Провадження № 2-з/760/30/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Оксюти Т.Г.

при секретарі Горупа В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІДНИЙ КРАЙ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АСАД ДЕВЕЛОПМЕНТ» про визнання частково недійсним рішення, зафіксоване у протоколі позачергових загальних зборів учасників ТОВ «РІДНИЙ КРАЙ» від 16.07.2018 року №16/07, -

В С Т А Н О В И В:

У провадженні суду перебуває вказана цивільна справа.

Від позивача надійшла заява про забезпечення позову у якій він просить суд:

- накласти арешт на нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 ;

- заборонити суб`єктам державної реєстрації прав:державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно, нотаріусам та іншим особам, які наділенні функціями державних реєстраторів, вчиняти будь-які реєстраційні дії, в тому числі, але не виключно, державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, скасування державної рестрації речових прав та їх обтяжень на нерухоме майно, відкриття та/або закриття розділів в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також вносити до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно записи про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень, записи про скасування державної реєстрації речових прав та їх обтяжень, зміни до таких записів, щодо нежитлового приміщення АДРЕСА_1 ;

В обґрунтування заяви про забезпечення позову, позивач посилається на те, що нежитлове приміщення АДРЕСА_1 , що належало йому незаконним способом було передано у власність ТОВ «РІДНИЙ КРАЙ».

Вважає, що забезпечення позову, є необхідним та співмірним із заявленими в позовній заяві вимогами.

У разі задоволення позову, виконання рішення може бути неможливим без забезпечення позову тим способом, який просить застосувати позивач.

На підставі викладеного, просив заяву задовольнити.

Сторони в судове засідання не з`явились, оскільки не повідомлялись про час та місце розгляду справи у відповідності до вимог ч. 1 ст. 153 ЦПК України, що не є перешкодою для розгляду даної заяви.

Суд, вивчивши матеріали справи та заяви про забезпечення позову приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Тобто, однією із причин, в зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, може бути припущення особи щодо обставин, що несуть загрозу невиконання або утруднення виконання можливого рішення.

При цьому закон не вимагає надання будь-яких доказів існування можливості утруднення чи неможливості виконання рішення суду, а лише вимагає подання відповідної заяви про це у вигляді, передбаченому ч. 1 ст. 149 ЦПК України.

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести до невиконання судового рішення.

Частиною 1 ст. 150 ЦПК України визначено перелік видів забезпечення позову, зокрема, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії.

Встановлено, що предметом спору є визнання частково недійсним рішення, зафіксоване у протоколі позачергових загальних зборів учасників ТОВ «РІДНИЙ КРАЙ» від 16.07.2018 року №16/07.

Відповідно до п. 4 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6 -605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

З огляду на викладене та враховуючи предмет спору, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо вжиття заходів забезпечення позову у даній справі, т.я. невжиття заходів забезпечення позову зробить неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи предмет позову та вимоги чинного законодавства, суд вважає за необхідне вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_1 .

Водночас, суд прийшов до висновку про відмову в задоволені інших вимог, оскільки накладення арешту на нерухоме майно, повною мірою забезпечить та відповідатиме меті забезпечення позову та принципам розумності та співрозмірності, достатньою мірою гарантуватиме досягнення дієвості такого заходу забезпечення.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву позивача про забезпечення позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «РІДНИЙ КРАЙ», Товариства з обмеженою відповідальністю «АСАД ДЕВЕЛОПМЕНТ» про визнання частково недійсним рішення, зафіксоване у протоколі позачергових загальних зборів учасників ТОВ «РІДНИЙ КРАЙ» від 16.07.2018 року №16/07 - задовольнити частково.

Накласти арешт на нерухоме майно - нежитлове приміщення АДРЕСА_1

В задоволені решти вимог - відмовити.

Позивач: ОСОБА_1 , Код ІПН: НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «РІДНИЙ КРАЙ», місце знаходження: вул. Івана Миколайчука, буд. 3/1, кв. 39, м. Київ, 02152.

Третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю: Код , місце знаходження: пр. Валерія Лобановського, буд. 4А, прим. 144 м. Київ, 03037.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення до виконання ухвали суду про забезпечення позову три роки.

Суддя