 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 № 492 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) банкам забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки. Банки зобов`язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законодавством України порядку їх копій ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/осіб, які відкривають рахунки на користь третіх осіб у порядку, установленому законодавством України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та нормативно-правовим актом Національного банку з питань фінансового моніторингу. Рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації та верифікації банком. Банк під час ідентифікації та верифікації клієнта встановлює ідентифікаційні дані про цього клієнта, передбачені статтею 9 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Відповідно до частини 2 статті 1060 ЦК України та п. 3.3. Постанови НБУ № 516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У даній справі Банк не заперечував обставин з приводу підписання Договору депозиту працівником банку відповідно до її повноважень наданих довіреністю, також не ставив під сумнів обставин щодо скріплення Договору та Додаткової угоди № 1 до Договору відповідною печаткою відділення Банку. Однак стверджував про те, що договір є нікчемним, оскільки не підписаний позивачкою, а також про те, що за квитанцією № СASH-33060 від 09.08.2018 року позивачка ОСОБА_1 гроші в касу банку не вносила, гроші в касу АТ «МістоБанк» за договором № GB_KM/0920/UAH та квитанцією № СASH-33060 від 09.08.2018 не надходили.

Як роз`яснив Верховний Суд у пункті 40 своєї постанови від 10 квітня 2019 року у справі № 463/5896/14-ц, суди мають у порядку, передбаченому процесуальним законом, перевіряти доводи сторін і досліджувати докази стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, враховуючи, що недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору».

Споживач не повинен нести втрати та зазнавати якісь незручності через вади та недоліки в оформленні документів, допущені працівниками банку, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій в силу пункту 174 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року № 174.

На підтвердження укладення договорів банківського вкладу та внесення грошових коштів на депозитні рахунки суди зобов`язані приймати навіть ті квитанції, які не відповідають певним вимогам законодавства і умовам договору банківського вкладу через недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що договір банківського вкладу №GB_KM/0920/UAH від імені ОСОБА_1 підписав її батько ОСОБА_2 , однак, уповноважений працівник банку, який зобов`язаний дотримуватися вимог закону при укладанні договорів, не перевірив повноваження ОСОБА_2 на укладення даного договору, підписав даний договір та прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 38 000 грн. на виконання договору банківського вкладу.

Таким чином, вираження волі повноважного представника Банку відбулось вчиненням певних дій, складанням та підписанням письмового Договору, та суд вважає, що мало місце втілення волі у письмовому вираженні. Уповноважений представник банку, підписав договір банківського вкладу та прийняв грошові кошти у ОСОБА_1 на виконання договору банківського вкладу (депозиту).

Та стосовно обставин справи спростування презумпції правомірності не було, оскільки недійсність правочину /договору банківського вкладу/ прямо законом не встановлена, та Банк не довів тих обставин на які він посилався, щодо відсутності волевиявлення сторін на укладення Договору.

Зміст зобов`язання в наведеному Договорі викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз Договору дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до розміщення вкладником коштів на депозитному рахунку банку на визначений в договору строк із сплатою процентів за їх використання. Факт прийняття від ОСОБА_1 грошових коштів за договором банківського вкладу підтверджено квитанцією № CASH_33060 від 09.08.2018 року.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх заперечень є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Вирішення спору у даній справі не може бути покладено в залежність від недоліків в оформленні документів, допущені працівниками банку. Та обставини справи слід оцінювати в сукупності із всіма доказами, які спромоглася надати позивач за обставин, що склалися.

Вирішальним для результатів розгляду даної справи суд вважає те, що вкладник при всій обачності була позбавлена можливості гарантувати захист свого права за обставин вчинення працівником Банку дій пов`язаних з порушенням порядку укладення депозитних договорів, підробленням документів, привласненням коштів та перевищенням повноважень по операціях банківських вкладів.

З огляду на що, за встановлених обставин спір що виник не може бути врегульованим та вирішеним без врахування того, що саме на Банк покладено обов`язок з приводу дотримання законодавства при здійсненні фінансових операцій із клієнтами, та саме останній повинен відповідати за негативні наслідки від таких дій своїх працівників.

Вкладник за обставин що склалися не має практичної доступної для неї можливості для виправлення встановленого в її справі порушення інакше, як шляхом судового тлумачення та захист прав залежить від прийнятності доказів та способу, в який вони повинні оцінюватись.

