ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1090/20 Справа № 200/1243/18 Суддя у 1-й інстанції - Багбая Є. Д. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Макарова М.О.

суддів - Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі - Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року по справі за позовом публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Арсенал Страхування" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості в порядку регресу, -

В С Т А Н О В И Л А:

У січні 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» звернулись до суду з позовом, в якій просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача 213000,00 грн. у відшкодування збитків та 3195,00 грн. сплаченого судового збору.

На обґрунтування позову зазначено, що 15 червня 2015 року між ПрАТ «СК «Арсенал страхування» та ОСОБА_2 було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 277/14-Т/Дп/01 від 15 червня 2015 року, відповідно до якого ПрАТ «СК «Арсенал страхування» взяло на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП. 19 лютого 2016 року на перехресті вулиць Комсомольської та Червоної в м. Дніпропетровськ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 . Згідно ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення водієм ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України. 24 лютого 2016 року до ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» надійшла заява про настання страхової події від ОСОБА_2 , який є власником автомобіля «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що був пошкоджений внаслідок ДТП. Відповідно до висновку № 03021600 автотоварознавчого дослідження від 10 березня 2016 року, вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 1712175,70 грн., що перевищує страхову суму транспортного засобу і згідно з п.31.5 договору добровільного страхування, є конструктивною загибеллю транспортного засобу. Відповідно до п. 27.9 договору добровільного страхування, сума страхового відшкодування дорівнює страховій сумі за вирахуванням вартості залишків транспортного засобу та безумовної франшизи по даному ризику. Відповідно до зобов`язуючої пропозиції, залишкова вартість пошкодженого транспортного засобу становить 402000,00 грн. На підставі умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № № 277/14-Т/Дп/01 від 15 червня 2015 року розрахунку суми страхового відшкодування, страхового акту № 277/14/14-Т/Дп/01-2-1 від 01 квітня 2016 року , висновку № 03021600 автотоварознавчого дослідження від 10 березня 2016 року, зобов`язуючої пропозиції, франшизи у розмірі 35000 грн., страховиком було виплачено страхове відшкодування в розмірі 263000,00 грн., з яких 8452,50 грн. було зараховано в рахунок сплати страхового платежу. Оскільки цивільно-правова відповідальність водія автомобіля «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована ТДВ «СК «Альфа - Страхування», поліс № АІ 8536996, ПрАТ «СК «Арсенал Страхування» звернулося до вказаного страховика з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу на 50000 грн., що є лімітом відповідальності за полісом № АІ 8536996. Таким чином, розмір, збитків, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 , складає 231000 грн. (263000 грн. - 50000 грн. = 213000 грн.). Посилаючись на статті 993, 1166, 1194 ЦК України, ст. 27 Закону України «Про страхування», позивач вважає, що відповідач, як особа, що відповідальна за завдані внаслідок ДТП збитки, повинний, в порядку регресу, відшкодувати виплачене позивачем страхове відшкодування.

Заочним рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року позов задоволено та ухвалено стягнути з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» 213000,00 грн. у відшкодування витрат, а також 3195,00 грн. сплаченого судового збору, а всього 216195,00 грн..

Рішення суду мотивовано тим, що після виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», як страховик, отримало право вимоги в порядку регресу до водія транспортного засобу, який визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та керував транспортним засобом, тобто до відповідача ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким відмовити позивачу у задоволенні його позовних вимог, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду незаконне та необґрунтоване та таке, що прийняте за відсутності у судовому засіданні відповідача та без врахування його доводів та заперечень.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити чатково, з наступних підстав.

Так, судом встановлено, що 19 лютого 2016 року приблизно о 23 годині 30 хвилин на перехресті вулиць Червоної та Комсомольській в м. Дніпропетровську сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням відповідача ОСОБА_1 .

