САМАРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
Справа №206/6682/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.01.2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Румянцева О.П.

при секретарі Биковій Г.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпро в порядку загального позовного провадження матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 , заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

за участю: заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника Федорця Є.Є. ,

заінтересованих осіб ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

05 грудня 2019 року адвокат Федорець Є.Є. звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська в інтересах ОСОБА_1 із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . В обґрунтування своїх вимог заявник посилається на те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до Свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 08.08.1953 року є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . В 1963 році між нею та ОСОБА_7 було укладено шлюб, після якого дівоче прізвище заявниці було змінене з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ». Згідно повторного Свідоцтва про розірвання шлюбу отриманого нею серія НОМЕР_3 від 14.04.1993 року шлюб укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було розірвано, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану населення було зроблено актовий запис №122 від 13.09.1977 року. Після розірвання шлюбу її прізвище було змінено з « ОСОБА_1 » на дівоче « ОСОБА_1 ». За час шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було набуто у спільну сумісну власність нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно Рішення народного суду Індустріального району м. Дніпропетровська від 11.07.1973 року було визначено за нею право власності на ј частину зазначеного домоволодіння в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя. Згідно Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.1974 року було здійснено поділ спільного сумісного майна подружжя між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 за ОСОБА_7 було визнано право власності на ѕ частини домоволодіння, за нею, ОСОБА_1 - на ј частину домоволодіння відповідно. Згідно цього ж Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.1974 року було виділено у користування ОСОБА_7 приміщення І-1, І-5, І-6, І-7, сарай Б та вбиральню (туалет) літ. В та паркани 1, 2, 3. Їй було виділено в користування приміщення І-3, І-2, І-1 ж житловому будинку А-1, позивача ОСОБА_7 було в свою чергу зобов`язано здійснити закладку дверних пройомів з кімнати І-3 в кімнату І-5, та І-7 та облаштувати дверні пройоми з кімнати І-5 та І-6 та дверного пройому для виходу назовні з кімнати І-5 або І-6. Рішенням Виконкому Індустріального райради депутатів трудящих №274 від 25.04.1974 року їй було дозволено будівництво прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1. 24.01.1979 року техніком МБТІ м. Дніпропетровська було складено Акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідно до якого було зміно розмір часток у праві спільної часткової власності співвласників вказаного домоволодіння наступним чином ОСОБА_7 - 48/100, їй, ОСОБА_1 - 52/100. Під час складання вказаного Акту, техніком МБТІ було припущено помилку та невірно зазначено по батькові ОСОБА_1 та замість по батькові « ОСОБА_1 » було зазначено по батькові « ОСОБА_15 ». 26.02.1979 року вони звернулись до виконкому Самарської районної ради народних депутатів зі спільною заявою про затвердження Акту ідеальних часток від 24.01.1979 року. Внаслідок розгляду вказаного звернення Виконкомом Самарської районної ради народних депутатів було прийнято рішення №233 від 11.03.1979 року «Про затвердження ату часток на домоволодіння АДРЕСА_1 (Копія рішення виконкому додається) яким було затверджено ідеальні частки згідно до Акту МБТІ та зобов`язано співвласників оформити у МБТІ правовстановлюючі документи. У вказаному рішенні виконкому також невірно було зазначено її по батькові, замість « ОСОБА_1 » було зазначено її по батькові як « ОСОБА_15 ». Далі, за її замовленням 02.06.1982 року було проведено технічну інвентаризацію вказаного житлового будинку та виготовлено технічний паспорт на житловий дім, де анкетні дані власника зазначені двічі: спочатку як ОСОБА_1 , а нижче, як ОСОБА_15 . На підставі вказаного рішення виконкому №233 від 11.03.1979 року Районним відділом комунального господарства Виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів було видано Свідоцтво про право особистої власності на житловий дім від 17.04.1989 року згідно до якого 52/100 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , належить гр. ОСОБА_1 . Дані власника (зокрема по батькові « ОСОБА_15 » замість « ОСОБА_1 ») були зазначені у Свідоцтві про право особистої власності на житловий дім у відповідності до даних, які містяться у Рішенні виконкому Самарської районної ради народних депутатів №233 від 11.03.1979 року. Тобто у вказаному Свідоцтві також невірно було зазначено її по батькові, замість по батькові « ОСОБА_1 » було зазначено по батькові « ОСОБА_15 ». Окрім неї на теперішній час у вказаному домоволодінні зареєстровані її онуки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (зареєстрований з 19.05.2005 року по теперішній час) та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (зареєстрований з 15.04.2005 року по теперішній час), які є заінтересованими особами у справі. Вона звернулась до нотаріуса з приводу оформлення заповіту на вказане нерухоме майно, та з питання приватизації земельної ділянки під вказаним домоволодінням, під час якої їй було в порядку усної консультації роз`яснено, що внаслідок помилки припущеної у правовстановлюючому документі, а саме Свідоцтві про право особистої власності на житловий дім, де її по батькові замість « ОСОБА_1 » зазначено, як « ОСОБА_15 » вона на теперішній час позбавлена права будь-яким чином розпорядитись вказаним майном та приватизувати земельну ділянку під ним. У зв`язку з вищевикладеним обставинами, а саме неточністю написання по батькові заявника у Свідоцтві про право особистої власності на житловий дім від 14.04.1989 року, виданого Самарським районним відділом комунального господарства виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів трудящих, вона не може реалізувати право на розпорядження вказаним майном, скористатись правом на приватизацію земельної ділянки під вказаним житловим будинком. Просила суд ухвалити рішення, яким встановити факт належності їй, громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу, а саме: Свідоцтва про право особистої власності на житловий дім від 17.04.1989 року, виданого Районним відділом комунального господарства Виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Дніпропетровським міжміське бюро технічної інвентаризації 14 квітня 1989 року за реєстровим №8 та записано в реєстрову книгу під №515, по батькові власника в якому в якому зазначено як « ОСОБА_15 ».

