Справа № 565/398/19
Провадження № 2/565/136/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого Серхівською сільською радою Маневицького району Волинської області 04 червня 1994 року, запис за №4 від 04 червня 1994 року. Згідно з доводами ОСОБА_1 , викладеними у позовній заяві, сімейне життя між нею та відповідачем погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення між ними шлюбних відносин. Позивачка зазначила, що між ними регулярно виникають суперечки і конфлікти, подружжя має абсолютно різні погляди на шлюб, сім`ю та спільні права і обов`язки. В обґрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 також вказала, що на даний час спільне вирішення сімейних проблем та задач між нею та відповідачем припинено, кожен з них живе власним життям, ними припинено ведення спільного бюджету, шлюб існує лише формально. Як зазначила позивачка, збереження їхньої сім`ї неможливе і суперечить правам та інтересам її і їх неповнолітньої дитини.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 .

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися, подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Зміст заяви позивачки від 04 березня 2019 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, укладеного нею із ОСОБА_2 . При цьому позивачка вказала, що з серпня 2018 року сторони не підтримують сімейно-шлюбних відносин, хоча проживають за однією адресою. Згідно з доводами позивачки спори щодо визначення місця проживання їх спільної неповнолітньої дитини та з приводу поділу спільного майна між сторонами відсутні. Вказану заяву позивачка ОСОБА_1 не відкликала, заяви про відмову від позову чи залишення позову без розгляду в суд не подала.

Зі змісту заяви ОСОБА_2 від 27 січня 2020 року слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, підтверджує припинення між ними сімейно-шлюбних відносин з серпня 2018 року і неможливість їх примирення. ОСОБА_2 зазначив, що причиною розірвання шлюбу є невірність його дружини, тому він наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач також підтвердив відсутність спорів між сторонами щодо визначення місця проживання неповнолітньої дитини та щодо поділу спільного майна.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.ч.3, 4 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 04 березня 2019 року і від 27 січня 2020 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

04 червня 1994 року ОСОБА_1 і ОСОБА_2 уклали між собою шлюб у Серхівській сільській раді Маневицького району Волинської області, про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу 04 червня 1944 року зроблено запис за №4. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданим Серхівською сільською радою Маневицького району Волинської області 04 червня 1994 року.

У період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син - ОСОБА_4 . Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 28 лютого 2006 року (актовий запис за №109 від 28 лютого 2006 року).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін від 04 березня 2019 року і від 27 січня 2020 року, судом встановлено, що між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 відсутнє взаєморозуміння через протилежність їх поглядів на шлюб, сім`ю та спільні права і обов`язки. Між подружжям регулярно виникали суперечки і конфлікти. Протягом тривалого періоду часу, починаючи з серпня 2018 року до теперішнього часу, сторони фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою. Примирення між ними не досягнуто. За таких обставин, подальше спільне життя подружжя і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 200, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстрований Серхівською сільською радою Маневицького району Волинської області 04 червня 1994 року, запис за №4 від 04 червня 1994 року - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд