н/п 2/490/2240/2020 Справа № 490/333/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
УХВАЛА

27 січня 2020 року суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Гуденко О.А., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями та бездіяльністю органів досудового розслідування,-

В С Т А Н О В И В:

21.01.2020 року позивач звернулася до суду з даним до відповідачів про стягнення 4 500 000 грн. в якості відшкодування моральної шкоди.

22.01.2020 року матеріали справи передані на розгляд судді Гуденко О.А.

24.01.2020 року ОСОБА_1 надала суду заяву, в якій просить суд відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду справи, оскільки вона їй не довіряє. В обгрунтування посилається на те, що суддя Гуденко О.А .розглядала справу за її позовом в минулих роках без присутності в останньому засіданні відповідачки, яка покинула залу судового засідання та суддя її відпустила. Задовольнивши її позовні вимоги , суддя допустила, що після перегляду справи в суді апеляційної інстанціїї, рішення судді Гуденко О.А. було скасовано. ВВажає, що суддя не зможе віднестися до її справи об`єктивно.

Статтею 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумніви в неупередженості або об`єктивності судді.

Наведені позивачем доводи щодо відводу судді є її суб`єктивною думкою, котра не підтверджена, і не свідчить про наявність обставин, які можуть унеможливлювати ухвалення суддею об`єктивного рішення у справі.

Разом з тим, згідно ч. 1 ст. 39 ЦПК, з підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України суддя зобов`язаний заявити самовідвід.

У відповідності до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У відповідності з п. 66 Рішення ЄСПЛ (Справа «Мироненко і Мартенко проти України, заява № 4785/02») безсторонність судді за усталеною практикою Суду для цілей п. 1 ст. 6 Конвенції має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Відповідно до об`єктивного критерію, визначається серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності.

З огляду на те, що зовнішні прояви можуть мати певну важливість, ЄСПЛ у справі «De Cubber v. Belgium» зазначив, що «правосуддя має не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться». Важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти в громадськість у демократичному суспільстві («Wettstein v. Switzerland», «Castillo Algar v. Spain», «Білуха проти України»).

Отже, відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так, достатнім для відводу є обґрунтоване припущення, що суддя у силу дії певних чинників не зможе виглядати в очах незацікавлених спостерігачів безстороннім та неупередженим.

ЄСПЛ зазначає у рішеннях у справах «Делкурт проти Бельгії», «Пєрсак проти Бельгії» і «Де Куббер проти Бельгії», що будь-який суддя, стосовно неупередженості якого є обґрунтований сумнів, повинен заявити самовідвід.

Окрім того, ЄСПЛ у справі «Skrlj v. Croatia» нагадав, що будь-який служитель Феміди, щодо якого є підстави сумніватися в неупередженості, повинен усунутися від розгляду справи.

Пункт 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, які схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, наголошує, що суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього є неможливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в його неупередженості.

Враховуючи, неодноразово висловлену позивачем недовіру судді Гуденко О.А., написання ОСОБА_1 скарги на суддю Гуденко О.А. до ВРП, щоб уникнути сумніви позивача щодо неупередженості судді при розгляді даної справи, з метою забезпечення ОСОБА_1 гарантії законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи, суддя Гуденко О.А. вважає необхідним заявити собі самовідвід по справі №490/333/20.

Керуючись ст.ст.36, 38, 40, 258, 260 ЦПК України, суддя,-

У Х В А Л И В:

Задовольнити самовідвід та відвести суддю Гуденко О.А. від розгляду цивільної справи №490/333/20 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, Державної казначейської служби України про відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями та бездіяльністю органів досудового розслідування.

Передати дану справу до канцелярії суду для визначення судді в порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Гуденко О.А.