Справа № 604/626/20
Провадження № 2/604/363/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Сидорак Г.Б.,

за участю секретаря судового засідання Ілик Г.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел. Підволочиську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: Служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації в Тернопільській області, Орган опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації, про встановлення порядку участі баби у вихованні дитини, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася з позовом до відповідача ОСОБА_2 про встановлення наступних способів участі у вихованні внучки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : - бачитись з мололітньою дитиною та 2 рази в тиждень, включно з вихідними днями (субота та неділя місяця, які чергуватимуться) займатись вихованням внучки по місцю проживання ОСОБА_1 в с. Гнилиці Підволочиського району Тернопільської області, 24 години, за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 ; - зобов`язати ОСОБА_2 не створювати перешкод у спілкуванні та сприяти зустрічам баби з внучкою.

В судове засідання сторони не з`явилися, просили розгляд справи провести без їх участі, позивач заявлені вимоги підтримала та просила їх задовольнити, відповідача позов визнав, представники третіх осіб заявлені вимоги позивача підтримали.

Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим 20 травня 1999 року Волочиським відділом реєстрації актів громадянського стану, актовий запис №72.

13 грудня 2018 року ОСОБА_4 уклала шлюб з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 , виданим 13 грудня 2018 року Волочиським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №188. Після реєстрації шлюбу дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_5 ».

ОСОБА_6 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітньої ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим 29 березня 2019 року Волочиським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №68.

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_6 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , виданим 11 липня 2019 року виконавчим комітетом Волочиської міської ради Хмельницької області, актовий запис №166.

На теперішній час існують перешкоди в спілкуванні позивача - баби з малолітньою дитиною ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що не спростовано сторонами та визнано відповідачем.

Відповідно до ч. 8, 9, 10 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті.

Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини.

Згідно з положеннями ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до ст. 15 Закону України від 26.04.2001 року № 2402-III «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів.

Контакт з дитиною це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. 6, 27 названої Конвенції держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Крім того, положення ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою передбачено право на повагу до сімейного життя, поширюються у тому числі і на відносини між бабою, дідом та онуками, якщо між ними існують достатньо тісні зв`язки.

У рішенні Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) у справі «Kruskic v. Croatia» від 25 листопада 2014 року, п. 108). суд зазначає, що держава повинна за загальним правилом забезпечити збереження сімейного зв`язку там, де він існує. Відносини між бабою, дідом і онуками за своїм характером відрізняються від відносин між батьками і дітьми і, зокрема, вимагають меншого ступеня захисту. Право на повагу до сімейного життя баби, діда у відносинах з їхніми онуками передбачає, у першу чергу, право підтримувати звичайні стосунки з онуками, навіть якщо такий контакт зазвичай відбувається за згодою особи, яка має батьківську відповідальність (Рішення ЄСПЛ «Bogonosovy v. Russia» від 05 березня 2019 року, п. 82).

На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосується дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення.

Згідно з ч. 5, 6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок органу опіки і піклування має базуватися на достовірній інформації про усі фактичні обставини, які можуть мати істотне значення та ретельному їх з`ясуванні. Такий висновок є рекомендаційним, тому суд може постановити інше рішення, ніж пропонує орган опіки та піклування.

Відповідно до висновку №01-1012/01-01-17 від 12.10.2020 року, Орган опіки та піклування Підволочиської районної державної адміністрації вважає можливим встановити спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , шляхом побачень з малолітньою за місцем проживання ОСОБА_1 , III суботу та II, IV неділю місяця терміном 24 години. Рекомендовано ОСОБА_2 поважати права бабусі та не чинити перешкод у спілкуванні з онукою.

На думку суду, вказаний висновок органу опіки повністю відповідає інтересам дитини, в ньому враховано ставлення баби до дитини, зайнятість останньої та бажання самої дитини спілкуватись з бабою.

Тому суд, дослідивши надані сторонами докази, приходить до висновку про задоволення позову та при прийнятті рішення спирається на висновок органу опіки та піклування, оскільки вважає його таким, що не порушує права дитини з бабою на спілкування, виховання, запропонований органом опіки порядок спілкування позивачів з дитиною є об`єктивним та достатнім для забезпечення дитини спілкуванням з бабою.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса проживання: с. Гнилиці, Підволочиський район, Тернопільська область, адреса реєстрації: с. Бальківці, Волочиського району Хмельницької області) до ОСОБА_2 (адреса проживання с. Воробіївка, Підволочиського району Тернопільської області), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача служба у справах дітей Підволочиської районної державної адміністрації в Тернопільській області (юридична адреса: сел. Підволочиськ, вул. Д. Галицького, 80, Тернопільська область), про встановлення порядку участі баби у вихованні дитини, - задовольнити.

Зобов`язати ОСОБА_2 не створювати перешкод у спілкуванні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , з онукою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Встановити порядок участі баби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у вихованні дитини шляхом надання часу на спілкування, а також на побачення щотижнево з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за місцем проживання ОСОБА_1 в с. Гнилиці Підволочиського району, в першу, третю суботу та другу, четверту неділю місяця терміном 24 години, за попередньою домовленістю з ОСОБА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Підволочиський районний суд.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Сидорак Г.Б.