Ухвала

18 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 756/11678/19

провадження № 61-15075ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Шиповича В. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду

від 27 серпня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до державної наукової установи «Енциклопедичне видавництво» про поновлення на роботі, визнання дій незаконними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

12 жовтня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу в справі № 756/11678/19 на рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року в частині позовних вимог про визнання незаконною відмови у переведенні на посаду завідувача відділу природничих наук з 31 липня 2019 року та зобов`язання відповідача працевлаштувати її на посаду завідувача відділу природничих наук з 31 липня 2019 року, як таку, що пройшла конкурс на цю посаду у 2017 році.

Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року поновлено ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Оболонського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року та постанови Київського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року, касаційну скаргу залишено без руху та визначено строк для усунення недоліків касаційної скарги шляхом сплати судового збору в сумі 3 073,60 грн.

У листопаді 2020 року ОСОБА_1 подала заяву в якій просила звільнити її від сплати судового збору посилаючись на скрутне матеріальне становище.

В обґрунтування заяви надала копії окремих сторінок своєї трудової книжки, довідку Дарницької районної філії Київського міського центру зайнятості про те, що за період із 05 по 31 жовтня 2020 року в неї дохід відсутній, а також виписку по картці АТ КБ «ПриватБанк» про зарахування 26 серпня 2020 року 3 041,61 грн.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі, зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи

за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З цих же підстав суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати (частина друга статті 8 Закону України «Про судовий збір»).

Однак доказів на підтвердження обставин передбачених частиною першою статті 8 Закону України «Про судовий збір», зокрема відомостей щодо розміру свого доходу за попередній (2019) календарний рік, заявником не надано.

Відповідно до частини третьої статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі подання клопотань про відстрочення, розстрочення, звільнення від сплати судового збору заявник повинен одночасно надати докази на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для таких дій.

За таких обставин на даний час клопотання про звільнення від сплати судового збору є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Європейський суд з прав людини вказував, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах. Особливо це стосується порушення заявником процедури касаційного провадження.

У той же час, гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду.

За змістом частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений з ініціативи суду.

Встановлені обставини свідчать про необхідність продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків касаційної скарги зазначених в ухвалі Верховного Суду від 02 листопада 2020 року.

Недоліки касаційної скарги мають бути усунені шляхом надання суду оригіналу документу, що підтверджує сплату судового збору в розмірі 3 073,60 грн або належних доказів на підтвердження обставин, які свідчать про наявність передбачених законом підстав для відстрочення, розстрочення або зменшення розміру судового збору.

Керуючись статтями 127, 393 ЦПК України

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Продовжити ОСОБА_1 до 11 січня 2021 року строк для усунення недоліків касаційної скарги.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга буде повернута, особі, яка її подала.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Шипович