Номер справи 623/4466/19
Номер провадження 2/623/174/2020
РІШЕННЯ

іменем України

29 січня 2020 року місто Ізюм

Ізюмський міськрайонний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Герцова О.М.

за участю секретаря судового засідання Рзаєвої І.С.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Левківської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом,-

встановив:

Стислий виклад позиції заявника.

ОСОБА_1 подала до суду заяву про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування заяви заявник посилається на те, що після смерті матері залишилася спадщина, яку вона належно не оформила, оскільки був втрачений оригінал правовстановлюючого документа, та не були підтверджені родинні зв`язки між спадкоємцем та спадкодавцем.

Заяви чи клопотання від учасників справи.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 надали до суду заяви про розгляд справи без їх участі, просили позовні вимоги задовольнити.

Представник відповідача у справі сільський голова Ткаченко В.М. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, проти позову не заперечував.

Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 13 листопада 2019 відкрито загальне провадження у справі та призначено справу до підготовчого судового засідання. (а.с.48-49).

Перевіривши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які заявник посилається як на підставу заявлених вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам в цілому, суд доходить висновку, що заяву слід задовольнити повністю, виходячи з такого.

Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до свідоцтва про смерть серія НОМЕР_1 від 22 червня 2007 року виданого виконавчим комітетом Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Забавне Ізюмського району Харківської області.(а.с.19)

Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 виданого Левківською сільською радою підтверджено факт смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Забавне Ізюмського району Харківської області.(а.с.20).

Відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ХР №0114745 ОСОБА_5 на підставі розпорядження Ізюмської державної адміністрації від 08 грудня 1997 року за №553 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності ААП «Світанок», розміром 6,76 га.(а.с.22).

У свідоцтві про право на спадщину за законом від 20.10.2000 року, яке посвідчено державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори, вказано, що спадкоємцями майна гр.. ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 є сестра ОСОБА_3 .(а.с.30)

У свідоцтві про право на спадщину за законом від 05.02.2008 року, яке посвідчено державним нотаріусом Ізюмської державної нотаріальної контори Живолуп І.В., вказано, що спадкоємцем майна гр.. ОСОБА_6 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 є її донька ОСОБА_1 .(а.с.40)

Начальником архівного відділу Коник Л.М. від 26.09.2019 року видано архівну довідку щодо господарства ОСОБА_7 , 1886 року народження - голови домогосподарства, в розділі 1 «Список членів сім`ї» станом на 01.01.1955, 01.01.1956, 01.01.1957 року зазначені: ОСОБА_5 ,1915 року народження, Рябика( до реєстрації шлюбу ОСОБА_8 а.с.27-28 ОСОБА_9 , 1922 року народження (а.с.32).

Завідувачем Ізюмської держнотконтори Зелінською Т.І. від 02.10.2019 року за вих..№2422/02-17 року було повідомлено позивача у справі ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом на право на земельну частку(пай), оскільки оригінал правовстановлюючого документу на право на земельну ділянку (пай) не зареєстрований у встановленому законодавством порядку.(а.с.38).

В.о. завідувача Ізюмської держнотконтори Живолуп І.В. від 22.08.2019 року за вих..№2166/02-17 року було повідомлено позивача у справі ОСОБА_1 про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за законом так як у неї відсутнє підтвердження родинних стосунків з померлим.(а.с.39).

Зміст правовідносин.

Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючих документах прізвищ померлих ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , що ставить під сумнів належність правовстановлюючого документа та родинні зв`язки, у зв`язку з чим заявниця позбавлена можливості оформити спадщину після смерті матері.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України.

Так, відповідно до пункту 6 частини 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії.

Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення факту, яке має юридичне значення, а саме: встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах.

Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд звертає увагу на роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995.

Так, в пункті 1 постанови звернуто увагу на те, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у пункті 7 постанови Пленуму ВСУ, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

В пункті 12 постанови Пленуму ВСУ зазначено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства.

Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статті 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до частини 1статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину.

Згідно пункту «г» ч. 1ст. 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини.

Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права, як передбачено п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, що передбачено ч. 1 ст. 1225 ЦК України.

Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав.

Набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акту на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія п. 1розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України.

Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного позивачем у справі, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення заяви.

Суд погоджується з аргументами заявниці, вважає такі обґрунтованими та підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами, які, в своїй сукупності, є достатніми.

Таким чином, суд доходить обґрунтованого переконання про наявність достатніх підстав вважати доведеність факту родинних відносин між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а також належність ОСОБА_4 правовстановлюючого документа сертифіката на право на земельну ділянку та наявні усі підстави для визнання права власності на земельну частку (пай) за позивачем ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за законом.

Встановлення даних фактів породжує для заявниці юридичні наслідки, оскільки від цього залежить наявність у неї можливості належним чином оформити спадщину, яка відкрилася після смерті її матері.

Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, суд вважає, що заяву слід задовольнити повністю.

Керуючись статтями ст. ст.1216-1218,1261,1296 ЦК України, 10, 19, 81, 89, 259, 263-265, 268, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Левківської сільської ради про встановлення факту родинних відносин та факту належності правовстановлюючого документу, про визнання права власності на земельну ділянку (пай) в порядку спадкування за законом задовольнити повністю.

Встановити факт родинних відносин, а саме що: ОСОБА_4 , 1915 року народження, померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є рідною сестрою ОСОБА_3 , 1922 року народження, померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встановити факт, що сертифікат на право на земельну частку(пай) серії ХР №0114745, відповідно книги реєстрації сертифікатів на право, на земельну частку (пай)по ААП «Світанок» Ізюмського району Харківської області за №653 від 26.01.1998 року, розміром 6,76 умовних кадастрових гектарах, без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) на ім`я « ОСОБА_5 дійсно належить « ОСОБА_4 ».

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 , право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом у розмірі 6,76 в умовних кадастрових гектарах, із земель ААП « Світанок» на території Левківської сільської ради Ізюмського району Харківської області, відповідно до сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР №0114745, зареєстрованого 26.01. 1998 року за №653, надане для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, на ім`я ОСОБА_4 , після смерті матері - ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , але за життя права на своє ім`я не оформила.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Головуючий суддя: О.М.Герцов