ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/937/20 Номер провадження 22-ц/814/2693/20Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С. Доповідач ап. інст. Кузнєцова О. Ю.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Кузнєцової О.Ю.

суддів: Гальонкіна С.А., Хіль Л.М.

імена (найменування) сторін:

позивач: ОСОБА_1

відповідач: ОСОБА_2

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Жолонко Олександра Валерійовича

на рішення Карлівського районного суду Полтавської області, ухвалене 22 жовтня 2020 року у складі судді Попова М.С.

по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,-

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вказаним позовом та просила стягнути з ОСОБА_2 на її утримання аліменти у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

В обґрунтування позовних вимог вказувала, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі з 28 квітня 2018 року по 23 січня 2020 року та має з ним спільну доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказувала, що аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 сплачує неналежним чином, у той час як дитина має незадовільний стан здоров`я, перебуває на «Д» обліку у невролога і педіатра з діагнозом «Вестибулоатактичний синдром внаслідок ішемічного ураження ЦНС», потребує постійних обстежень у лікарів та лікування.

Зазначала, що перебуває у відпустці по догляду за дитиною, та отримує виключно щомісячну соціальну допомогу у розмірі 860 грн., що є недостатнім для нормального життя.

Вважає, що відповідач спроможний сплачувати аліменти на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку у порядку ст. 84 СК України.

Рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 22 жовтня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 22 червня 2020 року, і до досягнення дочкою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись із вказаним рішенням, його в апеляційному порядку оскаржив представник ОСОБА_2 адвокат Жолонко О.В., просив скасувати його та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі, посилаючись на порушення місцевим судом норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши доповідь судді доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судове рішення ухвалене у справі повною мірою відповідає вказаним вимогам.

Як встановлено місцевим судом та вбачається з матеріалів справи, рішенням Карлівського районного суду Полтавської області від 23 грудня 2019 року було розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який був укладений між сторонами 28 квітня 2018 року (а.с. 6).

Сторони у справі мають спільну дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 5).

Судовим наказом від 21 січня 2020 року з відповідача на користь позивачки стягнуто аліменти на утримання дочки у розмірі ј частини його доходу, починаючи з 15 жовтня 2020 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.7).

Заборгованість по сплаті аліментів станом на 01 липня 2020 року становить 9 731,97 грн. (а.с. 78).

ОСОБА_1 отримує соціальну допомогу при народженні дитини, розмір якої за період з грудня 2019 року по травень 2020 року склав 5160,00 грн. (а.с.8).

Згідно довідки виконкому Карлівської міської ради від 17 грудня 2019 року № 6170 (а.с. 12) ОСОБА_3 зареєстрована з ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_3 перебуває на «Д» обліку у невролога і педіатра з діагнозом «Вестибулоатактичний синдром внаслідок ішемічного ураження ЦНС», потребує обстеження та лікування (а.с. 9, 10, 11, 15, 16, 17, 18, 19).

Колегія суддів погоджується з висновком місцевого суду про необхідність стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання ОСОБА_1 , а також із визначеним судом розміром аліментів.

Відповідно до ч.ч. 2, 4, 6 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу.

Таким чином, ОСОБА_1 має право на утримання від ОСОБА_4 . Місцевим судом належним чином забезпечено реалізацію такого права.

Посилання апелянта на положення ст. 76 СК України та на необхідність доведення позивачем її скрутного матеріального становища є безпідставними.

Положення ст. 76 СК України не поширюються на спірні правовідносини, а ст. 84 СК гарантує дружині, з якою проживає дитина, право на утримання від батька дитини незалежно від її матеріального становища.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Стягнувши з відповідача аліменти на утримання позивача, а також визначивши аліменти у розмірі ј частки від доходу відповідача, місцевий суд виходив із принципів розумності та справедливості та належним чином виконав завдання цивільного судочинства.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Всупереч вказаним вимогам ОСОБА_2 не надав доказів, які б свідчили про те, що він не має матеріальної можливості утримувати ОСОБА_1 до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку.

Стверджуючи про те, що він є безробітним, позивач не надав доказів того, що він має статус безробітного. Копія трудової книжки з останнім записом за вересень 2013 року не може бути доказом безробіття відповідача станом на час розгляду справи судом, а також відсутності у нього доходу.

Окрім того, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги та спроможність відповідача сплачувати аліменти, посилався на те, що відповідач неофіційно працює у Польщі. На підтвердження цього позивач посилається на інформацію, надану Головним центром обробки спеціальної інформації Дежавної прикордонної служби України, згідно якої у період з вересня 2019 року по серпень 2020 року року ОСОБА_2 16 разів перетинав кордон із Польщею (а.с. 108).

Стверджуючи про своє безробіття, відповідач не надав пояснень щодо мети виїзду за межі України, а отже не спростував доводи позивача.

Наявність матеріальної спроможності зі сплати аліментів підтверджується також тим, що ОСОБА_2 16 разів перетинав кордон України та Польщі, має автомобіль, користувався послугами адвоката під час розгляду справи в суді, що потребувало від ОСОБА_2 матеріальних витрат, які він мав можливість понести.

Посилання апелянта на те, що місцевим судом зазначено про стан здоров`я ОСОБА_5 не заслуговують на увагу, оскільки місцевим судом досліджено докази на підтвердження незадовільного стану здоров`я ОСОБА_1 , проте допущено описку, яка не впливає на зміст рішення суду та результат вирішення спору.

Інших доводів, які б спростовували висновки місцевого суду або вказували на їх помилковість апелянтом наведено не було.

Виходячи з викладеного, судова колегія дійшла висновку про те, що судом першої інстанції з`ясовано всі обставини та надано їм належну правову оцінку. Порушень норм матеріального та процесуального права, які б могли призвести до зміни чи скасування рішення місцевого суду, судовою колегією не встановлено.

Керуючись ст. 367, ст. 374 ч. 1 п. 1, ст. 375, ст. 382 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - адвоката Жолонко Олександра Валерійовича залишити без задоволення.

Рішення Карлівського районного суду Полтавської області від 22 жовтня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: О.Ю. Кузнєцова

Судді С.А. Гальонкін

Л.М. Хіль