Справа№ 141/1308/18
Провадження№2/141/145/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року смт. Оратів

Оратівський районний суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Климчука С.В.

при секретарі Маліцькому В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

До Оратівського районного суду Вінницької області 29.12.2018 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 30.12.2017 року о 09 год 30 хв на автодорозі Р -17 між населеними пунктами с. Животівка Оратівського району Вінницької області та смт. Оратів Вінницької області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21043» д/н НОМЕР_1 , не дотримався дистанції, порушивши п. 12.1 Правил дорожнього руху України, та cкoїв зіткнення з автомобілем марки «HUNDAI ACCENT» д/н НОМЕР_2 , під керуванням якого знаходився ОСОБА_1 . В результаті цієї дорожньо-транспортної пригоди його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Діями ОСОБА_3 позивачу було завдано майнову шкоду у розмірі 13119,88 грн. Страховою компанією йому відшкодування виплачено не було.

На сьогоднішній день позивач не отримав ніякого відшкодування майнової шкоди зі сторони відповідача, незважаючи на неодноразові звернення.

Також позивачу завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу у зв`язку з пошкодженням його автомобіля йому довелось самостійно шукати гроші для ремонту автомобіля, через що він не міг вночі спокійно спати. Це все спричинило виникнення пригніченого стану, він почав нервово до всього відноситись. Від такого стану та нецільового використання сімейних грошей постраждали крім позивача і члени його родини, що призвело до розладу стосунків.

Розмір своїх душевних страждань ОСОБА_1 оцінює в 10000 грн.

Позивач ОСОБА_1 просить суд стягнути з ОСОБА_2 на свою користь 13119,88 грн матеріальної шкоди, завданої ДТП, 10000 моральної шкоди та 1409,60 грн судових витрат.

Ухвалою Оратівського районного суду Вінницької області від 04.11.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та з врахуванням вимог ст. 274 ЦПК України розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та призначено на 15.12.2020 року з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив.

Відповідач копію ухвали отримав 13.11.2020 року. Відзиву на позов не надав. При цьому, 15.12.20 року за вх. № 2119/20 до суду надійшла заява ОСОБА_2 , згідно із якою він визнає факт вчинення ДТП за його участі. Проте позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення з нього матеріальної та моральної шкоди не визнає, оскільки ОСОБА_1 не звертався до нього за відшкодуванням збитків.

Згідно ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно із п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.

У визначений ухвалою суду строк відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не подав.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджується постановою Оратівського районного суду Вінницької області від 23.01.2018 року, схемою місця ДТП, 30.12.2017 року о 09 год 30 хв на автодорозі Р -17 між населеними пунктами с. Животівка Оратівського району Вінницької області та смт. Оратів Вінницької області, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21043» д/н НОМЕР_1 , не дотримався дистанції, порушивши п. 12.1 Правил дорожнього руху України, та cкoїв зіткнення з автомобілем марки «HUNDAI ACCENT» д/н НОМЕР_2 , під керуванням якого знаходився ОСОБА_1 .

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 зазначено, що ОСОБА_2 є власником автомобіля ВАЗ 21043 реєстраційний номер НОМЕР_4 .

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 03.01.2018 року автомобіль марки «HUNDAI ACCENT» д/н НОМЕР_2 отримав пошкодження боковини кузову та кришки багажника.

Згідно з актом виконаних робіт № ФД00015600 від 18.01.2018 року вартість ремонту автомобіля марки «HUNDAI ACCENT» д/н НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 , становить 13119,88 грн.

В свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 зазначено, що ОСОБА_1 має право керувати автомобілем марки «HUNDAI ACCENT» реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Пунктом 13 постанови № 4 від 01.03.2013 р. Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних i кримінальних справ «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні cпopiв про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» передбачено, що враховуючи, що відповідно до статей 386, 395, 396 ЦК положення щодо захисту права власності поширюються також на oci6, які хоч i не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), такі особи також мають право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну. До таких oci6 належить i особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1. Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реестраційного документа на транспортний засіб).

За правилами ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки (частина 1). Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі (пункт 3 частини 2).

Відповідно до ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Згідно із ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала (частина 1).

Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку ( ч. 2 ст. 1187 ЦК України).

В п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України зазначено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, суд, враховуючи, що відповідачем не надано доказів відшкодування матеріальних збитків в сумі 13119,88 грн, яку зазначає позивач, а також не надано доказів, що страховою компанією ТДВ «СТ «Домінанта» позивачу виплачено відшкодування, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 в частині стягнення з відповідача матеріальної шкоди знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають задоволенню.

Також відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, а також в зв`язку з пошкодженням майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно із ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Відповідно до роз`яснень, викладених в постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно зі ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України).

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Визначаючись щодо позовних вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди, суд враховує те, що ДТП спричинено не умисно, крім цього, позивачем не надано доказів на підтвердження факту заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, а тому вважає, що у стягненні моральної шкоди слід відмовити.

Згідно з вимогами ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та ст.ст. 22, 23, 1166, 1167, 1187, 1188 ЦК України, керуючись ст.ст. 4, 7, 12, 13, 76, 77, 79, 80, 81, 89, 141, 263, 273 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 13119 (тринадцять тисяч сто дев`ятнадцять) грн. 88 коп.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_6 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_7 , понесені судові витрати у розмірі 704 грн 80 коп.

Копію рішення направити сторонам у справі згідно ч.5 ст.272 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_7 , місце проживання: АДРЕСА_1 ),

Відповідач: ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

Суддя С.В. Климчук