ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/172/2020 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарШибінська А.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Прохоренко В.В. від 13 травня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа на стороні відповідача ОСОБА_4 про стягнення грошових коштів,

встановив:

У вересні 2017 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь оціночну вартість автомобіля, обумовлену сторонами на момент його передачі, а саме 108 000,00 грн.

В обґрунтування позову зазначив, що 22.05.2014 року між ним та відповідачем було укладено договір оренди транспортного засобу з правом викупу, який нотаріально не посвідчений. Відповідно до умов договору орендодавець зобов`язується передати орендарю у строкове платне користування транспортний засіб, а саме автомобіль «Мерседес», модель 124, 1988 року випуску, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_3 , з наступним переходом права власності на нього від орендодавця до орендаря. Останній зобов`язується прийняти транспортний засіб у строкове платне користування, а згодом і у власність, а також сплачувати орендодавцю орендну плату. Оціночна вартість автомобіля на момент його передачі складала 108 000,00 грн. У договорі зазначено, що в момент передачі автомобіля в оренду його технічний стан є відмінним. Згідно пункту 4.1 договору строк оренди - два роки, а орендна плата складає 4500 грн. на місяць, сплата не пізніше 22 числа поточного місяця. У договорі обумовлено, що до 22 травня 2016 року орендар має укласти з орендодавцем договір купівлі-продажу та сплатити орендодавцю 108 000,00 грн.

Також на підтвердження факту передачі автомобіля ОСОБА_3 останнім видано розписку, в якій зазначено, що орендар бере на себе обов`язок зберігати вказане авто неушкодженим, виплатити всю суму за вказаний автомобіль, а також повернути його орендодавцю на першу вимогу.

Враховуючи те, що на день звернення з позовом до суду орендна плата ОСОБА_3 не вносилась, автомобіль не повернутий, а за розпискою він зобов`язався сплатити його повну вартість, позивач просив стягнути з відповідача 108 000 грн.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, і посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просив його скасувати та ухвалити нове, яким його позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки за положеннями п.1 ст.216 ЦПК України, у разі недійсності правочину, кожна із сторін зобов`язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

До суду апеляційної інстанції відповідач не з`явився, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідь судді, пояснення апелянта, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд дійшов висновку, що укладений між сторонами договір оренди транспортного засобу за своєю формою та змістом не відповідає вимогам закону, а саме ст.799 ЦК України, а договір купівлі продажу автомобіля з його перереєстрацією, як того вимагає закон, сторонами не укладено, існувала лише попередня домовленість про укладення такого договору до 29.05.2016 року, за умови сплати орендарем протягом строку дії договору обумовленої суми - 108 000,00 грн. Тому, на думку суду першої інстанції, вимога позивача про стягнення з відповідача вартості переданого в оренду транспортного засобу, без фактичного переходу права власності на автомобіль, не відповідає вимогам закону та способу захисту порушеного права.

Колегія суддів вважає, що міським судом спір по суті вирішено правильно.

Як встановлено судом, 22.05.2014 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 укладено договір оренди транспортного засобу з правом його викупу, відповідно до якого орендодавець зобов`язується передати орендарю у строкове платне користування транспортний засіб, а саме автомобіль «Мерседес», модель 124, 1988 року випуску, колір сірий, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , номер кузова НОМЕР_2 , технічний паспорт НОМЕР_3 , з наступним переходом права власності на нього від орендодавця до орендаря, який зобов`язується прийняти транспортний засіб у строкове платне користування, а згодом і у власність, а також сплачувати орендодавцю щомісячно, не пізніше 22 числа кожного місяця орендну плату в сумі 4500 грн. До 22 травня 2016 року орендар зобов`язався укласти з орендодавцем договір купівлі-продажу автомобіля та сплатити орендодавцю 108 000,00 грн.

Вказаний договір нотаріально не посвідчений.

Факт передачі транспортного засобу ОСОБА_3 підтверджується актом прийому-передачі транспортного засобу від 22 травня 2014 року.

Також в матеріалах справи, на аркуші 13 міститься розписка від 15 грудня 2015 року, в якій зазначено, що ОСОБА_3 бере на себе обов`язок зберігати вказане авто, виплатити всю суму за вказаний автомобіль, а також віддати його орендодавцю неушкодженим, на першу вимогу.

Як стверджує позивач, орендна плата за вказаним договором орендарем не вносилась, автомобіль на день подання позову до суду йому не повернутий.

Аналіз встановлених у справі обставин дає підстави для висновку про те, що укладений між сторонами у справі договір є змішаним, який містить в собі елементи договору оренди транспортного засобу, договору про продаж товару з розстроченням платежу та договору зберігання речі.