05 грудня 2019 року ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська відкрито провадження у справі (а.с.24).

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав та просив її задовольнити на підставі викладених обставин.

Заявник в судовому засіданні заяву підтримала та просила її задовольнити на підставі викладених обставин.

Заінтересовані особи ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні не заперечували проти задоволення заяви.

Вислухавши доводи учасників судового засідання та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що в 1963 році між ОСОБА_1 та ОСОБА_7 було укладено шлюб, після якого дівоче прізвище заявниці було змінене з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

Згідно повторного свідоцтва про розірвання шлюбу отриманого ОСОБА_1 серія НОМЕР_3 від 14.04.1993 року шлюб укладений між ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було розірвано, про що у книзі реєстрації актів цивільного стану населення було зроблено актовий запис №122 від 13.09.1977 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу. (а.с.8)

Після розірвання шлюбу прізвище заявниці було змінено з « ОСОБА_1 » на дівоче « ОСОБА_1 ».

За час шлюбу ОСОБА_7 та ОСОБА_1 було набуто у спільну сумісну власність нерухоме майно, а саме домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно рішення народного суду Індустріального району м. Дніпропетровська від 11.07.1973 року було визначено за ОСОБА_1 право власності на ј частину зазначеного домоволодіння в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя.

Згідно рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01.02.1974 року було виділено у користування ОСОБА_7 приміщення І-1, І-5, І-6, І-7, сарай Б та вбиральню (туалет) літ.В та паркани 1,2,3. Заявниці ОСОБА_1 було виділено в користування приміщення І-3, І-2, І-1 у житловому будинку А-1, позивача ОСОБА_7 було в свою чергу зобов`язано здійснити закладку дверних пройомів з кімнати І-3 в кімнату І-5, та І-7 та облаштувати дверні пройоми з кімнати І-5 та І-6 та дверного пройому для виходу назовні з кімнати І-5 або І-6. (а.с.11)

Рішенням Виконкому Індустріального райради депутатів трудящих № 274 від 25.04.1974 року заявниці ОСОБА_1 було дозволено будівництво прибудови до житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.11 з.б.)