Встановлені факти вказують на те, що Банк, в особі повноважного працівника отримав кошти банківського вкладу від ОСОБА_1 в розмірі визначеному Договором депозиту та повинен їх повернути в строк та в розмірі згідно положень чинного законодавства та умов Договору депозиту.

За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Особливості правовідносин за договором банківського вкладу визначено параграфом третім глави 71 ЦК України, у якому визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України).

Банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав (стаття 1061 ЦК України).

Таким чином строковий договір банківського вкладу покладає на банк обов`язок прийняти від вкладника суму коштів, нарахувати на неї проценти та повернути ці кошти з процентами зі спливом встановленого договором строку.

Закінчення строку дії договору банківського вкладу не звільняє банк від обов`язку повернути (видати) кошти вкладникові.

Згідно зі статтею 1070 цього Кодексу за користування грошовими коштами, що знаходяться на рахунку клієнта, банк сплачує проценти, сума яких зараховується на рахунок, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка або законом. Сума процентів зараховується на рахунок клієнта у строки, встановлені договором, а якщо такі строки не встановлені договором, - зі спливом кожного кварталу. Проценти, передбачені частиною першою цієї статті, сплачуються банком у розмірі, встановленому договором, а якщо відповідні умови не встановлені договором, - у розмірі, що звичайно сплачується банком за вкладом на вимогу.

Так, в судовому засіданні встановлено, що згідно заяви на видачу готівки № 37643ВИДАТ від 25.10.2018 року банком видано відсотки по депозитному договору № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року за період з 09.09.2017 року по 08.10.2018 року (а.с. 45) та згідно заяви на видачу готівки № 41183ВИДАТ від 25.10.2018 року банком видано відсотки по депозитному договору № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року за період з 09.10.2018 року по 08.11.2018 року (а.с. 46)

Враховуючи викладене, суд не бере до уваги доводи представника відповідача стосовно того, що грошові кошти у розмірі 38000 грн не надходили до каси, оскільки на виконання умов договору № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року відповідачем позивачу сплачувалися відсотки.

Відповідно до положень статей 526, 530, 598, 599 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, установлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Правові наслідки неналежного виконання банком операцій за рахунком клієнта визначено статтею 1073 цього Кодексу.

Невиконання або неналежне виконання зобов`язань банку за договором банківського рахунка, зокрема відмова виконати розпорядження клієнта з видачі йому відповідних сум з рахунка, має наслідком настання відповідальності банку, встановленої договором або законом.

Суд не бере до уваги копію заяви на видачу готівки № 37643 ВИДАТ від 02.11.2018 року, згідно якої позивачу було видано готівку по депозитному договору № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року у розмірі 100 000 грн. (а.с. 47), оскільки сума виданих грошових коштів не співпадає з сумою внесеного депозиту. Крім того, відсотки за користування депозитом у розмірі 455 грн. сплачувалися позивачу 05.12.2018 року, що підтверджується заявою про видачу готівки № 41183 ВИДАТ від 05.12.2018 року. Представник відповідача у судовому засіданні так і не зміг пояснити, що це за квитанція на суму 100 000 грн. та чому банк після видачи суму, яка перевищує суму депозиту, сплачував в грудні 2018 року відсотки за користування депозитом по договору № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року. Крім того, суду не надано оригіналу даної квитанції. Представник позивача категорично заперечував проти отримання позивачем грошових коштів у розмірі 100 000 грн. Належних та допустимих доказів щодо повернення суми депозиту за договором № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року суду не надано.

Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума вкладу за договором банківського вкладу № GB_KM/0920/UAH від 09.08.2018 року у сумі 38 000 грн.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 12-13, 76 -79, 81,82,89, 141, 259, 263-265, 268, 279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Місто Банк», третя особа ОСОБА_2 про захист прав споживачів та стягнення коштів за договором банківського вкладу задовольнити повністю.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» на користь ОСОБА_1 суму вкладу у розмірі 38 000 (тридцять вісім тисяч) грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» в доход держави судовий збір у сумі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького Апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Позивач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи: АДРЕСА_1 .

Відповідач Публічне акціонерне товариство «Місто Банк», , юридична адреса м. Одеса, вул. Фонтанська дорога, 11.

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання як внутрішньо переміщеної особи АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення суду виготовлений 16.12.2020 року.

Суддя:

Рішення ухвалене і надруковане в нарадчій кімнаті в єдиному екземплярі.

Суддя: