Справа № 286/2670/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю представника

відповідача Лугинця В. П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою і просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 11.03.2008 в сумі 70227 грн. 98 коп. із них: 48426 грн. 28 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 16921 грн. 80 коп. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 4879 грн. 90 коп. заборгованості по пені та судовий збір в сумі 2102 грн. 00 коп., мотивуючи тим, що з метою отримання банківських послуг ОСОБА_1 11.03.2008 підписав заяву № б/н від 11.03.2008. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складають між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Банком на підставі договору надання банківських послуг відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, а відповідачеві надано у користування кредитну картку. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 50 000 гривень.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п. 3.2, 3.3 договору, на підставі яких відповідач при укладенні договору надав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідач зобов`язувався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме: щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором. Однак, взяті на себе зобов`язання не виконує, і тому заборгованість по кредиту станом на 02.04.2020 становить вищевказану суму.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що позивач не подав до суду документів про виникнення між ним та відповідачем кредитних відносин. На обгрунтування своїх вимог додав начебто розрахунок заборгованості, анкету-заяву позичальника, витяг з тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», витяг з умов та правил кредитування, і зазначив, що відповідач отримав картковий кредит. Однак, жодного доказу, який би підтверджував, що банківська картка видавалася відповідачу і, що на неї зараховувалися банком грошові кошти надано не було. Не були надані виписки із зазначеного рахунку про рух коштів на підтвердження існування боргу та його розміру. Розрахунок заборгованості, який подано позивачем, не відповідає дійсності і є одностороннім арифметичним відображенням певних сум позивачем і не підтверджує існування тих чи інших фінансових операцій.

Що ж стосується заяви-анкети, то вказаний документ не підтверджує видачу картки, її номер, надання грошових коштів, відкриття рахунку і зарахування кредиту на нього. Позивач сам собі суперечить, оскільки в заяві-анкеті взагалі відсутні будь-які дані про встановлену суму кредитних коштів, що є підтвердженням надуманості розміру заборгованості визначеної у позові. У вказаній анкеті-заяві взагалі відсутні будь-які дані про встановлену суму кредитних коштів, а також умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Правила кредитування, додані до позову, не можуть взагалі розповсюджуватися на відповідача, так як ним не підписані.

При ухваленні рішення просить врахувати, що він являється учасником бойових дій, а відповідно до п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів іх сімей» військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Просить врахувати строки позовної давності в 3 роки, так як позивач звернувся до суду в 2020 році.

Представником позивача надано відповідь на відзив, в якій він просить позовні вимоги задовольнити повністю, зазначивши, що ОСОБА_1 з метою отримання банківських послуг підписав заяву №б/н від 11.03.2008. Також, до матеріалів позовоної заяви долучено заяву, з якої вбачається, що на момент оформлення кредиту банком встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3% (36% на рік), вказано розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу тощо. Тобто, сторонами при укладенні кредитного договору були досягнуті усі істотні умови договору. З виписки з карткового рахунку чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, а отже й отримав кредитну карту «Універсальна», так як проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що позивач частково сплачував заборгованість за договором.

Щодо нарахування пені та штрафів військовослужбовцю зазначив, що як військовослужбовцю, який має невиконані зобов`язання пропонується: звернутися до установи (банку) з заявою провести звірку зобов`язань та отримати довідку із сумую залишку заборгованості по тілу кредиту, а також процентах, комісіях, штрафах тощо; звернутися до установи (банку) із заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів по кредиту, а також про звільнення від сплати страхових платежів, якщо такі передбачені кредитним договором. Відповідач же із заявою про звільнення від сплати штрафних санкцій, пені і процентів по кредиту не звертався.

Стосовно строку позовної давності представник позивача зазначив, що відповідно до п.1.1.7.31 Умов договору строк позовної давності за кредитним договором щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Відповідно до правил користування карткою строк дії картки вказано на лицевій стороні картки (місяць та рік). Картка діє до останнього календарного дня вказаного місяця. Отже, строк перевипущеної картки до останнього дня 12.21. Позивач же звернувся до суду з позовом 27.08.2020, тобто до спливу строків позовної давності.

Відповідачем надано заперечення на відповідь на відзив, в якому він просить в задоволенні позовних вимог відмовити, вказавши, що без наданих підтверджень про конкретні запропоновані йому умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з тарифів та Витяг з умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з ним кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Розрахунок заборгованості не може підтверджувати існування боргу, оскільки він не є первинним бухгалтерським документом, не відповідає Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Він не погоджується з сумами зазначеними в розрахунку і вважає їх надуманими.

Розгляд справи проводиться відповідно до положень ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного провадження, з повідомленням сторін.

Представник позивача надав клопотання, в якому просить справу слухати у його відсутність. Позовні вимоги підтримав. Крім того надав письмове пояснення, в якому також просить позовні вимоги задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача щодо задоволення позову заперечив, з підстав зазначених у відзиві та запереченні на відповідь на відзив.

Вислухавши пояснення представника відповідача, врахувавши доводи позивача, викладені ним в позові та відповіді на відзив, дослідивши письмові докази в справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, визначених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч. 5-6 ст.81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В ст.89 ЦПК України законодавець закріпив, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору без номера від 11.03.2008 ( підписана заява 11.03.2008) відповідачеві було надано кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку № НОМЕР_1 . Своїм підписом відповідач підтвердив факт отримання повної інформації про умови кредитування в ПриватБанку, а також його місцезнаходження.

У вказаній заяві визначена базова процентна ставка за кредитом, яка становить 3% на місяць на залишок заборгованості; щомісячна комісія 3,5%. У разі порушення позичальником термінів платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 120 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 250 грн. + 5% від суми позову. Банк має право у будь-який момент збільшити, зменшити чи скасувати кредитний ліміт (а.с. 12-13).

Відповідно посилання відповідача в частині ненадання позивачем документів, які б свідчили про виникнення між ними кредитних відносин, суд не може покласти в основу рішення по справі.

На виконання умов кредитного договору №б/н ОСОБА_1 було видано кредитні картки за наступними номерами, а саме: 11.03.2008 № НОМЕР_1 з терміном дії до 10.2009; 27.07.2009 № НОМЕР_2 з терміном дії до 05.2012; 16.06.2010 № НОМЕР_3 з терміном дії до 10.2013; 12.09.2013 № НОМЕР_4 з терміном дії до 07.2017; 29.09.2016 № НОМЕР_5 з терміном дії до 04.2018 та 02.04.2018 № НОМЕР_6 з терміном дії до 12.2021, про що свідчить довідка «ПриватБанк» (а. с.10).

З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ім`я ОСОБА_1 вбачається, що станом на 11.03.2008 кредитний ліміт становив 0 грн.00 коп., однак 19.06.2017 його було збільшено до 50 000 грн. (а.с. 11).

Долучена позивачем до відповіді на відзив виписка по рахунку відповідача підтверджує факт активного використання останнім кредитного ліміту, в тому числі і на розваги до 1000 грн., зокрема 30.03.2018.

Поряд з тим, відповідач погашав кредит і загальна сума погашення за наданим кредитом склала 37313 грн. 20 коп.. Однак, свої зобов`язання він виконав неналежним чином і банком нараховано заборгованість по кредитному договору в сумі 70227 грн. 98 коп., із них: 48426 грн. 28 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 16921 грн. 80 коп. заборгованості за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 4879 грн. 00 коп. заборгованості по пені. Вказані обставини підтверджуються копіями розрахунків по вказаному кредитному договору (а.с.3-9).

Оцінюючи вказані розрахунки, з врахуванням наданої позивачем виписки, суд звертає увагу, що банком, починаючи з 18.02.2018 по 30.09.2019 не застосовувалася відсоткова ставка (а.с.7-8), відбувалася відміна по відсотках та штрафах військовослужбовців. Станом на 30.09.2019 заборгованість по відсотках складала 0. Пені на вказану дату було нараховано 4879 грн. 90 коп., станом же на 02.04.2020 заборгованість за простроченими відсотками склала 16921 грн.80 коп.. Розмір пені не змінився.

Відповідач до відзиву долучив посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_7 від 21.03.2017.

В п.15 ст.14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» законодавець закріпив, що військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються.

Особливий період діє в Україні від 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 N 303/2014 "Про часткову мобілізацію", і по даний час. Такого правового висновку дійшов і Верховний Суд у справі N 205/1993/17-ц ( постанова від 25.04.2018), про що своїм листом від 13.07.2018 №60-1543/0/2-18 повідомив і на ім`я начальника Генштабу і Головнокомандувача ЗСУ.

Копія військового квитка відповідача серії МО №402687 від 21.05.2001 свідчить про періодичне прийняття останнім безпосередньої участі в АТО на території Донецької та Луганської областей, починаючи з 17.10.2016 по 03.03.2018 (кінцевий період).

Таким чином, враховуючи, що відповідач, як військовозобов`язаний, був призваний 17.10.2016, тобто до 19.06.2017 дати збільшення кредитного ліміту; дія особливого періоду не занкінчилася, а тому нарахування відсотків та пені і за період з 01.10.2019 по 29.02.2020, тобто в особливий період, не грунтується на законі. Відповідно вимоги у вказаній частині не можуть бути задоволені.

Щодо заяви відповідача застосувати строки позовної давності суд відмічає наступне.

Відповідно до ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, п`ятою статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

У постановах Верховного Суду України від 19 березня 2014 року у справі № 6-14цс14 та від 29 жовтня 2014 року № 6-169цс14 зроблено висновок, що кредитна картка діє в межах визначеного нею строку. За кредитним договором, що визначає щомісячні платежі погашення кредиту та кінцевий строк повного погашення кредиту перебіг позовної давності (стаття 257 ЦК України) щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу, а щодо повернення кредиту в повному обсязі зі спливом останнього дня місяця дії картки (стаття 261 ЦК України), а не закінченням строку дії договору, а також початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 367/6105/16-ц (провадження № 14-381цс18), у свою чергу, зроблено висновок про те, що виходячи з вимог статті 261 ЦК України, позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з`ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. Якщо таке право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв`язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропуску, наведених позивачем.

Довідка ПриватБанку (а. с. 10) свідчить, що 02.04.2018 ОСОБА_1 було надано кредитку картку № НОМЕР_8 з терміном дії до 12.2021.

Долучені позивачем виписки по рахунку відповідача (а.с. 31-35) відображають рух по кредитних картках відповідача, в тому числі і по картці № НОМЕР_6 .

Відповідно, оскільки термін виконання зобов`язання по сплаті кредиту визначено останнім днем місяця терміну дії платіжної картки № НОМЕР_8 - 31 грудня 2021 року, то банк звернувся з позовом до відповідача до початку перебігу строків позовної давності.

За встановлених обставин та правового врегулювання, оцінюючи досліджені докази в їх сукупності, суд приходить до переконання про наявність правових підстав для задоволення позову в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту, а саме: 48426 грн. 28 коп.. В задоволенні решти позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

В ст. 5 Закону України «Про судовий збір» серед пільгових категорії громадян, зокрема ( - особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю;

- позивачі - громадяни, віднесені до 1 та 2 категорій постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи;

- військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків) визначено і: - учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Оскільки, справа, що розглядається, не є справою, пов`язаною з порушенням прав відповідача, як учасника бойових дій, а випливає з кредитних правовідносин, то відповідно відповідач не підпадає під дію вказаної пільги.

Позивачем сплачено судовий збір в розмірі 2102 грн.00 коп. в доход держави, який відповідно до ст.141 ЦПК підлягає стягненню з відповідача на його користь пропорційно розміру задоволених вимог, а саме: в сумі (2102х68,95%)=1449 грн. 33 коп..

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 274, 279 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_9 ), який проживає по АДРЕСА_1 , на користь акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (р/р № НОМЕР_10 , МФО 305299, код 14360570), що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг без номера від 11.03.2008 в сумі 48426 грн. 28 коп., що є заборгованістю за простроченим тілом кредиту, та судовий збір в сумі 1449 грн. 33 коп..

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

На рішення суду до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд Житомирської області може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: А. Л. Гришковець Повне рішення виготовлено 18.12.2020.