Провадження № 2/686/216/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

24 січня 2020 року Хмельницький міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді - Козак О.В.,

при секретарі - Слободянюк А.Ю.,

за участю: представника позивача - ОСОБА_4. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Хмельницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, в обґрунтування якого вказала, що 01.06.2018 року між нею та відповідачем було укладено договір позики, згідно якого відповідач взяв у ОСОБА_2 в борг 800000 грн.. Кінцевий строк повернення коштів - до 01.06.2019 року. До цього часу ніяких дій від відповідача, спрямованих на повернення позики вчинено не було, а тому вона змушена звернутись до суду. З врахуванням наведеного, позивач просить позов задоволити та стягнути з відповідача грошову суму в розмірі 800000 грн. та судовий збір.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив їх задоволити, суду пояснив, що позика позивачці не повернута.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку.

Відповідно до ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності відповідача, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.06.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики, згідно якого останній отримав від ОСОБА_2 грошові кошти в сумі 800000 грн., які зобов`язався повернути в строк до 01.06.2019 року.

Факт отримання грошових коштів ОСОБА_3 підтверджується письмовою розпискою від 01.06.2018 року.

На теперішній час, незважаючи на закінчення строку повернення боргу за письмовою розпискою від 01.06.2018 року та після звернення до суду з позовом про стягнення коштів, ОСОБА_3 не повернув позивачці кошти.

Стаття 526 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) визначає, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За ст.1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Розписка, підписана відповідачем, є саме таким документом.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Як передбачено ч.1 ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 01.06.2018 року в сумі 800000грн..

Судовий збір відповідно до ст.141 ЦПК України, слід стягнути з відповідача на користь позивача в розмірі 8000 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 526, 530, 612,625,1046-1049 ЦК України, ст.ст.2,12,13,76,81,141,258,259,263-265, 280 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , жителя: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , жительки: АДРЕСА_2 ) заборгованість за договором позики від 01.06.2018 року в сумі 800000грн. та судовий збір в розмірі 8000 грн., а всього 808000грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання повного тексту рішення суду - 29.01.2020 року.

Суддя: