15.12.2020 Справа № 756/1484/18
Справа пр. №2/756/382/20
ун. №756/1484/18
У Х В А Л А

15 грудня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Андрейчука Т.В.,

за участю секретаря судового засідання - Чепур Н.К.,

розглянувши у загальному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в м. Києві цивільну справу за позовом об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Маршала Тимошенка 13-А" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, товариство з обмеженою відповідальністю "Авістор", про витребування частини приміщення загального користування з чужого незаконного володіння, -

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебуває цивільна справа за позовом ОСББ "Маршала Тимошенка 13-А" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., ТОВ "Авістор", про застосування правових наслідків нікчемного правочину, витребування частини приміщення загального користування з чужого незаконного володіння та відновлення становища, яке існувало до порушення права власності.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 травня 2019 року судді Андрейчуку Т.В. передано на розгляд цивільну справу за позовом ОСББ "Маршала Тимошенка 13-А" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., ТОВ "Авістор", про застосування правових наслідків нікчемного правочину, витребування частини приміщення загального користування з чужого незаконного володіння та відновлення становища, яке існувало до порушення права власності, оскільки 11 травня 2019 року суддя Оболонського районного суду м. Києва ОСОБА_2 був відрахований зі штату суддів Оболонського районного суду м. Києва у зв`язку з призначенням на посаду судді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 02 вересня 2020 року закрито провадження у справі за позовом ОСББ "Маршала Тимошенка 13-А" в частині позовних вимог про застосування правових наслідків нікчемного правочину та відновлення становища, яке існувало до порушення права власності.

У судові засідання, призначені на 13 год 45 хв 20 листопада 2020 року та 09 год 30 хв 15 грудня 2020 року, представник позивача не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки, які є поважними, в судові засідання суд завчасно не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності його представника не подавав.

Відповідач та його представник у судове засідання не з`явились, представник відповідача про дату час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву, у якій просив суд розглядати справу за його відсутності та залишити позов без розгляду.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся, про причини неявки в судове засідання суд не повідомив.

Представник третьої особи ТОВ "Авістор" у судове засідання не з`явився, третя особа про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась, про причини неявки в судове засідання свого представника суд не повідомила.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов ОСББ "Маршала Тимошенка 13-А" слід залишити без розгляду з наступних підстав.

Судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик (ч. 3 ст. 128 ЦПК України).

Згідно з нормою п. 1 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Згідно з ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 130 ЦПК України у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду. Якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії.

Нормою ч. 1 ст. 131 ЦПК України на учасників судового процесу покладено обов`язок повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Позивач про судові засідання, призначені на 13 год 45 хв 20 листопада 2020 року та 09 год 30 хв 15 грудня 2020 року повідомлявся шляхом надіслання йому судових повісток про виклик за вказаною ним адресою, яка збігається з зареєстрованим місцезнаходженням юридичної особи: АДРЕСА_1 (т. 2, а. с. 109, 129). Поштові повідомлення з повістками про виклик позивача у судові засідання на 13 год 45 хв 20 листопада 2020 року та 09 год 30 хв 15 грудня 2020 року повернулися до суду (т. 2, а. с. 134-136).

Заяв про зміну адреси свого місцезнаходження позивач у ході розгляду справи не повідомляв.

У своїй постанові від 29 січня 2020 року у справі №5015/1763/12 Верховний Суд вказав на те, що сам факт неотримання стороною справи кореспонденції, якою суд, з дотриманням вимог процесуального закону, надсилав судові повістки за належною адресою, самостійно зазначеною позивачем у позовній заяві, та яка повернулася в суд у зв`язку з неотриманням адресатом, не може вважатися неналежним повідомленням сторони про час та місце судового розгляду, оскільки зумовлена не об`єктивними причинами, а суб`єктивною поведінкою сторони щодо отримання кореспонденції, яка надходила на його адресу.

Зважаючи на наведені обставини та ураховуючи положення п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, ч. 1 ст. 131 ЦПК України, суд дійшов висновку, що повістки про виклик позивача ОСББ "Маршала Тимошенка 13-А" у судові засідання, призначені на 13 год 45 хв 20 листопада 2020 року та 09 год 30 хв 15 грудня 2020 року, вважаються доставленими йому.

Більш того, у судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 15 грудня 2020 року, повідомлявся представник позивача - адвокат Олійник О.В. шляхом надіслання йому судової повістки за адресою, яку він сам вказав: м. Київ, вул. Юрія Іллєнка, 12, офіс 3 (а. с. 131). За цією адресою представник позивача отримав повістку про виклик його до суду (а. с. 137).

У судове засідання, призначене на 09 год 30 хв 15 грудня 2020 року, представник позивача надіслав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з продовженням дії карантину, проте суд не вважає причини неявки представника позивача, які зазначені ним у згаданому клопотанні, поважними та такими, що обґрунтовують об`єктивну неможливість прибути в судове засідання.

Так, суд ураховує правову позицію Верховного Суду, наведену у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі №922/2575/19, згідно з якої саме по собі оголошення в країні карантину не зупиняє роботи судів. Представник позивача не був позбавлений можливості взяти участь у судовому засіданні у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду, проте не скористався своїм правом, не подав до суду клопотання про про відкладення розгляду справи, в якому б зазначив причини, які безпосередньо перешкоджають йому взяти участь у судовому засіданні, зокрема у режимі відеоконференції поза межами приміщенням суду.

Ч. ч. 1, 2, 5 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно з нормою п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 21 вересня 2020 року у справі №658/1141/18.

У судові засідання, призначені на 13 год 45 хв 20 листопада 2020 року та 09 год 30 хв 15 грудня 2020 року, представник позивача не з`явився, позивач про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки, які є поважними, в судові засідання суд завчасно не повідомив, заяв про розгляд справи за відсутності його представника не подавав. Європейський суд з прав людини підкреслив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження (див. рішення у справах "Олександр Шевченко проти України" від 26 квітня 2007 року та "Трух проти України" від 14 жовтня 2003 року).

Передбачене ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (рішення Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії").

Таким чином, особа, яка добросовісно користується наданими законом процесуальними правами, зобов`язана слідкувати за перебігом розгляду своєї заяви.

Оскільки позивач, який був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, повторно не з`явився у судове засідання, не повідомив про причини неявки та завчасно не надав суду доказів на підтвердження поважності причин неявки в судові засідання, від позивача не надійшло заяв про розгляд справи за відсутності його представника, суд вважає, що позов ОСББ "Маршала Тимошенка 13-А" слід залишити без розгляду.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

Так, у своїх рішеннях у справах "Осман проти Сполученого Королівства" від 28 жовтня 1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19 червня 2001 року Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, залишення позову без розгляду відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України не є порушенням права на справедливий суд та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

За таких обставин, керуючись ст. 257 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов об`єднання співвласників багатоквартирного будинку "Маршала Тимошенка 13-А" до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович, товариство з обмеженою відповідальністю "Авістор", про витребування частини приміщення загального користування з чужого незаконного володіння - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Т.В. Андрейчук