Справа № 369/1961/20
Провадження № 2/369/2532/20
30.11.2020 року Києво-Святошинський районний суд Київської області в складі:
головуючої судді Дубас Т.В.,
за участі секретаря Мазурик Д.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -
11 лютого 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом.
Свої вимоги мотивувала тим, що квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 103,7 кв.м., належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2003 року за реєстровим номером 1-3072.
На вищевказаній житловій площі зареєстрований син позивача - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачі, а саме: сестра позивача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та дочки відповідача - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідачі зареєстровані у даному будинку позивача з 08 червня 1993 року.
За словами ОСОБА_1 реєстрація місця проживання відповідачам у будинку за адресою: АДРЕСА_2 була необхідна для підготовки необхідних їм документів для виїзду в Російську Федерацію на постійне місце проживання. Тож враховуючи їх прохання позивач ОСОБА_1 погодилась зареєструвати відповідачів у своєму будинку, проте відповідачі з 08 червня 1993 року за адресою: АДРЕСА_2 ніколи не проживали.
Також ОСОБА_1 у своїй позовній заяві відзначає, що отримала від відповідачів усні гарантії того, що вони будуть зареєстровані строком на один рік, після чого добровільно знімуться з реєстрації та зареєструються в іншому місці, але відповідачі цього не зробили.
За словами ОСОБА_1 на даний час у будинку фактично проживають позивач та її син. Відповідачі ніколи не проживали у вище згаданому будинку, комунальні платежі не сплачували, в утриманні житла участі не брали, їх особисті речі відсутні, кореспонденцію за даною адресою не отримують .
Факт відсутності за місцем реєстрації відповідачів понад один рік, без поважних причин, позивач підтверджує 3 актами обстеження побутових умов сім`ї, складеними депутатом Шпитьківської сільської ради Кутковського Г.М. та свідченнями свідків: ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 .
ОСОБА_1 стверджує, що місцем перебування відповідачів є Російська Федерація, куди вони виїхали на постійне місце проживання та отримали відповідне громадянство.
У з в`язку з тривалою, понад двадцять п`ять років, без поважних причин, відсутністю за місцем реєстрації та у зв`язку з тим, що у позивача виникають труднощі при розпорядженні належним їй майном та оплаті комунальних послуг, позивач просила визнати ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_2 .
У судове засідання позивач не з`явилася. Про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися. Про день, час та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі.
У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України.
У відповідності до ч. 5ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що будинок за адресою: АДРЕСА_2 , належить позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 18.12.2003 року за реєстровим номером 1-3072.
У вищевказаному будинку зареєстровані син позивача ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідачі, а саме: сестра позивача - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_5 та дочки відповідача - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 зареєстровані у будинку позивача за адресою: АДРЕСА_2 з 08.06.1993 року, проте більше двадцяти п`яти років за даною адресою не проживають, комунальні платежі не сплачують, в утриманні житла участі не беруть, їх особисті речі у будинку відсутні, кореспонденцію за даною адресою не отримують.
Факт відсутності відповідачів за місцем реєстрації підтверджується 3 актами обстеження побутових умов сім`ї, складеними депутатом Шпитьківської сільської ради Кутковського Г.М. від 01 вересня 2019 року, 11 листопада 2019 року, 27 січня 2019 та свідченнями свідків: ОСОБА_5 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 та ОСОБА_6 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Стаття 391 ЦК України передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Так, згідно зі ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.
Відповідно до ч.1ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України(далі -ЦПК України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно п. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням. В силу наведеної норми позивач повинен звертатися до органу реєстрації з вимогою про зняття з реєстрації місця проживання відповідача, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі втратили право користування жилим приміщенням, добровільно залишивши жиле приміщення і без поважних причин в ньому не проживаючи більше року, що відповідно до вимог ст. 405 ЦК України дає суду підстави визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням в будинку.
Керуючись 29, 391, 405 ЦК України, ст.ст.12,81,263-265,280-281 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_3 такими, що втратили право користування будинком за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, до Київського апеляційного суду або через Києво-Святошинський районний суд Київської області.
Суддя: Дубас Т.В.