Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

29 січня 2020 року

м. Одеса

Справа № 522/4171/19

Провадження № 2/521/452/20

Малиновський районний суд міста Одеси в складі:

головуючого судді Гуревського В.К.

за секретаря Дробот В.В.,

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1

Представник ОСОБА_2

Представник ОСОБА_3

Відповідач Акціонерне товариство «Укрсоцбанк»

Представник Пастернак Павло Олександрович

Відповідач Акціонерне товариство «Альфа Банк»

Представник Борщенко Костянтин Юрійович

Третя особа Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович

Третя особа Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Акціонерного товариства «Альфа Банк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,-

В С Т А Н О В И В:

До Приморського районного суду м. Одеси з позовом звернувся ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, за яким просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, здійснений 14 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 4875 про стягнення з ОСОБА_1 54369,50 гривень (п`ятдесят чотири тисячі триста шістдесят дев`ять гривень 50 коп.) та стягнути з відповідача понесені позивачем судові витрати, посилаючись на таке.

Мати позивача ОСОБА_1 з 2014 року хворіє на онкологічне захворювання, через що на початку 2015 року їй необхідна була операція. За порадою лікарів вирішили оперувати матір позивача в Литві. Восени 2014 року позивач уклав з банком договір та йому було видано банківську картку для забезпечення можливості розрахунків в валюті за кордоном. На карткові рахунки позивачем було внесено свої кошти, необхідні для оплати операції матері, та коли поїхав до Литви - використовував свої власні заощадження для оплати лікування матері. Під час подорожі до Литви, а саме 16, 17, 18 та 19 січня 2015 року позивачем було з картки знято готівкові кошти в євро через АТМ у ОСОБА_4 . Грошові кошти, які він знімав через банкомат, були його коштами та були на його рахунку. 20 січня 2015 року з`явилось повідомлення, що банк вводить новий розрахунковий курс конвертації для операцій, що проходять за допомогою платіжних карток. Цей курс був суттєво більше, ніж попередній. В цей же день з його рахунку було списано кошти в суттєво більшому розмірі.

Після цього позивач звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з листом, в якому зазначав, що він не згоден з цією операцією та її оспорюю, оскільки курс списання був суттєво завищений, та що банком в односторонньому порядку було проведено списання суттєво більшої суми. У листі позивач вимагав провести перегляд суми списання операції за період з 16 по 19 січня 2015 року включно. В цей же час позивач дізнався, що це непоодинокий випадок та така практика була в банку протягом декількох днів. З цього приводу позивач вів з банком спілкування ще на початку 2015 року. Після цього, оскільки банк позивача з цього питання в подальшому не турбував, він був впевнений, що проблема вже вирішена. Однак, випадково в 2019 році він дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. відкрите виконавче провадження за виконавчим написом № 4875, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гамаль І.М. про стягнення з позивача на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 54369,50 гривень. Крім того, приватний виконавець вже прийняв постанови про накладення арешту на його майно та про звернення стягнення на майно боржника. Оскільки про існування виконавчого напису позивач раніше не знав та дізнався про це випадково, в зв`язку з чим після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження має змогу оскаржити його тільки зараз. Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути беззаперечною, заборгованість боржника перед стягувачем. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

По перше, позивачем не укладався кредитний договір, він лише відкривав картковий рахунок, з метою використовувати власні кошти, а не кредитні.

По друге, він ще в 2015 році звертався до банку з відповідним листом, в якому зазначав про свою незгоду з сумою, яку з нього утримано. Цей лист явно свідчить про наявність спору між позивачем та банком з цього приводу, а наявність спору унеможливлює видачу виконавчого напису нотаріуса. Крім того, у виконавчому написі нотаріуса зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 23 жовтня 2014 року по 21 червня 2018 року, що явно перевищує встановлений діючим законодавством України трирічний термін позовної давності. Оскільки з буквального тексту виконавчого напису вбачається, що стягнення проводиться з 23 жовтня 2014 року, то нотаріус видав виконавчий напис в порушення вимог статті 88 Закону України «про нотаріат». Крім того, з тексту виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості порахована наступним чином: - 20541,22 гривень - нібито заборгованість за тілом кредиту; - 32828, 28 гривень - нібито заборгованість за процентами, які були нараховані з моменту укладання договору по 21 червня 2018 року, тобто також більше ніж за 3 роки, що явно суперечить вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат». Тому позивач вимушений звернутися з цим позовом за захистом своїх законних прав та інтересів.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 27 березня 2019 року справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, - передано на розгляд Малиновському районному суду м. Одеси на підставі п. 1 ч. 1 ст. 31 ЦПК України.

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 30 травня 2019 року прийнято справу до свого провадження та відкрито провадження у цій справі.

Відповідач Акціонерне товариство «Укрсоцбанк» надало відзив на позов, за яким просив замінити АТ «Укрсоцбанк» на його правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк», ЄДРПОУ: 23494714, позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити в частині стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на те, що 10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк». Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «АЛЬФА-БАНК» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року. Посилаючись на ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», п. 1.1, 1.2, 3, 3, 1, 3.2, 3.3. Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Мін`юсту України 22 лютого 2012 року № 296/5, п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Тобто мова йде про документи, розрахунки, які встановлюють наявність прострочення виконання зобов`язання, визначаються обставини несплати чергових платежів, а не про наявність розгляду справи у суді. Нотаріус не перевіряє наявність спору між сторонами, це не передбачено порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Також не є підставною для відмовлення у вчиненні виконавчого напису, наявність спору у суді.

Тому в обґрунтування законності та безспірності вимог надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством України та підтверджують безспірність заборгованості за Договором. В обґрунтування законності та безспірності вимог ПАТ «УкрсоцБанк» було надано перелік документів, що передбачено чинним законодавством України та підтверджують безспірність заборгованості за Договором. Позивач не доводить ані зі змісту позовних вимог, ані доказами, що вимога Банку - є не безспірною. Враховуючи доводити Банку, що вимога є безспірна непотрібно, так як стосується лише переліку документів, які надаються дня вчинення виконавчого документу, посилаючись на постанову Верховного суду України справа 6-158цс/15. Витрата на правову допомогу є завищені, не є обґрунтованими та доведеними. Справа невеликої складності, та витрачений час на розгляд є незначним.

До суду звернувся представник позивача із клопотанням про залучення до участі у справі в якості співвідповідача АТ «Альфа-Банк», посилаючись на обставини, що викладені у відзиві на позов, а також на те, що в державному реєстрі наявна інформація про реєстрацію АТ «Укрсоцбанк».

Ухвалою суду від 06 листопада 2019 року залучено до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонова Георгія Володимировича, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, співвідповідача АТ «Альфа Банк». Визначено відповідачу АТ «Альфа Банк» п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Представник Акціонерного товариство «Альфа Банк» надала до суду заяву про заміну сторони її правонаступником, а саме просила залучити до участі у справі замість АТ «Укрсоцбанк» його правонаступника Акціонерним товариство «Альфа-Банк».

Представники позивача надали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутністю, наполягали на задоволенні позову.

Представники відповідачів Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», Акціонерного товариства «Альфа-Банк» на розгляд справи не з`явилися.

Треті особи Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна в судове засідання не з`явилися.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити із задоволенням позову. Судом встановлені такі фактичні обставини на підставі представлених сторонами письмових доказів.

Судом встановлено, що 23 жовтня 2014 року ОСОБА_1 , позивач по справі, уклав з банком договір, та йому було видано банківську картку для забезпечення можливості розрахунків в валюті за кордоном. На карткові рахунки ОСОБА_1 вніс власні кошти.

Під час подорожі до Республіки Литва, а саме 16, 17, 18 та 19 січня 2015 року, ОСОБА_1 було з картки знято готівкові кошти в євро через АТМ у Республіці Литва. Грошові кошти, які він знімав через банкомат були його коштами та були на його рахунку.

20 січня 2015 року з`явилось повідомлення, що банк вводить новий розрахунковий курс конвертації для операцій, що проходять за допомогою платіжних карток. Цей курс був суттєво більше, ніж попередній. В цей же день з його рахунку було списано кошти в суттєво більшому розмірі.

Після цього ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Укрсоцбанк» з листом, в якому зазначав, що він не згоден з цією операцією та її оспорюю, оскільки курс списання був суттєво завищений, та що банком в односторонньому порядку було проведено списання суттєво більшої суми. У листі позивач вимагав провести перегляд суми списання операції за період з 16 по 19 січня 2015 року включно.

З цього приводу позивач вів з банком спілкування ще на початку 2015 року, заяви позивача за вх. № 96/2671, № 96/2672 (а. с. 20-23), листи банку від 22.01.2015 р., від 20.03.2015 р. № 09.501-86/96-3996, № 09.501-86/96-39 (а. с. 18, 19, 24, 25).

В 2019 році позивач дізнався, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Парфьоновим Г.В. відкрите виконавче провадження за виконавчим написом №4875, виданим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округа Гамаль І.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсоцбанк» грошових коштів у розмірі 54369,50 гривень. Приватний виконавець прийняв постанови про накладення арешту на його майно та про звернення стягнення на майно боржника.

Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595.

Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувана та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувана (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку).

Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, а лише їх конкретизує.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.

Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати беззаперечна заборгованість боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості боржника, у тому числі і внаслідок цивільно-правової відповідальності, - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком документів є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

ОСОБА_1 не укладався кредитний договір, він відкривав картковий рахунок з метою використовувати власні кошти, а не кредитні.

ОСОБА_1 в 2015 році звертався до банку з відповідним листом, в якому зазначав про свою незгоду з сумою, яку з нього утримано. Цей лист свідчить про наявність спору між позивачем та банком з цього приводу, а наявність спору унеможливлює видачу виконавчого напису нотаріуса.

У виконавчому написі нотаріуса зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 23 жовтня 2014 року по 21 червня 2018 року, що перевищує встановлений діючим законодавством України трирічний термін позовної давності. Оскільки з тексту виконавчого напису вбачається, що стягнення проводиться з 23 жовтня 2014 року, то нотаріус видав виконавчий напис в порушення вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат».

З тексту виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості порахована наступним чином: - 20541,22 гривень - заборгованість за тілом кредиту; - 32828,28 гривень - заборгованість за процентами, які були нараховані з моменту укладання договору по 21 червня 2018 року, тобто також більше ніж за 3 роки, що суперечить вимогам статті 88 Закону України «Про нотаріат».

Відповідно до правових висновків, викладених у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року № 6-887цс17 та постанові Верховного Суду у справі № 207/1587/16 від 19 вересня 2018 року (провадження № 14-12559св18) суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й встановити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За таких обставин, виконавчий напис нотаріуса, здійснений 14 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 4875 про стягнення з ОСОБА_1 54369,50 гривень (п`ятдесят чотири тисячі триста шістдесят дев`ять гривень 50 коп.) необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню.

10 вересня 2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером АТ «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно Рішення №5/2019 єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк» від 15 жовтня 2019 року, було затверджено Передавальний акт та визначено, що правонаступництво щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» які зазначені у передавальному акті, виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати визначеної у Передавальному акті, а саме - з 15 жовтня 2019 року.

Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «Альфа-Банк» від 15 жовтня 2019 року було вирішено затвердити Передавальний акт (п. 2.1. протоколу).

Таким чином, 15 жовтня 2019 року відповідно до підпункту «г» пункту 11 частини 4 статті 1 Закону України «Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків», пунктів 3.1, 5.3, Постанови Правління НБУ № 189 від 27 червня 2008 року «Про затвердження положення про особливості реорганізації банку за рішенням його власників», було затверджено Передавальний акт. у відповідності до якого АТ «Альфа-Банк» у порядку правонаступництва набуває всіх прав за переданими йому активами (включаючи права за договорами забезпечення, у тому числі поруки), а також набув обов`язків боржника за вимогами кредиторів (вкладників) за переданими зобов`язаннями без необхідності внесення змін до відповідних договорів.

Згідно п. 1 Передавального акту від 15 жовтня 2019 року, внаслідок реорганізації шляхом приєднання АТ «Укрсоцбанк» правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків за цим актом є АТ «Альфа-Банк». Правонаступництво щодо майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк» виникає у АТ «Альфа-Банк» з дати затвердження цього Передавального акту загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та рішенням єдиного акціонера АТ «Укрсоцбанк», а саме з 15 жовтня 2019 року.

Згідно ч. 1 ст. 104 ЦК України, юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання. поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Згідно п. 2 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок правонаступництва.

Відповідно до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір в розмірі в розмірі 768,40 гривень та судовий збір за заяву про забезпечення позову у сумі 384,20 гривень, що разом складає 1152,60 грн., які підлягають стягненню з АТ «Альфа-Банк» як правонаступника АТ «Укрсоцбанк» та співвідповідача по справі.

Відповідно до ст. 2 ЦК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

За правилами ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про примусове виконання зобов`язання в натурі. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 ЦПК України.

Згідно ч. ч. 1-2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів та показанням свідків.

У відповідності до ст. 88 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Керуючись ст. 2, 15, 16, 18, 104, 512, 514 Цивільного кодексу України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. ст. 3, 12, 13, 55, 76, 81, 88, 141, 263, 265, 268, 272, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України, СУД

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа Банк», Акціонерного товариства «Укрсоцбанк», треті особи: Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Парфьонов Георгій Володимирович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірина Миколаївна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис нотаріуса, здійснений 14 вересня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною, зареєстрований в реєстрі за № 4875 про стягнення з ОСОБА_1 54369,50 гривень (п`ятдесят чотири тисячі триста шістдесят дев`ять гривень 50 коп.).

Стягнути з Акціонерного товариства «Альфа Банк», , місцезнаходження за адресою: 03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , сплачений судовий збір в розмірі 768,40 гривень та судовий збір за заяву про забезпечення позову у сумі 384,20 гривень, що разом складає 1152,60 грн. (одна тисяча сто п`ятдесят дві грн. 60 коп.).

Рішення може бути оскаржене шляхом подання до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду у повному обсязі складено 29 січня 2020 року.

СУДДЯ Гуревський В.К.