Справа № 296/131/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" січня 2020 р. м. Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі головуючого судді Анциборенко Н.М., розглянувши у письмовому провадженні заяву ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Акціонерного товариства Приватбанк, третя особа приватний нотаріус Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Ірина Михайлівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом і просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис №6422, вчинений приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар Іриною Михайлівною від 29.07.2016 року щодо звернення стягнення з ОСОБА_2 коштів у сумі 496976,84 грн. на користь ПАТ КБ Приватбанк в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №SAMDN9640 від 07.02.2008 року та 1500,00 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, а всього 498676,84 грн.

Одночасно із поданням позовної заяви позивачем подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису №6422, вчиненого 29.07.2016 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М., який оскаржується в справі, до набрання рішенням в справі законної сили.

В обгрунтування заяви зазначає, що постановою старшого державного виконавця Корольовського ВДВС м.Житомир ГТУЮ у Житомирській області Лавренчук І.В. від 17.07.2017 року накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_2 , а також проводяться інші виконавчі дії. Посилається на те, що квартира, в якій проживає ОСОБА_2 з сім`єю, може бути виставлена на торги, оскільки від державного виконавця надходили повідомлення про те, що звіт оцінки квартири вже робився в іншому виконавчому провадженні, а також на те, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення про задоволення позову, просить заяву задовольнити.

Дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає поверненню заявникові з наступних підстав.

Згідно ч.ч.1, 2 статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до положень ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; передачею речі, яка є предметом спору, на зберігання іншим особам, які не мають інтересу в результаті вирішення спору; зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1 - 9 цієї частини.

Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно ч.ч.5,7ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд повинен з урахуванням доказів,наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Вимоги до форми та змісту заяви про забезпечення позову встановлені ст.151 ЦПК України, відповідно до якої заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: найменування суду, до якого подається заява; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.151 ЦПК України якщо заява про забезпечення позову подається до відкриття провадження у справі, в такій заяві додатково зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших осіб, які можуть отримати статус учасника справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, за наявності.

Однак, заява не в повному обсязі відповідає встановленим вимогам, оскільки заявником не вказано ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України, відомі номери засобів зв`язку та адреси електронної пошти, за наявності, ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; не зазначено третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, державного виконавця Корольовського відділу державної виконавчої служби м.Житомир Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, на виконанні у якого перебуває оскаржуваний виконавчий напис і на права і обов`язки якого може вплинути як рішення у цій справі, так і вирішення питання щодо забезпечення позову, та інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Крім того, позовною вимогою у справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. При цьому у заяві відсутнє обґрунтування необхідності забезпечення позову саме шляхом зупинення виконання виконавчого напису, а також на підтвердження тієї обставини, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення у справі, зважаючи на виконання вже наявного судового рішення у іншому виконавчому провадженні про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Відповідно до ч.9 ст.153 ЦПК України суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Керуючись ст.ст.151, 152, 153 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_2 про забезпечення позову повернути заявнику.

Ухвала суду набирає законної сили після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Корольовський районний суду міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н. М. Анциборенко