Справа № 303/1206/15-ц
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

Головуючого - судді Бисага Т.Ю.

суддів: Фазикош Г.В., Куштана Б.П.,

за участі секретаря: Купар Л.В.,

за участі представників сторін - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 квітня 2015 року, головуючий суддя Камінський С.Е., у справі за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк "ПриватБанк" звернулося в суд з позовом до ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором № MKIWGA00000174 від 19.07.2007 року в розмірі 38372,24 доларів США, що за курсом 15,89 відповідно до службового розпорядження НБУ від 27.01.2015 року складає 609734 грн. 95 коп. та судових витрат.

Свої вимоги мотивує тим, що 19.07.2007 року між позивачем та ОСОБА_4 було укладено кредитний договір № MKIWGA00000174, згідно якого позивач зобов`язався надати ОСОБА_4 кредит у розмірі 30353,00 доларів США на термін до 18.07.2017 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими витратами відповідно до умов договору.

У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач станом на 27.01.2015 року має заборгованість 38372,24 доларів США, яка складається з наступного: 31811,79 доларів США заборгованість за кредитом; 3622,37 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 70,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1025,85 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 15,73 доларів США штраф (фіксована частка); 1826,50 доларів США штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком суми заборгованості.

В забезпеченням виконання зобов`язань за договором № MKIWGA00000174 між позивачем та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 було укладено:

- договір поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_5 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_4 ;

- договір поруки, укладеним з поручителем ОСОБА_3 в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором ОСОБА_4 .

Відповідно до п.5 умов договору поруки, позивачем було направлено на адресу відповідачів письмову вимогу із зазначенням невиконаних зобов`язань за договором. Вимога, що була пред`явлена до поручителів щодо виконання забезпеченого зобов`язання, залишена без задоволення.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду від 01 квітня 2015 року позов задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість по кредитному договору № MKIWGA00000174 від 19.07.2007 року в розмірі 609734 (шістсот дев`ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 95 коп. та судові витрати в розмірі 3654 (три тисячі шістсот п`ятдесят чотири) грн.

Не погоджуючись з рішенням суду ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк»просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно кредитного договору № MKIWGA00000174, укладеного 19.07.2007 року, позивач зобов`язався надати ОСОБА_4 кредит у розмірі 30353,00 доларів США на термін до 18.07.2017 р., а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором.

Однак відповідач ОСОБА_6 належним чином зобов`язання не виконала, станом на 27.01.2015 року має заборгованість 38372,24 доларів США, яка складається з наступного: 31811,79 доларів США заборгованість за кредитом; 3622,37 доларів США - заборгованість по процентам за користування кредитом; 70,00 доларів США - заборгованість по комісії за користування кредитом; 1025,85 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором, 15,73 доларів США штраф (фіксована частка); 1826,50 доларів США штраф (процентна складова), що підтверджується розрахунком суми заборгованості.

В забезпеченням виконання зобов`язань за договором № MKIWGA00000174 між позивачем та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 було укладено договори поруки.

Відповідно до п.6 договору поруки, поручитель зобов`язаний виконати зобов`язання, зазначені в письмовій вимозі кредитора протягом п`яти календарних днів з моменту її отримання.

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються відповідними нормами ЦК України.

За ст.ст.526, 527 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. При цьому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок.

Згідно ст. 554 Цивільного кодексу України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя

Згідно ст.ст. 610, 611, 612 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином.

Доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

На думку апелянта банк при зверненні з даним позовом до суду пропустив строк позовної давності, який слід відраховувати з 30 дня вручення вимоги про дострокове виконання кредитних зобов`язань від 15.03.2011 року;

Апелянт стверджує, що після пред`явлення вимоги про дострокове виконання зобов`язання відсотки слід нараховувати з врахуванням вимог ст. 625 ЦК України.

Згідно статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).Стаття 261 ЦК України передбачає, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку.

Згідно статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується.

Отже, строк позовної давності слід обраховувати з 19.07.2017 року.

Колегія вважає, необгрунтованим та недоведеним твердження апелянта про встановлення нового строку виконання зобов`язань в зв`язку з надсиланням ОСОБА_4 вимоги від 04.03.2011 про дострокове виконання умов договору.

Крім того, суд звертає увагу, що з наданих апелянтом документів неможливо встановити коли саме таку вимогу було вручено ОСОБА_4 . Разом з тим, виконати свої зобов`язання ОСОБА_4 мала не пізніше ніж через тридцять днів з дня отримання вимоги. Таким чином, апелянтом не вказано дату, з якої слід відраховувати початок перебігу строку позовної давності.

Якщо припустити, що така вимога встановлює новий строк виконання зобов`язань, ОСОБА_4 не звернув уваги, що згідно розрахунку заборгованості, боржник неодноразово погашала заборгованість протягом 2011-2014 років. Останній платіж перед зверненням банку до суду ОСОБА_4 здійснила 22 жовтня 2014 року, тоді як провадження в даній справі відкрито в березні 2015 року.

За ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Разом з тим, згідно пункту 7.4 договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, ОСОБА_4 сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 2,11% на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом.

Отже, сторони при укладенні кредитного договору погодили інший розмір відсотків, відмінний від того, що зазначений в статті 625 Цивільного кодексу України. Відтак і нарахування відсотків за кредитним договором згідно пункту 7.4 відповідає вимогам статті 625 ЦК України.

Крім іншого, звертаємо увагу суду, що ОСОБА_3 подав дану апеляційну скаргу від свого імені і тому неуповноважений заявляти вимогу про скасування рішення першої інстанції в повному обсязі щодо інших відповідачів, які не скористались свої правом апеляційного оскарження.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, правильно застосував матеріальний закон, та вирішив спір у відповідності з чинним законодавством. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому не заслуговують на увагу.

Рішення суду є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З врахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Мукачівського міськрайонного суду від 01 квітня 2015 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови суду складено 18 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді