Провадження № 2-ві/522/3/20
УХВАЛА

27 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі головуючого судді Домусчі Л.В.,

за участі секретаря судового засідання Вадуцкої В.І.,

розглянувши у судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 адвоката Найди Дмитра Івановича про відвід головуючого судді Бондаря В.Я. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Марченко Олександри Михайлівни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Сосніної Ганни Валеріївни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про приведення об`єкту в первісний стан, скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні судді Приморського районного суду м. Одеси Бондаря В.Я. перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Марченко Олександри Михайлівни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Сосніної Ганни Валеріївни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про приведення об`єкту в первісний стан, скасування державної реєстрації права власності.

Представник ОСОБА_1 адвокат Найда Д.І. 23.01.2020 року подав до суду заяву про відвід судді Бондаря В.Я., яка мотивована тим, що суддею прийнято ухвалу про залишення позовної заяви без руху у зв`язку з невиконанням п.8 ч.3 ст. 175 ЦПК України, втім позивачем виконано було такі вимоги. Ухвалою про повернення заяви про забезпечення позову суд, на думку представника позивача, вдався до тлумачення викладених позивачем пропозиції зустрічного забезпечення та повернув заяву, у зв`язку з відсутністю пропозиції про застосування зустрічного забезпечення. Крім того, позивач вказує, що у судовому засіданні 27.11.2019 року суддя Бондар В.Я, висловив свою думку щодо неможливості задоволення позовних вимог у зв`язку з обранням начебто неналежного способу захисту, що також надає підстави сумніватися у неупередженості та об`єктивності головуючого судді.

Ухвалою суду від 23.01.2020 року заяву представника ОСОБА_1 адвоката Найда Дмитра Івановича про відвід судді Приморського районного суду місті Одеси Бондаря Вячеслава Яковича від 23 січня 2020 року залишено без задоволення. Заяву про відвід передано до канцелярії Приморського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч. 1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я.

У порядку авторозподілу заява про відвід головуючого судді надійшла до провадження судді Домусчі Л.В. 27.01.2020 року.

Пунктами сьомим та восьмим статті 40 ЦПК визначено, що питання про відвід судді має бути розглянуто не пізніше двох днів з дня надходження заяви, без повідомлення учасників справи.

Ознайомившись із заявою представника ОСОБА_1 адвоката Найди Дмитра Івановича про відвід головуючого судді Бондаря В.Я., суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч.1 ст.36 ЦПК суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Також, підставами відводу (самовідводу) законодавець визначив недопустимість повторної участі судді в розгляді справи (ст.37 ЦПК), та неможливість входження до складу суду осіб, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя (п.3 ст.46 ЦПК).

За умовами ч.3 ч.4 ст.39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим, а заявник зобов`язаний надати докази упередженості судді у випадку наявності обставин, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді (ч.5 ст.36 ЦПК України).

Частина 1 статті 6 Конвенції містить вимоги щодо неупередженості суду. Так, Європейський суд з прав людини розрізняє чи в конкретній справі існує яке-небудь переконання або особиста зацікавленість даного судді та вимоги, чи суддя забезпечує достатню гарантію, щоб виключити підозру в цьому. Крім того, згідно принципу, який є стабільним, суд має бути неупередженим і безстороннім.

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" ("De. Belgium"), від 26 жовтня 1984 року, п.26).

Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві (рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" та рішення у справі "Кастілло Альгар проти Іспанії", від 28 жовтня 1998 року, п.45).

У справі "П`єрсак проти Бельгії" Європейський суд з прав людини висловив позицію, згідно з якою, незважаючи на той факт, що безсторонність зазвичай означає відсутність упередженості, або, навпаки, її наявність може бути перевірено різноманітними способами провів розмежування між суб`єктивним підходом, який відображає особисте переконання громадянина у конкретній справі, та об`єктивним підходом, який визначає, чи були достатні гарантії, щоб виключити будь-які сумніви з цього приводу. Таким чином, на основі вищезазначеного, слід зробити висновок, що при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі "Хаушильд проти Данії" зазначається, що Європейському суду з прав людини не потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного.

Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, але якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу достатньо заяви сторони про сумнів в об`єктивному розгляді справи.

На думку заявника суддя упереджений, у зв`язку з тим, що залишив позов без руху та повернув заяву про забезпечення позову, втім залишення позовної заяви без руху, так як і повернення заяви про забезпечення позову, мотиви викладені у відповідній ухвалі від 23.08.2019 року, яка позивачем або його представником не оскаржувалася, (зазначене не спростовано заявником) є процесуальними рішеннями судді, які не можуть бути підставою для відводу.

Окрім того, зі змісту ухвали суду від 23.01.2019 року (с. ОСОБА_4 ) вбачається наступне. Із технічного запису підготовчого засідання 27.11.2019 року, встановлено, що головуючи суддя Бондар В.Я. вказав, що є правова позиція Верховного суду стосовно того, що скасування рішення державного реєстратора є неналежним способом захисту та Велика Палата вказала, що необхідно скасовувати запис в державному реєстрі. Тому, у вас є можливість подати заяву про зміну предмету позову. Головуючий запитав: «Потрібен Вам час для цього (подання заяви про зміну предмету позову)?» та представник позивача ОСОБА_5 вказав «Так, Ваша честь».

При цьому, згідно ч.4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Також, відповідно до п.1 ч.1 ст. 189 ЦПК України одним із завдань підготовчого провадження є остаточне визначення предмета спору а характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу.

У зв`язку з чим, відповідно до п.3 ч.2 ст. 197 ЦПК України суд у підготовчому засіданні у разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог.

Пунктом 5 ч.2 ст. 197 ЦПК України встановлено, що у підготовчому засіданні суд може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, забезпечує додержання послідовності і порядку вчинення процесуальних дій, здійснення учасниками судового процесу їх процесуальних прав і виконання ними обов`язків, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи, усуваючи із судового розгляду все, що не має істотного значення для вирішення справи.

Враховуючи наведене, твердження заявника щодо висловлювання головуючим позиції щодо результатів розгляду справи суд вважає безпідставними та такими, що не зайшли свого підтвердження.

Суд зазначає, що відвід повинен бути вмотивований - із наведенням відповідних аргументів, доказів, які підтверджують наявність підстав для відводу. Якщо він не вмотивований, це є підставою для відмови у його задоволенні.

Між тим, суд не вбачає підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Найди Дмитра Івановича та відводу головуючого судді за обставин, визначених ст.36 ЦПК України, оскільки заявником не надано жодних належних та допустимих доказів щодо упередженості головуючого судді у розгляді цивільної справи.

Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що зазначені в заяві обставини, недоведені, не викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді при вирішенні даної цивільної справи, тому приходить до висновку про необґрунтованість заяви.

На підставі викладеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви представника ОСОБА_1 адвоката Найди Дмитра Івановича про відвід головуючого судді Бондаря В.Я..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.35-40 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Найди Дмитра Івановича від 23.01.2020 року про відвід головуючого судді Бондаря В.Я. по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Марченко Олександри Михайлівни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція державної реєстрації» Сосніної Ганни Валеріївни, державного реєстратора Комунального підприємства «Агенція з державної реєстрації» Дунай Христини Богданівни про приведення об`єкту в первісний стан, скасування державної реєстрації права власності.

Повернути матеріали цивільної справи головуючому для продовження розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили із моменту її підписання суддею.

Суддя Домусчі Л.В.