Справа № 162/724/19
Провадження № 2/162/9/2020
ЛЮБЕШІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року смт Любешів.

Любешівський районний суд Волинської області в складі судді Глинянчука В.Д., з участю секретаря судових засідань Смаль Т.П., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області Гриневич А.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за цивільним позовом ОСОБА_1 до Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_2 щодо визначення розміру заборгованості зі сплати аліментів,

встановив:

1.Відомості про рух справи, процесуальні дії у справі.
Позивач ОСОБА_1 звернулася до Любешівського районного суду Волинської області з цим позовом 16 вересня 2019 року.
Ухвалою від 02 жовтня 2019 року відкрито спрощене позовне провадження, постановлено розглянути справу з повідомленням сторін.
Відповідачем Любешівським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області (далі Любешівський ВДВС) подано відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 06 листопада 2019 року позивачем подано відповідь на відзив, який ухвалою суду до розгляду не прийнято у зв`язку з пропущенням строку його подання.

Відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні 06 листопада 2019 року представляв адвокат Молчанов Тарас Євгенович.

Любешівський ВДВС у судових засіданнях представляла ОСОБА_3 .

Ухвалою від 27 листопада 2019 року явку відповідача ОСОБА_2 визнано обов`язковою. У зв`язку з цим судовий розгляд справи неодноразово відкладався. ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.
Розгляд справи проведено 22 січня 2020 року за участі позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Любешівського ВДВС Гриневич А.М.
2. Стислий виклад позиції позивача.
Позивачем заявлено такі позовні вимоги: «Визначити (відновити) заборгованість по аліментах у виконавчому провадженні ВП № 53235563 по виконанню виконавчого листа Любешівського районного суду по справі № 162/349/16-ц від 27 грудня 2016 року в розмірі, який існував до проведення перерахунку на підставі довідки з місця роботи ОСОБА_2 № 79 від 09 лютого 2019 року та заяви ОСОБА_2 від 21 лютого 2019 року про проведення перерахунку нарахованих аліментів, зобов`язавши державного виконавця провести відповідні нарахування попередньо визначеного розміру заборгованості по аліментах».

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 05 грудня 2016 року у справі № 162/349/16-ц присуджено стягувати з ОСОБА_2 у користь позивача аліменти на утримання неповнолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , щомісячно у розмірі 1/3 частки від усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2016 року і до досягнення дітьми повноліття.
По вказаному рішенню суду було видано виконавчий лист, який перебуває на примусовому виконанні у Любешівському ВДВС (виконавче провадження ВП № 53235563).
Згідно з довідкою-розрахунком державного виконавця № 11150 станом на 30 листопада 2018 року за ОСОБА_2 значилась заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 6901,71 гривня.
З листа Любешівського ВДВС від 11 червня 2019 року позивач дізналася, що у виконавчому провадженні зроблено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів на підставі заяви ОСОБА_2 від 21 лютого 2019 року та довідки з його місця роботи від 09 лютого 2019 року.
З довідки-розрахунку від 01 липня 2019 року за відповідачем ОСОБА_2 уже рахувалась переплата по аліментах у розмірі 3,56 гривень, хоча за вказаний період боржник сплачував аліменти у меншому розмірі, ніж визначено рішенням суду та державним виконавцем.
Позивач вважає, що державний виконавець протиправно виключив доходи ОСОБА_2 (винагорода АТО, матеріальна допомога, премія та допомога на оздоровлення), з яких мають нараховуватись аліменти, згідно з довідкою № 79 від 09 лютого 2019 року.
У судовому засіданні ОСОБА_1 позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві.
3. Стислий виклад позиції відповідача ОСОБА_2
ОСОБА_2 у судові засідання не з`являвся, не зважаючи на визнання його явки судом обов`язковою.
Представник ОСОБА_2 адвокат Молчанов Т.Є. у судовому засіданні 06 листопада 2019 року просив відмовити у позові ОСОБА_1 у зв`язку з безпідставністю її вимог.
4. Стислий виклад позиції відповідача Любешівського ВДВС.
Любешівський ВДВС у відзиві на позов проти вимог ОСОБА_1 заперечив з таких підстав.
У ході примусового виконання рішення суду про стягнення з ОСОБА_2 аліментів виконувались запити за місцем служби боржника у Збройних Силах України про надання інформації про заробітну плату боржника з вказівкою на окремі види грошового забезпечення.
На підставі заяви ОСОБА_2 від 21 лютого 2019 року було здійснено перерахунок аліментів за період з квітня 2016 року по квітень 2017 року з грошового забезпечення під час роботи боржника у військовому госпіталі.
При цьому Любешівським ВДВС було взято до уваги, що відповідно до законодавства утримання аліментів з військовослужбовців провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно.
У ході розгляду справи представник Любешівського ВДВС Гриневич А.М. подала розрахунок заборгованості зі сплати аліментів від 21 листопада 2019 року. Згідно з вказаним розрахунком станом на 01 грудня 2019 року борг ОСОБА_2 по аліментах становив 12827,66 гривень. При цьому у розмір доходу, з якого обраховуються аліменти, частково включено відомості з довідки № 79 від 05 лютого 2019 року, наданої ОСОБА_2 (графа «винагорода АТО»).
5. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
З наявних у справі документів виконавчого провадження слідує, що на примусовому виконанні у Любешівському ВДВС перебуває виконавчий лист, який виданий Любешівським районним судом Волинської області 27 грудня 2016 року у справі № 162/349/16-ц, про стягнення з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліментів у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 26 квітня 2016 року, і до досягнення дітьми повноліття.
Відповідачем ОСОБА_2 21 лютого 2019 року подано заяву про перерахунок нарахованих аліментів з квітня 2016 року по квітень 2017 року у зв`язку з тим, що нарахування проводилось з усіх доплат до заробітної плати.
Згідно з довідкою з військової частини НОМЕР_1 № 79 від 05 лютого 2019 року з місця роботи ОСОБА_2 слідує, що він проходив військову службу у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону. У період з квітня 2016 року по квітень 2017 року йому нараховано 108874,37 гривень грошового забезпечення, з яких 15425,8 гривень винагорода АТО. Крім цього, ОСОБА_2 за цей період у грудні 2016 року та у березні 2017 року двічі надано по 4561,88 гривень матеріальної допомоги, у грудні 2016 року 5880 гривень одноразової премії, у вересні 2016 року 4561,88 гривень оздоровчих.

На підставі згаданих заяви боржника та довідки з місця роботи державним виконавцем Гриневич А.М. у лютому 2019 року зроблено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів, які стягуються з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 . При цьому державним виконавцем виключено із сум, з яких утримуються аліменти, винагороду АТО, матеріальну допомогу, премію одноразову, оздоровчі, які виплачені боржнику військовою частиною НОМЕР_1 у період з квітня 2016 року по квітень 2017 року відповідно до довідки № 79 від 05 лютого 2019 року. Таким чином, станом на 01 липня 2019 року у ОСОБА_2 був відсутній борг зі сплати аліментів.
Зазначене підтверджено листом-роз`ясненням Любешівського ВДВС стягувачу ОСОБА_1 № 4618/03-14-24 від 11 червня 2019 року.
У ході розгляду справи представником відповідача Любешівського ВДВС Гриневич А.М. надано розрахунок заборгованості зі сплати аліментів ОСОБА_2 від 21 листопада 2019 року. Згідно з цим розрахунком державним виконавцем включено у суму утримуваних аліментів 15425,8 гривень винагороди АТО, які виплачені ОСОБА_2 у період з квітня 2016 по квітень 2017 року. Станом на 01 грудня 2019 року загальний борг по аліментах становив 12827,66 гривень.

5. Норми права, які застосував суд. Мотиви суду щодо позовних вимог.
У відповідності з частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з частиною першою статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Частиною першою статті 89 ЦПК встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України у редакції на момент присудження аліментів з ОСОБА_2 у користь ОСОБА_1 , за рішенням судукошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходуїї матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Згідно з частиною другою статті 73 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення не здійснюється також із сум: 1) неоподатковуваного розміру матеріальної допомоги; 2) грошової компенсації за видане обмундирування і натуральне постачання; 3) вихідної допомоги в разі звільнення (виходу у відставку) з військової служби, служби в поліції та Державної кримінально-виконавчої служби України, а також грошового забезпечення, що не має постійного характеру, та в інших випадках, передбачених законом; 4) одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві; 5) грошової допомоги, пов`язаної з безоплатним забезпеченням протезування (ортезування) учасника антитерористичної операції, учасника здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, які втратили функціональні можливості кінцівок, благодійної допомоги, отриманої зазначеними особами, незалежно від її розміру та джерела походження.

Пунктами 8, 12 постанови Кабінету Міністрів України № 146 від 26 лютого 1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб» зокрема визначено, що з військовослужбовців Збройних Сил України, інших військ, Держспецзв`язку, осіб рядового і начальницького складу органів і підрозділів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби утримання аліментів провадиться з усіх видів грошового забезпечення, що надається щомісячно (оклад за штатною посадою, оклад за військове або спеціальне звання, відсоткова надбавка за вислугу років, вчене звання і науковий ступінь, кваліфікацію та умови служби). Утримання аліментів не провадиться з вихідної допомоги при звільненні з військової служби і з органів внутрішніх справ, ДСНС та Державної кримінально-виконавчої служби, а також інших видів грошового забезпечення, що не має постійного характеру.

Пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 18 від 20 січня 2016 року "Деякі питання грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та поліцейських" установлено, що в особливий період або під час проведення антитерористичної операції військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Генеральної прокуратури України, особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони та поліцейським за безпосередню участь у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду виплачується винагорода у розмірах, визначених керівниками відповідних державних органів за погодженням з Міністерством фінансів та Міністерством соціальної політики, у межах бюджетних призначень. Розміри винагороди визначаються пропорційно часу участі у воєнних конфліктах чи антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду.

З довідки військової частини НОМЕР_1 № 79 від 05 лютого 2019 року слідує, що відповідач ОСОБА_2 проходив службу у Військово-медичному клінічному центрі Центрального регіону принаймні з вересня 2015 року по квітень 2017 року та за виключенням трьох місяців щомісячно отримував доплату до грошового забезпечення у вигляді винагороди АТО. Між тим, з квітня 2016 року ОСОБА_2 лише двічі отримав матеріальну допомогу, по одному разу премію та оздоровчі.

Постійний характер виплат у зв`язку з участю в антитерористичній операції встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 146 від 26 лютого 1993 року «Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб».

Отже, на думку суду, доплата до грошового забезпечення у вигляді винагороди АТО має включатись у суму доходів ОСОБА_2 при визначенні розміру аліментів. Натомість з матеріальної допомоги, премії та оздоровчих, які мають одноразовий характер, аліменти не утримуються.

Таким чином, суд констатує, що державний виконавець при проведенні перерахунку розміру заборгованості аліментів у лютому 2019 року вказані обставини не врахувала та протиправно виключила із сум грошового забезпечення ОСОБА_2 , які враховуються при утриманні аліментів, винагороду АТО.

У ході розгляду цієї справи представником відповідача надано розрахунок, яким цю помилку виправлено.

Отже, необхідно констатувати, що на день ухвалення судового рішення у цій справі, право позивача поновлено і відпали підстави для часткового задоволення позову.

6. Питання розподілу судових витрат.
Позивач при поданні позовної заяви сплатила 768,4 гривень судового збору.

У матеріалах справи відсутні будь-які інші відомості про понесені сторонами судові витрати.

Суд констатує, що позивач змушена була звернутись до суду за захистом своїх прав у зв`язку з неправильними діями державного виконавця.

У зв`язку з наведеним, на підставі частини дев`ятої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України суд стягує судові витрати позивача з Любешівського ВДВС.

Враховуючи наведене, керуючись статтями 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ухвалив:
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області, ОСОБА_2 про відновлення заборгованості по аліментах у виконавчому провадженні ВП № 53235563 за виконавчим листом Любешівського районного суду Волинській області № 162/349/16-ц від 27 грудня 2016 року у розмірі, який існував до проведення перерахунку на підставі довідки з військової частини НОМЕР_1 № 79 від 05 лютого 2019 року з місця роботи ОСОБА_2 та його заяви від 21 лютого 2019 року, та зобов`язання державного виконавця провести відповідні нарахування попередньо визначеного розміру заборгованості по аліментах -- відмовити повністю.

Стягнути з Любешівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Волинській області у користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 27 січня 2020 року.

Суддя В.Д. Глинянчук