ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/802/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Заставенко М.О.,

за участю секретаря судового засідання - Остапчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

05.06.2019 ОСОБА_1 звернулась в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до ОСОБА_2 з позовними вимогами про розірвання шлюбу укладеного з відповідачем 21.11.2009 та про стягнення з відповідача на її користь аліментів на утримання дитини ОСОБА_3 , 2010 р.н. в твердій грошовій сумі у розмірі 2027 грн. 00 коп., щомісячно починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Позов обґрунтований тим, що 21.11.2009 сторони зареєстрували шлюб. У шлюбі в них народилася дочка ОСОБА_3 , 2010 р.н. Протягом кількох останніх років сімейне життя поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між позивачем та відповідачем шлюбних відносин, оскільки вони мають різні погляди на шлюб, ведення спільного господарства та виховання дитини, між ними постійно виникають сварки з різних приводів, вони фактичного не ведуть спільне господарство, натомість кожен з подружжя живе своїм власним життям та інтересами, між ними відсутнє розуміння, взаємоповага та взаємодопомога. Подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім реальним інтересам, а також інтересам їхньої дитини. На цей час вона з відповідачем мешкають окремо, спільне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують, вихованням дитини займається вона окремо. Спроби примиритися, що мали місце у минулому, дійсних довготривалих результатів не дали, тому примирення між ними не можливе. За час шлюбу спільного майна ними набуто не було, майнових спорів між нею та відповідачем немає. Дитина після розірвання шлюбу буде проживати з нею. Між нею та відповідачем не досягнуто домовленості про способи виконання останнім обов`язку утримання дитини,відповідач відмовляється від будь-якого утримання їхньої дочки ОСОБА_3 . На скільки їй відомо, за останній час відповідач отримує непостійні та нерегулярні доходи. Судові витрати складається з судового збору у розмірі 768 грн. 40 коп. та 20 грн. 00 коп. на комісію банку, а всього 788 грн. 40 коп.

Ухвалою суду від 25.07.2019 відкрито провадження у справі, справу постановлено розглядати за правилами загального позовного провадження, та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 01.11.2019 підготовче провадження закрито та справа призначена до судового розгляду по суті.

17.01.2020 відповідач заявив та подав заяву про визнання позову та про розгляд справи без його участі.

20.01.2020 від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі.

Сторони в судове засідання не прибули.

Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Суд розглянув справу за відсутності сторін.

Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільно-процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі письмові докази в їх сукупності, суд вважає позов обґрунтованим з таких підстав.

21.11.2009 ОСОБА_2 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюбу.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилась донька - ОСОБА_3 .

Відповідно до положень ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

З позовної заяви та заяви відповідача вбачається, що внаслідок відсутності порозуміння та розбіжностей у поглядах на життєві і сімейні цінності сторони мешкають окремо, спільне життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують спільне господарство та не підтримують шлюбно-сімейних відносин.

Правовими підставами для задоволення позову є відповідні положення сімейного законодавства.

Так, відповідно до положень частини 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Статтею 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Сторонами не заперечувалось, що вони разом не проживають, дитина проживає разом з матір`ю, перебуває на її утриманні, згоди про утримання дитини ними не було досягнуто.

За нормою ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Частиною 1 ст. 184 СК України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, проте, згоди щодо добровільного порядку здійснення свого обов`язку між позивачем та відповідачем не досягнуто.

Згідно із ст. 18 Конвенції про захист прав дитини, суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини.

Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Враховуючи обставини, викладені у ч. 1 ст. 182 СК України, виходячи з принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини, суд приходить до висновку про те, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача на утримання малолітньої доньки має становити у твердій грошовій сумі в розмірі 2 027 грн. 00 коп., оскільки, на думку суду, саме такий розмір щомісячного грошового забезпечення з урахуванням грошового забезпечення, яке повинна надавати на утримання дитини його мати, є необхідним та достатнім для забезпечення потреб дитини, її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку.

Суд вважає, що визначений розмір аліментів у зазначеному розмірі щомісячно на дитину є достатнім, не є завищеним та не буде порушувати майнові права.

За таких обставин, суд вважає необхідним позов задовольнити.

При цьому, суд зазначає, що позивач не позбавлена права звернення до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину в разі зміни матеріального стану відповідача, зміни способу стягнення аліментів, а відповідач, в разі наявності підстав, має право звернулись до суду з позовом про зменшення розміру аліментів.

На підставі ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються від дня пред`явлення позову.

Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, позивач заявила судові витрати у розмірі 788 грн. 40 коп., відповідач визнав позов, а позивачі за подання позовів про стягнення аліментів звільнені від сплати судового збору на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судові витрати підлягають розподілу у відповідності до вимог ст. 141, 142 ЦПК України.

Керуючись статтями 133, 141, 142, 206, 259, 263, 265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 21 листопада 2009 року у Лівобережному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з Державним центром розвитку сім`ї, актовий запис № 2645, між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 - розірвати.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 2 027 грн. 00 коп. щомісячно, починаючи з 05.06.2019 і до моменту досягнення дитиною повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 788 грн. 40 коп.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянка України, ІПН: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянин України, ІПН: НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до п.п. 15.5, п.15 ч. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Заставенко М.О.