24.01.1979 року техніком МБТІ м. Дніпропетровська було складено Акт ідеальних часток між співвласниками домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 згідно до якого було зміно розмір часток у праві спільної часткової власності співвласників вказаного домоволодіння наступним чином ОСОБА_7 - 48/100, ОСОБА_1 - 52/100. (а.с. 12)

Під час складання вказаного Акту, техніком МБТІ було припущено помилку та невірно зазначено по батькові ОСОБА_1 та замість по батькові « ОСОБА_1 » було зазначено по батькові « ОСОБА_15 ». (а.с. 12)

26.02.1979 року співвласники ОСОБА_7 та ОСОБА_1 звернулись до виконкому Самарської районної ради народних депутатів зі спільною заявою про затвердження Акту ідеальних часток від 24.01.1979 року. (а.с. 13)

Виконкомом Самарської районної ради народних депутатів було прийнято рішення №233 від 11.03.1979 року «Про затвердження ату часток на домоволодіння АДРЕСА_1 яким було затверджено ідеальні частки згідно до Акту МБТІ та зобов`язано співвласників оформити у МБТІ правовстановлюючі документи, в якому також було зазначено по батькові ОСОБА_1 та замість по батькові останньої « ОСОБА_1 » було зазначено її по батькові як « ОСОБА_15 ». (а.с.13 зв.)

Далі, за замовленням ОСОБА_1 ) 02.06.1982 року було проведено технічну інвентаризацію вказаного житлового будинку та виготовлено технічний паспорт на житловий дім, де анкетні дані власника зазначені двічі: спочатку як ОСОБА_1 , а нижче, як ОСОБА_15 (а.с. 14-16)

На підставі вказаного рішення виконкому №233 від 11.03.1979 року Районним відділом комунального господарства Виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів було видано Свідоцтво про право особистої власності на житловий дім від 17.04.1989 року згідно до якого 52/100 частини домоволодіння за адресою АДРЕСА_1 , належить гр. ОСОБА_1 (а.с.17)

Дані власника (зокрема по батькові « ОСОБА_15 » замість « ОСОБА_1 ») були зазначені у Свідоцтві про право особистої власності на житловий дім у відповідності до даних, які містяться у Рішенні виконкому Самарської районної ради народних депутатів № 233 від 11.03.1979 року, тобто також зазначено по батькові власниці гр. ОСОБА_1 та замість по батькові « ОСОБА_1 » було зазначено по батькові « ОСОБА_15 » ( а.с. 17).

Згідно п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище ім`я по-батькові, місце та час народження якої, що зазначені в документів не збігаються з ім`ям по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Так, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відповідності до Свідоцтва про народження НОМЕР_1 від 08.08.1953 року є донькою ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.8).

Факт належності заявнику правовстановлюючого документу на вказане нерухоме майно також підтверджується згідно до даних паспорту громадянина України де її по батькові вказано як « ОСОБА_1 », та відомостями домової книги відповідно до яких вона безперервно до теперішнього часу зареєстрована та проживає в вказаному домоволодінні, за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.7, 18-22).

Таким чином суд находить доведеним той факт, що свідоцтво на право особистої власності на житловий дім від 17.04.1989 року виданого на ім`я ОСОБА_1 , належить ОСОБА_1 .

Враховуючи ті обставини, що встановлення даного факту не суперечить діючому законодавству і тягне для заявника юридичні наслідки, які мають для нього значення, суд вважає за необхідне задовольнити заяву.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 6-13, 33-34, 76-81, 83, 258-259, 263-265, 268, 272-273, 293-294, 315-316 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_4 ), заінтересовані особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_5 ) та ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , іпн. НОМЕР_6 ) про встановлення факту належності правовстановлюючих документів - задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , правовстановлюючого документу: свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 17.04.1989р., виданого Районним відділом комунального господарства Виконавчого комітету Самарської районної ради народних депутатів, зареєстрованого Дніпропетровським міжміським бюро технічної інвентаризації 14 квітня 1989 року за реєстровим №8 та записано в реєстрову книгу під №515, на ім`я ОСОБА_15 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не було скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 28 січня 2020 року.

Суддя О.П.Румянцев