В результаті настання дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Згідно ухвали Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2016 року, що була постановлена у справі № 200/6810/16-к, провадження № 1кп-200-334-16, відповідач ОСОБА_1 був звільнений від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, на підставі ст. 46 КК України, а кримінальне провадження закрито. Цією ж ухвалою було встановлено, що винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди є відповідач ОСОБА_1 , який керував автомобілем «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та, виїжджаючи на перехрестя нерівнозначних доріг із другорядної дороги, не надав дорогу автомобілю «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі по вул. Комсомольській зліва направо за напрямком руху його автомобіля, в результаті чого допустив зіткнення з ним, чим порушив вимоги п. 16.11 Правил дорожнього руху України (а.с. 35-36).

Вина ОСОБА_1 у скоєнні ДТП повністю доведена ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2016 року при розгляді кримінального провадження за його обвинуваченням за ч.1 ст. 286 КК України.

Згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 277/14-Т/Дп/01, укладеного 15 червня 2015 року між ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» та ОСОБА_2 , позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення автомобіля марки «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , його окремих складових частин чи додаткового обладнання внаслідок ДТП (а.с. 4 -8).

Після настання страхового випадку власник пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля марки «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 24 лютого 2016 року звернувся до ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» із заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу № 277/14-Т/Дп/01 (а.с. 37 - 38).

Згідно висновку № 03021600 від 10 березня 2016 року експертного автотоварознавчого дослідження з визначення вартості матеріальної шкоди, у зв`язку з аварійними пошкодженнями, завданими автомобілю «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , від 10 березня 2016 року, вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 1712175,70 грн. (а.с. 13-33).

Згідно п. 10.1 договору добровільного страхування транспортного засобу № 277/14-Т/Дп/01 страхова сума транспортного засобу- автомобіля Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , становить 700000,00 грн.

Безумовна франшиза у разі повної загибелі транспортного засобу внаслідок настання ризику «Збитки внаслідок ДТП», згідно п.2.2 договору добровільного страхування, становить 35000,00 грн., що складає 5% від страхової суми, вказаної у розділі 10 договору.

Пунктом 31.5 договору добровільного страхування транспортного засобу № 277/14-Т/Дп/01 передбачено, що повна загибель застрахованого транспортного засобу (знищення транспортного засобу) визнається у тому випадку, коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує 70% його дійсної вартості на момент укладення договору або коли вартість відновлення пошкодженого транспортного засобу перевищує різницю між страховою сумою та вартістю залишків транспортного засобу.

Як було вказано вище, вартість ремонту пошкодженого автомобіля «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , склала 1712175,70 грн., тобто вона перевищила страхову суму транспортного засобу і згідно п. 31.5 договору добровільного страхування, була визнана конструктивною загибеллю транспортного засобу.

Згідно п. 27.8 договору добровільного страхування, сума страхового відшкодування дорівнює страховій сумі за вирахуванням вартості залишків транспортного засобу та безумовної франшизи по даному ризику.

У розрахунку страхового відшкодування (а.с. 10) зазначено, що вартість придатних залишків транспортного засобу, що була визначена шляхом вивчення попиту та пропозиції через онлайн - аукціон, становить 402000,00 грн., а сума страхового відшкодування дорівнює страховій сумі за вирахуванням вартості залишків транспортного засобу та безумовної франшизи: 700000,00 - 402000,00 - 35000,00 = 263000,00 грн.

Після визначення розміру завданої матеріальної шкоди на виконання умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № № 277/14-Т/Дп/01 від 15 червня 2015 року, з урахуванням страхового акту № 277/14/14-Т/Дп/01-2-1 від 01 квітня 2016 року (а.с. 9), розрахунку суми страхового відшкодування (а.с. 10), висновку № 03021600 автотоварознавчого дослідження від 10 березня 2016 року (а.с. 13-33), зобов`язуючої пропозиції, франшизи у розмірі 35000 грн., ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал Страхування» виплатила ОСОБА_2 страхове відшкодування в розмірі 263000,00 грн., з яких 8452,50 грн. було зараховано в рахунок сплати страхового платежу, що підтверджується платіжними дорученнями від 05 квітня 2016 року та від 06 квітня 2016 року (а.с. 11, 12).