Статтею 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

За імперативним положенням статті 799 ЦК України договір найму транспортного засобу укладається у письмовій формі; договір найму транспортного засобу за участю фізичної особи підлягає нотаріальному посвідченню. У разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним (частина перша статті 220 ЦК України).

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов обґрунтованого висновку про невідповідність договору оренди транспортного засобу за своєю формою вимогам закону, а саме ст.799 ЦК України, що тягне за собою його нікчемність.

Колегія суддів вважає, що відсутні підстави й для стягнення з відповідача суми, яка відповідає вартості автомобіля, на підставі умов про придбання автомобіля у власність, які містяться у договорі оренди транспортного засобу з правом викупу.

Так, статтею 695 ЦК України передбачені особливості оплати товару з розстроченням платежу.

1. Договором про продаж товару в кредит може бути передбачено оплату товару з розстроченням платежу.

Істотними умовами договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу є ціна товару, порядок, строки і розміри платежів.

2. Якщо покупець не здійснив у встановлений договором строк чергового платежу за проданий з розстроченням платежу і переданий йому товар, продавець має право відмовитися від договору і вимагати повернення проданого товару.

3. До договору про продаж товару в кредит з умовою про розстрочення платежу застосовуються положення частин третьої, п`ятої та шостої статті 694 цього Кодексу.

Що стосується умов договору про перехід права власності на транспортний засіб, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Договір купівлі-продажу транспортного засобу у спірних правовідносинах згідно із вимогами п. 3 ч. 1 ст. 208 ЦК України, а також відповідно до Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 7 вересня 1998 року № 1388 з послідуючими змінами (далі Порядок) належить вчиняти у письмовій формі.

Законом не встановлена недійсність договору купівлі-продажу транспортного засобу у разі недодержання вимоги щодо письмової форми, однак із положень Порядку вбачається, що для здійснення відчуження транспортного засобу власнику необхідно зняти його з реєстраційного обліку, а новий власник зобов`язаний зареєструвати (перереєструвати) транспортний засіб протягом десяти діб після придбання (одержання).

При цьому документами, що підтверджують правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є оформлені в установленому порядку, зокрема, договори, укладені на товарних біржах на зареєстрованих в уповноваженому органі МВС бланках; укладені та оформлені безпосередньо в сервісних центрах МВС у присутності адміністраторів таких органів договори відчуження: нотаріально посвідчені договори, тощо.

Враховуючи, що зазначених дій сторони не вчинили, а навпаки підтверджують, що в момент оформлення договору оренди лише попередньо домовилися про перехід права власності на вказаний автомобіль шляхом укладення до 29.05.2016 року договору купівлі-продажу транспортного засобу, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача вартості переданого в оренду транспортного засобу без фактичного переходу права власності на вказаний автомобіль.

Перевіривши доводи апеляційної скарги щодо безпідставної відмови судом у стягненні коштів на підставі розписки від 15.12.2015 року про зберігання автомобіля, колегія суддів приходить до наступного висновку.

За частиною 1 статті 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов`язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Договір зберігання укладається у письмовій формі у випадках, встановлених статтею 208 цього Кодексу.

Письмова форма договору вважається дотриманою, якщо прийняття речі на зберігання посвідчене розпискою, квитанцією або іншим документом, підписаним зберігачем (стаття 937 ЦК).

Відповідно до статті 938 ЦК України зберігач зобов`язаний зберігати річ протягом строку, встановленого у договорі зберігання.

Якщо строк зберігання у договорі зберігання не встановлений і не може бути визначений виходячи з його умов, зберігач зобов`язаний зберігати річ до пред`явлення поклажодавцем вимоги про її повернення.

Статтею 942 ЦК України на зберігача покладається обов`язок щодо забезпечення схоронності речі, а статтею 949 ЦК - обов`язок повернути річ в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

За втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Звертаючись до суду з позовом про витребування майна (а.с.2-3), позивач фактично просить стягнути його оціночну вартість.

В судовому засіданні представник апелянта адвокат Ремига М.Л. пояснив, що вимогу про повернення автомобіля його довіритель не заявляв, оскільки він має підозру, що відповідач розібрав автомобіль на запчастини. Однак докази на підтвердження зазначеної обставини позивач суду не надав. Таким чином підстав для скасування рішення суду першої інстанцій та ухвалення рішення про стягнення вартості автомобіля внаслідок невиконання відповідачем умов договору про збереження майна, який підтверджується розпискою від 15 грудня 2015 року у колегії суддів немає.

За таких обставин посилання апелянта на ст.216 ЦК України, як на підставу для задоволення позовної вимоги про стягнення вартості автомобіля є таким, що не ґрунтується на законі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції повно і всебічно дослідив обставини справи та ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає відхиленню, а рішення суду необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 13 травня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складений 28 січня 2020 року.

Суддя О.М. Полікарпова