Справа № 353/877/19
Провадження № 2/353/24/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 рокум.Тлумач

Тлумацький районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючого - судді Лущак Н.І.,

з участю секретаря судового засідання - Гуцуляк Г.Я.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в м. Тлумачі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області про визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з позовною заявою, в якій просив визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовувала тим, що її прадіду ОСОБА_2 та прабабі ОСОБА_3 на праві власності належало по 1/2 частці житлового будинку та приналежних до нього господарських будівель і споруд за вищевказаною адресою.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (вступила в управління спадковим майном чоловіка, але юридично не оформила своїх спадкових прав). Після смерті прабаби ОСОБА_3 відкрилася спадщина на все належне їй на день смерті майно, яке вона за життя заповіла позивачу. Позивач прийняла спадщину за заповітом після смерті прабаби, так як на на час її відкриття була зареєстрована та проживала разом зі спадкодавцем і бажає оформити спадщину на дане спадкове майно на своє ім`я в порядку спадкування за заповітом. Однак в нотаріальному порядку їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки оскільки відсутній правовстановлюючий документ на спадкове домоволодіння.

У зв`язку з вищевказаним, позивач просив суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті прабаби ОСОБА_3 , яка в свою чергу успадкувала 1/2 частину вказаного домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак у позовній заяві просила розгляд справи провести у її відсутності.

Представник відповідача - Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області в судове засідання не з`явився, однак на електронну адресу надіслав заяву, в якій вказав, що позов визнає та просив справу розглядати у його відсутність.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з таких підстав:

Судом встановлено, що згідно виписки з погосподарської книги № 6 за 1986-1990 роки Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області станом на 01.06.1990 року за ОСОБА_2 , 1896 р.н., який був головою двору, та ОСОБА_3 , 1910 р.н., числився житловий будинок особовий рахунок № НОМЕР_3 по АДРЕСА_1 (а.с. 3). Згідно копії технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 10.07.2019 року житловий будинок, господарські будівлі та споруди за вказаною адресою побудовані з 1967 року по 1991 рік (а.с. 11-14).

Згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 5 від 21.08.2019 року з 10.06.1957 року ОСОБА_2 (прадід позивача) та ОСОБА_3 (прабаба) перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 54).

Відповідно до п. 3.1. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року, при вирішенні питань щодо визнання права власності на житлові будинки у порядку спадкування, записи у погосподарських книгах оцінюються у сукупності із іншими доказами.

У п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду від 22 грудня 1995 року № 20 із змінами «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» зазначено, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Отже, ОСОБА_2 (прадід позивача) та ОСОБА_3 (прабаба позивача) належало майно господарського двору, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією повторного свідоцтва про смерть (а.с. 6).

Згідно ст. 548 ЦК України (в редакції 1963 р.), який діяв на момент смерті спадкодавця - ОСОБА_2 , для отримання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК України (в редакції 1963 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини, вважались: факт вступу спадкоємця в управління або володіння спадковим майном чи подача спадкоємцем заяви про прийняття спадщини до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини.

ОСОБА_3 (прабаба позивача) прийняла спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 (прадід позивача), вступила в управління спадковим майном, проживали разом та вели спільне господарство, що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 550 від 01.07.2019 року (а.с. 5).

Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 57295501 від 21.08.2019 року у спадковому реєстрі інформація щодо заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_2 (прадід позивача), який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відсутня (а.с. 55).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 (прабаба позивача) померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть (а.с. 7). Ще за життя вона посвідчила заповіт, яким все належне їй майно: житловий будинок, стайню, стодолу, комору, приватизовану земельну ділянку, земельний пай, що знаходиться в с. Грушка Тлумацького району Івано-Франківської області, і буде їй належати на день її смерті заповіла ОСОБА_1 (позивач), що підтверджується копією заповіту від 07.11.2002 року (а.с. 8) та витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 7795115 від 19.12.2006 року (а.с. 47 зворот).

Позивач ОСОБА_1 17.09.2011 року уклала шлюб з ОСОБА_6 та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « ОСОБА_1 », що підтверджується копією повторного свідоцтва про шлюб (а.с. 15).

В силу ст. 1268 ЦК України (в редакції 2003 р.), спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або її не прийняти. Відповідно до ст.ст. 1268, 1269 ЦК України (в редакції 2003 р.), діями, які свідчать про прийняття спадщини вважається: постійне проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подача спадкоємцем у шестимісячний термін заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори.

ОСОБА_1 (позивач) прийняла спадщину за заповітом після смерті прабаби ОСОБА_3 , оскільки постійно проживала та була зареєстрована разом із нею на час відкриття спадщини, що підтверджується довідкою Грушківської сільської ради Тлумацького району Івано-Франківської області № 548 від 01.07.2019 року (а.с. 4).

Дані обставини підтверджуються копією спадкової справи № 141/2019 від 01.07.2019 року, заведеної приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. після смерті ОСОБА_3 , з якої вбачається, що ОСОБА_1 (позивач) є єдиним спадкоємцем в порядку спадкування за заповітом після смерті прабаби ОСОБА_3 , яка бажає прийняти та прийняла спадщину (а.с. 44-57).

Отже, на момент звернення до суду позивач правомірно претендує на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті прабаби ОСОБА_3 , яка в свою чергу успадкувала 1/2 частину цього ж домоволодіння в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 .

Позивачу ОСОБА_1 в нотаріальному порядку відмовлено в оформленні спадщини на житловий будинок з господарськими буділями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 , оскільки відсутній правовстановлюючий документ, який би посвідчував право власності на спадкове домоволодіння, що підтверджується постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, виданою приватним нотаріусом Тлумацького районного нотаріального округу Дузінкевич С.М. № 700/02-31 від 21.08.2019 року (а.с. 9).

Зазначені обставини перешкоджають позивачу належним чином оформити право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки таке становище має місце по даній справі, суд вважає встановленими обставини, викладені позивачкою в позовній заяві на обгрунтування своїх вимог.

У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

За встановлених судом обставин, позов слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При такому вирішенні позову, враховуючи те, що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 814,43 грн.

На підставі ст.ст. 548, 549, 553 ЦК України (в редакції 1963 р.), ст.ст. 316-319, 391, 392, 1216 - 1222, 1268 ЦК України, керуючись ст. ст. 13, 82, 142, 206, 247, 263-265, 268, 273, 354-355 ЦПК України (в редакції 2003 р.), п. 9 ч. 1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованою по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті прабаби ОСОБА_3 .

Повернути з державного бюджету позивачу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованій по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , сплачений нею по квитанції № ПН1120506 від 11.09.2019 року судовий збір в розмірі 50 відсотків, а саме в сумі 814 (Вісімсот чотирнадцять) гривень 43 копійки.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду. Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГоловуючийН. І. Лущак