Із довідки про дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 34) вбачається, що власником автомобіля «Mercedes Benz», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , є ОСОБА_3 , а цивільна - правова відповідальність власника вказаного транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , на момент ДТП, згідно полісу № АІ 8536996, була застрахована ТДВ «СК «Альфа Страхування».

Врахуючи наявність полісу № АІ 8536996, позивач звернувся до ТДВ «СК «Альфа Страхування» з вимогою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 50000,00 грн., що є лімітом відповідальності за зазначеним вище полісом.

Таким чином, розмір збитків позивача становить 213000 грн., виходячи із розрахунку 263000,00 грн. - 50000,00 грн. = 213000,00 грн.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд виходив з того, що після виплати страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля ОСОБА_2 ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування», як страховик, отримало право вимоги в порядку регресу до водія транспортного засобу, який визнаний винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди та керував транспортним засобом, тобто до відповідача ОСОБА_1 .

Разом з тим, судом першої інстанції неправильно визначено характер спірних правовідносин, не розмежовано поняття «регрес» та «суброгація», що призвело до помилкових висновків про правомірність відшкодування відповідачем позивачу майнової шкоди саме у порядку регресу.

Згідно зі статтями 512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом.

Таким законом, зокрема, є норми статті 993 ЦК України та статті 27 Закону України «Про страхування», відповідно до яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією.

Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди.

Натомість регрес - це право особи, яка здійснила відшкодування шкоди, заподіяної не її діями, звернутися з вимогою про повернення виплаченого до боржника, з вини якого заподіяно шкоду. Регрес характеризується тим, що правовідношення, за яким особа здійснила відшкодування, припинилося, у зв`язку з чим виникло нове правовідношення, пов`язане саме з регресною вимогою.

Суброгація допускається у договорах майнового страхування, правовою підставою її застосування є стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування». Право регресу регулюється частиною першою статті 1191 ЦК України.

Враховуючи викладене, правовідносини, які виникли між сторонами у цій справі, є суброгацією.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди в порядку суброгації.

За правилами статті 1194 ЦК України обов`язок з відшкодування шкоди особою, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, настає у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди і лише в межах різниці між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

З огляду на зазначене, якщо розмір завданої шкоди перевищує належним чином визначену страхову суму, відшкодування шкоди в обсязі такої різниці здійснюється в межах окремого деліктного зобов`язання за участі деліквента (особи, яка винна у скоєнні ДТП) та потерпілого, або іншої особи, до якої у встановленому порядку перейшло право потерпілого вимагати відшкодування завданої шкоди. У спірних правовідносинах такою особою є страховик ОСОБА_2 - ПрАТ «СК «Арсенал страхування», яке забезпечило майнові інтереси потерпілого у відносинах майнового страхування.

Таким чином, правильним є висновок суду першої інстанції, що до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке ОСОБА_2 , як страхувальник, що одержав страхове відшкодування, має до ОСОБА_1 , як особи, відповідальної за завдані збитки.

Доводи апелянта про те, що рішення суду незаконне та необґрунтоване та таке, що прийняте за відсутності у судовому засіданні відповідача та без врахування його доводів та заперечень, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки права відповідача не були порушені, останній скористався своїм правом перегляду заочного рішення судом першої інстанції, а в подальшому своїм правом на апеляційне оскарження заочного рішення, тобто не був позбавлений права на звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Обґрунтовуючи своє рішення, колегія суддів приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржуване рішення зміні в частині правового обґрунтування підстав задоволення позову.

В іншій частині рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права,тому підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року - змінити в частині правового обґрунтування підстав задоволення позову.

В решті заочне рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 01 липня 2019 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко