Провадження №2/225/173/2020
Справа №225/8023/19
УХВАЛА

27 січня 2020 року м.Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Качаленко Є.В. розглянув матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до Дзержинського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до повноліття дитини та дозволити позивачу або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2 , оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України до досягнення нею повноліття.

Перевіривши відповідно до ст.ст. 175 - 177 ЦПК України відповідність позовної заяви вимогам закону, суд дійшов висновку, що вказаний позов має бути залишено без руху з таких підстав.

Згідно ст.175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Як зазначалось вище, позивач просить надати дозвіл на виїзд ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за кордон без дозволу (згоди) батька дитини ОСОБА_2 до повноліття дитини та дозволити позивачу або її офіційному представникові, без згоди батька ОСОБА_2 , оформлювати документи для тимчасового виїзду або супроводу неповнолітньої ОСОБА_3 за межі України до досягнення нею повноліття.

Дозвіл на тимчасові виїзди за кордон з дати набрання рішення законної сили у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 року у справі № 712/10623/17 (підлягає обов`язковому врахуванню в розумінні ч. 4 ст. 263 ЦПК України), в якому зазначено, що положення про рівність прав та обов`язків батьків у вихованні дитини не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини, а тимчасовий виїзд дитини за кордон (із визначенням конкретного періоду) у супроводі того з батьків, з ким визначено її місце проживання та який здійснює забезпечення дитині рівня життя, необхідного для всебічного розвитку, не може беззаперечно свідчити про позбавлення іншого з батьків дитини передбаченої законодавством можливості брати участь у її вихованні та спілкуванні з нею; у такій категорії справ узагальнений та формальний підхід є неприпустимим, оскільки сама наявність в одного з батьків права відмовити в наданні згоди на тимчасовий виїзд дитини за кордон з іншим з батьків є суттєвим інструментом впливу, особливо у відносинах між колишнім подружжям, який може використовуватися не в інтересах дитини; кожна справа потребує детального вивчення ситуації, врахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини; тимчасовий виїзд за кордон у супроводі одного з батьків за відсутності згоди другого з батьків може бути наданий на підставі рішення суду на певний період, з визначенням його початку й закінчення.

Таким чином, тимчасовий характер дозволу виїзду за кордон дитині без дозволу одного з батьків передбачає визначення країни та конкретного періоду.

Проте, судом встановлено, що у прохальній частині позову відсутня вказівка конкретної країни, до якої позивач планує виїжджати з дитиною, не вказано мету перетинання кордону та конкретний проміжок часу перебування за кордоном.

З урахуванням наведеного, позивачу слід привести позовну заяву у відповідність до вимог ст. 175 ЦПК України,а саме: надати до суду уточнену позовну заяву та конкретизувати зміст позовних вимог (прохальну частину): вказати період перебування за межами України неповнолітньої дитини, мету виїзду за кордон та країну.

Відповідно до вимог ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом пяти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Заяву слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення недоліків протягом десяти днів з дня отримання ухвали про залишення заяви без руху.

У разі не виправлення недоліків заява буде вважатися неподаною та повернена позивачу у відповідності зі ст.185 ЦПК України.

Керуючись ст. ст.175,177,185 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про надання дозволу на тимчасовий виїзд за кордон неповнолітньої дитини без згоди батька - залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, - десять днів з дня отримання копії ухвали.

У разі невиконання вимог ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернена.

Копію ухвали направити позивачу.

Суддя Є.В. Качаленко