Справа № 587/2068/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року Сумський районний суд Сумської області під головуванням судді Степаненка О.А., за участю секретаря судового засідання Токаревої В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Суми справу за позовом Сумської районної державної адміністрації в особі служби у справах дітей в інтересах ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Шпилівська сільська рада Сумського району Сумської області про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів на утримання дитини,

В С Т А Н О В И В :

Представник позивача звернувся до суду з зазначеним позовом та свої вимоги мотивує тим, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яку покинула у закладі охорони здоров`я 10.10.2019 року. Відомості про батька дитини записані відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Дівчинка з 31.10.2019 року перебуває у державному дитячому закладі «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». Згідно довідки, виданої закладом, мати дитини за час перебування дитини у закладі, не відвідала її жодного разу, не телефонувала, не цікавилася її життям. Тому позивач просив позбавити відповідача батьківських прав відносно доньки, стягнути аліменти на її утримання, залишивши її на вихованні у державному закладі.

Представник позивача в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява з проханням слухати справу у її відсутність, позовні вимоги підтримала, проти винесення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про час та місце розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила, будь-яких заяв або клопотань про відкладення розгляду справи від неї не надходило.

Представник 3-ї особи для розгляду справи до суду не з`явився, від них надійшла заява, в якій вони просили справу слухати у їх відсутність, проти позову не заперечив.

На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, фіксація судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалась, що відповідає положенням ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши та вивчивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 164, 165 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с.4).

Дані про батька дитини внесені на підставі ч. 1 ст. 135 СК України - зі слів матері (а.с.4,7).

Згідно довідки Шпилівської сільської ради Сумського району Сумської області № 506 від 09 жовтня 2020 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 проживала не зареєстрована в АДРЕСА_1 (а.с.15).

Відповідач обов`язки по вихованню доньки не виконує.

ОСОБА_2 після народження доньки перебувала разом з нею в КНП СОР «Обласна дитяча клінічна лікарня». 10 жовтня 2019 року пішла з лікарні і більше не повернулася, дитина залишилася покинутою, що підтверджується Актом даного закладу (а.с.5).

З 31 жовтня 2019 року дівчинка перебуває у державному дитячому закладі КНП «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини». За час перебування дитини в закладі батьки доньку не провідували, не телефонували та не цікавились станом здоров`я дитини (а.с.9).

Розпорядженням голови Сумської РДА від 19.03.2020 № 97-ОД, ОСОБА_1 надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування (а.с.8).

Як зазначає позивач в позовній заяві, місце проживання ОСОБА_2 невідоме, засобів зв`язку з нею немає. Вона жодного разу не зверталася до служби у справах дітей, органу опіки та піклування Шпилівської сільської ради з питання повернення доньки в біологічну родину, її життям, станом здоров`я не цікавилася. Жінка веде бродячий спосіб життя, вживає спиртні напої, до пологів проживала разом зі співмешканцем у с. Ополонське Сумського району без реєстрації. Фактично відповідач не бачила свою доньку більше року.

Відповідно до висновку Служби у справах дітей Сумської РДА від 10 грудня 2020 року № 816/01-14 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , служба вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнути аліменти відповідно до законодавства, оскільки ставлення матері до дитини грубо порушує її право на виховання в сім`ї (а.с.31).

У зв`язку з тим, що відповідач ОСОБА_3 безвідповідально ставиться до подальшої долі доньки ОСОБА_1 , не зверталася з питання повернення її в родину, не виявляє бажання виховувати дитину, не піклується про стан її здоров`я та розвиток, не надає їй матеріальної допомоги, суд вважає, що вона ухиляється від виконання батьківських обов`язків і таким відношенням порушує права та інтереси малолітньої ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він:

1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування;

2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини;

3) жорстоко поводяться з дитиною;

4) є хронічними алкоголіками або наркоманами;

5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва;

6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.

Відповідно до п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 20 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Згідно з абз. 2 п. 18 вищезгаданої постанови Пленуму Верховного Суду України, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Позбавлення батьківський прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини (ст. 166 СК України). Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій. Так, батько чи мати вважатимуться такими, що ухиляються від обов`язку по вихованню дитини, коли вони не проявляють до неї щонайменшої батьківської турботи, хоча мають таку можливість.Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Пунктом 16 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 ухиляється від виконання своїх обов`язків стосовно виховання дитини, не проявляє батьківської турботи, не цікавиться здоров`ям, не турбується про її фізичний та духовний розвиток, матеріальної допомоги на утримання не надає. Наведене свідчить про самоусунення відповідача від виконання батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дитини.

Виходячи із оцінки доказів у справі таке ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, суд вважає свідомим та умисним, що дає підстави для обрання крайнього заходу у вигляді позбавлення батьківських прав.

Таким чином, оцінивши докази по справі, суд приходить до висновку, що у ході розгляду справи встановлено беззаперечні докази повного відсторонення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню малолітньої доньки, а тому її необхідно позбавити батьківських прав відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 2 ст. 166 Сімейного Кодексу України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути судовий збір в розмірі 840,80 гривень на користь держави.

Керуючись, ст. ст. 10, 13, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , батьківських прав відносно її малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце реєстрації Сумський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), актовий запис від 03 березня 2020 року № 515).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , останнє місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , аліменти на утримання дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 25 вересня 2020 року і до повноліття дитини, перераховуючи кошти на особовий рахунок дитини.

Неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити на вихованні у державному закладі - Комунальному некомерційному підприємстві «Сумський обласний спеціалізований будинок дитини».

Стягнути з ОСОБА_2 840 гривень 80 копійок судового збору в дохід держави.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити рішення суду повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.А.Степаненко