ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6525/20 Справа № 199/8927/19 Суддя у 1-й інстанції - Богун О. О. Суддя у 2-й інстанції - Свистунова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Свистунової О.В.,

суддів Красвітної Т.П., Єлізаренко І.А.,

за участю секретаря Гулієва М.І.о.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року

по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів та стягнення додаткових витрат на дітей,

В С Т А Н О В И Л А:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення пені за несплату аліментів та стягнення додаткових витрат на дітей.

Позовна заява, з урахуванням поданої 17.02.2020 року заяви про збільшення позовних вимог, мотивована тим, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2018 року стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 30.01.2018 року і до досягнення дитиною трьох років.

На підставі виконавчого листа по вказаному рішенню було відкрито виконавче провадження № 56912425, в ході якого у відповідача виникла заборгованість по аліментам станом на 31.09.2019 року в розмірі 24 938,45 грн.

Також, позивачка зазначала, що на виконанні в Амур-Нижньодніпровському відділі державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) також перебуває ще одне виконавче провадження № 55853200, яке було відкрите на підставі судового наказу, виданого Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська, за яким з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягуються аліменти в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 31.01.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, проте відповідач аліменти не сплачує, внаслідок чого утворилась заборгованість станом на 03.02.2020 року в розмірі 10 326,89 грн.

Крім того, позивачка зазначала, що відповідач не приймає участі в додаткових витратах на дітей, які складаються із: відвідування донькою уроків з плавання в басейні 1 500,00 грн; придбання смартфону для доньки 2 482,50 грн; придбання велосипеду для доньки 3 600,00 грн; придбання велосипеду для сина 862,50 грн; лікування доньки зубів у стоматолога 2 675,00 грн.

Вважала, що 50 % вказаних додаткових витрат на дітей повинен нести відповідач.

Ураховуючи викладене, збільшивши позовні вимоги, позивачка просила суд стягнути з відповідача на свою користь: неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 24 938,45 грн за виконавчим провадженням № 56912425; неустойку (пеню) за несплату аліментів в розмірі 4 441,35 грн за виконавчим провадженням № 55853200; додаткові витрати, понесені нею на дітей в розмірі 11 770,00 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13.04.2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за виконавчим провадженням № 55853200 в розмірі 4 441,35 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені додаткові витрати в розмірі 4 175,00 грн, пов`язані з навчанням та лікуванням дитини ОСОБА_4 .

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить вказане рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи та висновки суду не відповідають встановленим обставинам.

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи подано не було.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положенням частини другої статті 374 ЦПК України підставами апеляційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку суд переглядає справу за наявними і ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції установлено, що відповідач є батьком двох дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.3,4 т.1).

19 лютого 2018 Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська було видано судовий наказ № 199/6371/18 2-н/199/62/18 про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 31.01.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, який було пред`явлено до виконання.

На підставі зазначеного судового наказу, Амур-Нижньодніпровським відділом державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області відкрито виконавче провадження № 55853200.

Згідно з розрахунком заборгованості зі сплати аліментів Амур-Нижньодніпровського державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за виконавчим провадженням № 55853200, станом на 01.02.2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 10 326,89 грн (а.с.44 т.1).

Відповідно до розрахунку позивачки, сума пені по несплаті відповідачем аліментів становить 4 441,35 грн.

Також судом установлено, що рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2018 року стягнуто з відповідача на користь позивачки аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 30.01.2018 року і до досягнення дитиною трьох років.

На підставі зазначено рішення суду, 26.07.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська видано виконавчий лист № 199/638/18 2/199/1156/18, який було пред`явлено до виконання та відкрито виконавче провадження № 56912425.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідача на користь позивачки неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей за виконавчим провадженням № 55853200 в розмірі 4 441,35 грн та додаткових витрат в розмірі 4 175,00 грн, суд першої інстанції виходив з їх обґрунтованості та доведеності, прийшовши до висновку, що несплата та несвоєчасна сплата аліментів відповідачем, які він був зобов`язаний платити згідно судового наказу на користь позивачки на утримання дітей, мала місце з вини відповідача. Також суд вважав, що витрати на придбання смартфону для доньки, придбання велосипедів для доньки та сина, не відносяться до складу додаткових витрат, оскільки відсутні особливі обставини, з якими законодавець пов`язує участь батьків у додаткових витратах.

Відмовляючи у задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивачки неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за виконавчим провадженням № 56912425, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності, прийшовши до висновку, що виконавчий лист № 199/638/18 2/199/1156/18 було видано 26.07.2018 року, тобто після видачі Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська судового наказу № 199/6371/18 2-н/199/62/18, за яким стягуються з відповідача на користь позивачки аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до подвійного стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки на утримання однієї і тієї ж дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Згідно із частинами першою-третьою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України Про виконавче провадження, максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України Про виконавче провадження.

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02.11.2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16.03.2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03.02.2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16.03.2016 року у справі № 6-300цс16 та дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 %. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Доводи апеляційної скарги щодо невірного розрахунку, здійсненого судом першої інстанції, заборгованості по сплаті аліментів (пені), колегія суддів не приймає до уваги, виходячи з наступного.

Колегія суддів виходить із встановлених судом обставин і перевіряє застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права на час ухвалення судового рішення з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду про застосування норм права у постанові від 03.04.2019 року у справі № 333/6020/16.

Як убачається з матеріалів справи, відповідно до розрахунку заборгованості зі сплати аліментів Амур-Нижньодніпровського державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) за виконавчим провадженням № 55853200, станом на 01.02.2020 року за період з листопада 2019 року по січень 2020 року відповідач має заборгованість в розмірі 10 326,89 грн (а.с.44 т.1).

Період прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів колегія суддів бере зазначений позивачкою на час подання заяви про збільшення позовних вимог, у межах заявлених позовних вимог, а саме за період з листопада 2019 року по січень 2020 року (а.с.39 т.1).

Місяць/рікСума аліментів, яка підлягає стягненню, грнСплачено боржником, грнЗаборгованість станом на 30 число поточного місяця, грн Період за який нараховується пеня (дні), з 1-го дня наступного місяця після простроченого місяця Сума пені, грн
Листопад 20193364,6703364,6775 днів2523,50
Грудень 20193364,6703364,6744 дні1480,45
Січень 20203364,6703364,6713 днів437,40

Розмір пені станом на 14.02.2020 року становить 4 441,35 грн.

Виходячи із наявних доказів у справі та довідок-розрахунків, наданих державним виконавцем, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що неустойка (пеня) зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 55853200 становить 4 441,35 грн та наведений судом розрахунок заборгованості по сплаті аліментів є обґрунтованим.

Крім того, судом апеляційної інстанції було витребувано матеріали виконавчих проваджень та установлено, що в провадженні Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) перебуває: виконавче провадження № 56912425 з примусового виконання виконавчого листа № 199/638/18 2/199/1156/18, виданого 26.07.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 30.01.2018 року і до досягнення дитиною трьох років; виконавче провадження № 55853200 з примусового виконання судового наказу № 199/6371/18 2-н/199/62/18, виданого 19.02.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 31.01.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття, який було пред`явлено до виконання.

Постановою державного виконавця Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області від 21.02.2018 року було відкрито виконавче провадження № 55853200 з примусового виконання судового наказу, виданого 19.02.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська був пред`явлений до примусового виконання про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи стягнення з 31.01.2018 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.186 т.1).

Також, державним виконавцем Амур-Нижньодніпровського відділу державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області здійснювались виконавчі дії за виконавчим провадженням № 56912425 з примусового виконання виконавчого листа № 199/638/18 2/199/1156/18, виданого 26.07.2018 року Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 30.01.2018 року і до досягнення дитиною трьох років.

Так, згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 56912425, заборгованість по аліментам станом на 31.08.2019 року становить 24 938,45 грн (а.с.130 т.1).

На запит апеляційного суду надійшли матеріали № 199/6371/18, провадження № 2-н/199/62/18 за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів в розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; а також матеріали цивільної справи № 199/638/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років.

Апеляційним судом досліджено та з матеріалів цивільної справи № 199/638/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років убачається, що заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2018 року позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи стягнення з 30.01.2018 року і до досягнення дитиною трьох років (а.с.34 цив. справи № 199/638/18).

26 липня 2018 року позивачка ОСОБА_1 отримала оригінал виконавчого листа, який був пред`явлений нею до примусового виконання (а.с.37 цив. справи № 199/638/18).

В подальшому, 19.05.2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про виправлення описки в заочному рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2018 року.

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 25.05.2020 року виправлено описку в заочному рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2018 року та викладено абзац другий резолютивної частини заочного суду від 22.06.2018 року в наступній редакції: «Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ІНН: НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно на утримання дружини, починаючи стягнення з 30.01.2018 року до досягнення дитиною трьох років.» (а.с.45 цив. справи № 199/638/18).

Отже, у виконавчому листі № 199/638/18 2/199/1156/18, який був пред`явлений до примусового виконання було помилково зазначено, що аліменти стягуються на утримання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у той час як аліменти повинні стягуватися на утримання дружини.

Також, всі виконавчі дії за виконавчим провадженням № 56912425 здійснювалися державним виконавцем без урахування постановленої Амур-Нижньодніпровським районним судом м. Дніпропетровська ухвали від 25.05.2020 року про виправлення описки в заочному рішенні Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2018 року.

Разом з тим, на вимогу апеляційного суду позивачкою було надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів за виконавчим провадженням № 56912425 та згідно якого державним виконавцем, з урахуванням виправленої описки, зазначено, що аліменти стягуються саме на утримання дружини.

Також, згідно вказаного розрахунку, заборгованість по аліментам станом на 01.06.2020 року відсутня, що не заперечувалось сторонами в ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що розглядаючи справу саме в межах заявлених позовних вимог, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дітей саме за виконавчим провадженням № 55853200, у той час як виконавче провадження № 56912425 стосується стягнення аліментів на утримання дружини, вимог про стягнення пені за несплату аліментів на утримання дружини позивачка ОСОБА_1 у даній справі не заявляла, проте вона не позбавлена права пред`явити такі вимог в установленому законом порядку.

Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених позовних нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Щодо стягнення додаткових витрат, понесених позивачкою на дітей, які складаються із: придбання смартфону для доньки 2 482,50 грн; придбання велосипеду для доньки 3 600,00 грн; придбання велосипеду для сина 862,50 грн, колегія суддів виходить з наступного.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково.

Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі.

Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13.09.2017 року у справі № 6-1489цс17.

Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду від 12.03.2020 року у справі № 520/12681/17.

Встановивши, що придбання смартфону для доньки та велосипедів для дітей не може вважатися додатковими витратами на дитину, що викликані особливими обставинами, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність позивачкою позовних вимог в цій частині та відсутність правових підстав для їх задоволення.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, та стосуються переоцінки доказів, що знаходиться поза межами повноважень суду апеляційної інстанції.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та давши їм правову оцінку, суд першої інстанції ухвалив рішення, що відповідає вимогам закону. Висновки суду достатньо обґрунтовані і підтверджені наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Згідно з статтею 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи викладене, колегія суддів проходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 259,268,374,375,381,382,383,384 ЦПК України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду з дня складання повного судового рішення.

Головуючий О.В. Свистунова

Судді: Т.П. Красвітна

І.А. Єлізаренко