Справа № 186/114/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м.Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С.А., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИЛА:

27 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою до про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 .

Просить суд стягнути з ОСОБА_2 аліменти на її користь на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходу) боржника, щомісячно до повноліття дітей, але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на кожну дитину.

Вивчивши матеріали заяви, вважаю, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.160,161 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших заінтересованих осіб.

Згідно п.4 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 цього Кодексу.

Відповідно ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області від 17 травня 2013 року, яке набрало законної сили 28 травня 2013 року, підтверджується, що з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , стягнуто аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частки всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до повноліття дитини.

Таким чином, заявник вдруге звертається до суду з вимогами про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 з відповідача, тобто вже є таке, що набрало законної сили, рішення суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, тому в задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити.

Крім того, заявник ОСОБА_1 в заяві про видачу судового наказу, зазначає, що боржник ОСОБА_2 аліменти нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей не має.

Однак, дане твердження спростовується рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/1162/13-ц від 26 липня 2013 року, згідно якого вбачається, що з ОСОБА_2 також стягнуто аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до повноліття дитини.

Про наявність у боржника ще однієї неповнолітньої дитини від попереднього шлюбу, на утримання якої стягнуто аліменти за рішенням суду, заявник не могла не знати, оскільки про ці обставини вказано в рішенні Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/845/13-ц від 17 травня 2013 року за її позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак вона про дані обставини суду не повідомила.

На думку суду, подання безпідставної заяви про видачу судового наказу в частині стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 , за наявності рішення суду про стягнення аліментів на його утримання та неповідомлення суд про наявність у боржника інших утриманців, є спробою, з боку заявника, ввести суд в оману та зловживанням нею процесуальним правом.

Відповідно до ст.44 ЦПК України, подання декількох позовів до одного й того самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав, або подання декількох позовів з аналогічним предметом і з аналогічних підстав може бути визнано судом зловживанням процесуальними правами, за що передбачена відповідальність у вигляді стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (від 631 до 6 306 гривень).

Суд попереджає заявника ОСОБА_1 про наслідки зловживання процесуальним правом та право суду накласти на останню штраф, на підставі ст.148 ЦПК України.

Згідно ч.2 ст.166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Додатково роз`яснюю заявнику ОСОБА_1 , що відповідно ч.3 ст.12 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених статтею 37 вказаного Закону, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону.

Таким чином, заявник має право пред`явити до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі, виконавчий лист №186/845/13-ц про стягнення аліментів на сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу чи з позовною заявою про стягнення аліментів на неповнолітню доньку ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання якої судом не стягувалися.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.160-166 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИЛА:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення аліментів на неповнолітніх дітей з ОСОБА_2 - відмовити.

Попередити заявника ОСОБА_1 про неможливість повторного подання такої самої заяви (в частині стягнення аліментів на неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) до суду та про наслідки зловживання процесуальними правами.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Першотравенський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя: С.А.Янжула.