ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Провадження №2-756/1911/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2019 року м. Київ

Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Табачука Д.О.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Києві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до відділу з питань реєстрації місця проживання Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про зобов`язання зняти з реєстрації місця проживання та здійснити реєстрацію місця проживання, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про зобов`язання вчинити дії, в якому просить зобов`язати зняти її з реєстрації місця проживання та здійснити реєстрацію місця проживання з підстав того, що відділ з питань реєстрації місця проживання Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації відмовляється вчинити вказані дії у добровільному порядку, чим порушує права позивача.

Ухвалою Оболонського районного суду від 18.09.2019 у справі відкрито загальне позовне провадження.

Разом з тим, від представника відповідача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі, оскільки спір між сторонами виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства.

У зв`язку викладеним судом було поставлено на обговорення питання про закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до відділу з питань реєстрації місця проживання Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації про зобов`язання зняти з реєстрації місця проживання та здійснити реєстрацію місця проживання.

Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Представник позивача звернувся до суду із заявою в якій вказував про поважність причин неможливості прибути в судове засідання та не заперечував проти проведення підготовчого судового засідання за його відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Надав до суду клопотання, у якому підтримав вимоги про закриття провадження у справі, розгляд просив проводити без його участі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 є власником садового будинку на ділянці АДРЕСА_1 .

05.08.2019 відділом з питань реєстрації місця проживання Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації у знятті з реєстрації місця проживання позивача та відповідно у здійсненні реєстрації місця проживання було відмовлено з підстав того, що будинок, належний ОСОБА_1 , є дачним (садовим) та заявником не надано доказів його переведення у житловий будинок.

У постанові Великої Палати Верховного суду від 23.01.2019 у справі №761/2512/18 вказано, зокрема, що судова юрисдикція - це інститут права, який покликаний розмежувати компетенцію як різних ланок судової системи, так і різних видів судочинства - цивільного, кримінального, господарського та адміністративного.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

У частині першій статті 19 ЦПК України передбачається, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогам

Критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність спору щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів у будь-яких правовідносинах, крім випадків, коли такий спір вирішується за правилами іншого судочинства, а, по-друге, спеціальний суб`єктний склад цього спору, в якому однією зі сторін є, як правило, фізична особа.

Згідно зі ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на публічно-правові спори, зокрема: 1) спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи правових актів індивідуальної дії), дій чи бездіяльності; 2) спори з приводу прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби; 3) спори між суб`єктами владних повноважень з приводу реалізації їхньої компетенції у сфері управління, у тому числі делегованих повноважень; 4) спори, що виникають з приводу укладання, виконання, припинення, скасування чи визнання нечинними адміністративних договорів; 5) спори за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, встановлених Конституцією та законами України; 6) спори щодо правовідносин, пов`язаних з виборчим процесом чи процесом референдуму; 7) спори фізичних чи юридичних осіб із розпорядником публічної інформації щодо оскарження його рішень, дій чи бездіяльності у частині доступу до публічної інформації; 8) спорах щодо вилучення або примусового відчуження майна для суспільних потреб чи з мотивів суспільної необхідності; 9) спорах щодо оскарження рішень атестаційних, конкурсних, медико-соціальних експертних комісій та інших подібних органів, рішення яких є обов`язковими для органів державної влади, органів місцевого самоврядування, інших осіб; 10) спорах щодо формування складу державних органів, органів місцевого самоврядування, обрання, призначення, звільнення їх посадових осіб; 11) спорах фізичних чи юридичних осіб щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності замовника у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про особливості здійснення закупівель товарів, робіт і послуг для гарантованого забезпечення потреб оборони», за винятком спорів, пов`язаних із укладенням договору з переможцем переговорної процедури закупівлі, а також зміною, розірванням і виконанням договорів про закупівлю; 12) спорах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів охорони державного кордону у справах про правопорушення, передбачені Законом України «Про відповідальність перевізників під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень»; 13) спорах щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917?1991 років».

Суб`єкт владних повноважень - це орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їхня посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на основі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень (п. 7 ч. 1 ст. 3 КАС України).

Характерною ознакою публічно-правових спорів є сфера їх виникнення - публічно-правові відносини, тобто передбачені нормами публічного права суспільні відносини, що виражаються у взаємних правах та обов`язках їх учасників у різних сферах діяльності суспільства, зокрема пов`язаних з реалізацією публічної влади.

Публічно-правовим вважається також спір, який виник з позовних вимог, що ґрунтуються на нормах публічного права, де держава в особі відповідних органів виступає щодо громадянина не як рівноправна сторона у правовідносинах, а як носій суверенної влади, який може вказувати або забороняти особі певну поведінку, надавати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо.

У позовній заяві ОСОБА_1 просить зобов`язати відповідача вчинити дії шляхом зняття її з реєстраційного обліку та здійснити реєстрацію місця проживання за адресою: АДРЕСА_1.

Підставою для відмови позивачу у знятті з реєстраційного обліку та проведенні реєстрації місця проживання за бажаною адресою відповідачем визначено те, що будинок, у якому ОСОБА_1 просить зареєструвати своє місце проживання, є садовим будинком і не належить до житлового фонду, а тому зазначений садовий будинок не призначений для постійного проживання, у зв`язку з чим, зареєструвати позивача за цією адресою не є можливим.

Враховуючи предмет спору та обставини цієї справи, суд погоджується, що ефективним засобом юридичного захисту прав позивача у спірних правовідносинах, є саме зобов`язання відповідача як суб`єкта владних повноважень вчинити дії. Однак спір між сторонами є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів. Аналогічну правову позицію висловлено в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10.10.2019 у справі № 2340/4673/18.

Таким чином, оскільки спір стосовно зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії є публічно-правовим і належить до юрисдикції адміністративних судів, то він не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України визначено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у вказаній справі

На підставі викладеного та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 255, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована: АДРЕСА_6 , проживає: АДРЕСА_1 ) до відділу з питань реєстрації місця проживання Оболонської районної у місті Києві державної адміністрації (04205, м. Київ, вул. Тимошенка, 16, код ЄДРПОУ невідомо) про зобов`язання зняти з реєстрації місця проживання та здійснити реєстрацію місця проживання;

Роз`яснити, що справа підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства Окружним адміністративним судом м. Києва.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до суду апеляційної інстанції шляхом подання апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом 15 днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після її проголошення суддею.

Суддя: О.В. Диба