Справа № 562/160/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.01.2020 року Здолбунівський районний суд

Рівненської області

в складі: головуючого судді Шуляка А.С.

при секретарі Берун А.М.

за участю: представника позивача ОСОБА_1

представника третьої особи Гуляр М.В.

розглянувши у приміщенні Здолбунівського районного суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на стороні позивача: Орган опіки та піклування Здолбунівської РДА про збільшення розміру аліментів та позбавлення батьківських прав, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом про позбавлення ОСОБА_3 батьківських прав відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та збільшення розміру аліментів.

В обгрунтування своїх вимог позивач зазначила, що неповнолітня дитина на даний час проживає з нею, за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки батько практично з 2013 року не займається освітою дитини, не цікавиться його станом здоров`я, розумовим і фізичним розвитком. Відповідач жодного разу не навідувався до сина, коли він був у садочку, а також жодного разу не з`являвся і в школу, що також свідчить про ухилення його від виконання своїх батьківських обов`язків. Крім того, на даний час розмір аліментів, які стягнуті з відповідача не може забезпечити належне виховання та розвиток дитини, а тому просить суд збільшити розмір стягнутих аліментів на утримання дитини з 1/4 частки до 1/3 частки його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину певного віку.

В судовому засіданні представник позивача вимоги позову підтримав повністю та просить задовільнити їх.

В судове засідання відповідач будучи належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, у відповідності до вимог ч.11 ст.128 ЦПК України, не з`явився, відзив на позовну заяву відповідачем не подавався. Відповідачем подано заяви про відкладення розгляду справи.

Проте з урахуванням думки представника позивача та представника органу опіки та піклування суд приходить до висновку про можливість розгляду справи без участі відповідача, оскільки відповідач в жодне судове засідання не з`явився, а лише подав заяви про відкладення розгляду справи. Будь-яких вагомих причин з наведенням відповідних доказів про неможливість з`явитися судове відповідач не надав.

Представник органу опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області Гуляр М.В. просила задовольнити позов, підтримавши висновок органу опіки та піклування Здолбунівської РДА Рівненської області про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 .

Заслухавши представника позивача та представника органу опіки та піклування Здолбунівської районної державної адміністрації Рівненської області Гуляр М.В., дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження дитини.

Відповідно до ст.150 СК України батьки зобов`язані виховувати своїх дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний і моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона (він) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до роз`яснень викладених в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно п.16 вказаної постанови Пленуму, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З довідки ДНЗ № 5 "Усмішка" від 17 вересня 2018 року № 55 вбачається, що відповідач вихованням дитини не займався. Протягом трьох останніх років в ДНЗ не був.

Відповідно до характеристики наданої Здолбунівською ЗОШ І-ІІІ ступеня № 4 вихованням неповнолітнього ОСОБА_4 займається лише мати.

17.05.2019 року Здолбунівською районною державною адміністрацією надано висновок органу опіки та піклування № 1326/01-25/19 про доцільність позбавлення відповідача ОСОБА_3 батьківських прав стосовно неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Таким чином, суд вважає встановленим у судовому засіданні, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню своєї неповнолітньої дитини, не піклується про її здоров`я, фізичний, моральний та духовний розвиток, матеріально не утримує, тому позов про позбавлення батьківських прав є обґрунтованим та підлягає до задоволення у повному обсязі.

Щодо позовних вимог про збільшення розміру аліментів суд повідомляє наступне.

Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 21.11.2011 р. відповідач зобов`язаний сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини його заробітку щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суд за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Відповідно до ст.12 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини,на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Проте, позивачкою в обґрунтування своїх вимог про збільшення розміру аліментів не надано жодного доказу, який би свідчив про виникнення обставин наведених в ч.1 ст.192 СК України.

Всі обставини на, які вказує позивачка були враховані при ухваленні рішення про стягнення аліментів Калинівським районним судом Вінницької області від 21.11.2011р., будь-яких нових обставин нею не вказано.

На підставі ст.141 ЦПК України, з відповідача ОСОБА_3 на користь держави необхідно стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст.12, 81, 82, 258, 263, 265, 268 ЦПК України, суд, на підставі ст. 164, 165, 192 СК України -

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовільнити частково.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож. АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_1 ) батьківських прав відносно малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (прож. АДРЕСА_2 , іпн НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 769 грн. 00 коп. (прож. АДРЕСА_3 , іпн НОМЕР_2 ).

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскарженим в Рівненський апеляційний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається в Рівненський апеляційний суд через Здолбунівський районний суд Рівненської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя