Справа №: 398/3349/17
провадження №: 2/398/34/20
РІШЕННЯ

Іменем України

"20" січня 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі: головуючого - судді Крімченко С.А., за участі секретаря Кулікової В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Олександрії в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 ,про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою,-

представник позивача - адвокат Гулян Я.В.

представник відповідача- адвокат Боровський В.А.

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 і з урахуванням уточнених позовних вимог просить усунути їй перешкоди в користуванні та володінні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:121:0001, відновивши межу між земельними ділянками по АДРЕСА_1 у відповідності до даних технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості за адресою АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідача не чинити їй перешкоди у встановленні паркану . Свої вимоги мотивує тим, що на підставі рішення Олександрійської міської ради №181 від 28.10.2016 року їй, та ОСОБА_3 ,яка є третьою особою у цій справі, належить земельна ділянка , площею 0,0510га , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:121:0001, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 24.11.2016року та рішенням Олександрійської міської ради. В більш ранні періоди адреса була - АДРЕСА_2 в. Земельна ділянка перебуває в їхній спільній з ОСОБА_3 частковій власності пропорційно до часток в праві власності на житловий будинок. Її частка становить 7/10 , право власності на частку в житловому будинку підтверджується свідоцтвом про право власності від 11.10.2010 року та свідоцтвом про право на спадщину від 12.04.1988 року. Частка ОСОБА_3 становить - 3/10, право власності на частку в будинку підтверджується договором купівлі-продажу від 24.11.1975р. Зазначена земельна ділянка по межі БВ (згідно опису меж в технічній документації із землеустрою)межує з земельною ділянкою відповідача, що належить останній на підставі Державного акту ЯК №475072 від 24.04.2012р., кадастровий номер :03:121:005, та розташована по АДРЕСА_1 (в більш ранні періоди нумерація будинку АДРЕСА_1 а значиться, в її технічних паспортах різних періодів як « АДРЕСА_1», а в викопірованні з плану м.Олександрії ,як « №19». Згідно її правовстановлюючих документів та технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення)меж земельної ділянки, а також технічних паспортів минулих років та документації первісного землевідведення, спільна межа ( межа БВ) розташовується уздовж сараю (літ.Б),що перебуває в спільній частковій власності її та ОСОБА_3 Відстань від сараю до місця знаходження межі за даними їхньої технічної документації має становити 40 см. В більш ранні періоди ця відстань становила 40 см. в точці 3 та 56 см в точці 5,що підтверджується ескізом домоволодіння 1963р. (нумерація її будинку на той час - АДРЕСА_5 ). Але, незважаючи на наявну в неї технічну документацію із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельної ділянки, яка в тому числі містить опис меж та кадастровий план з каталогом координат, в яких розташування спільної межі повністю відповідає даним технічної документації із землеустрою відповідача, відповідач систематично створює їй перешкоди в користуванні частиною земельної ділянки, що розташована за сараєм уздовж межі. По спільній межі між домоволодіннями АДРЕСА_1 тверда межа у вигляді паркану існує лише частково, зокрема ,наявний паркан від фасадної межі до сараю та від сараю до задньої межі, вздовж сараю(за ним) паркан відсутній. Весною 2017 року вони з ОСОБА_3 вирішили встановити паркан за сараєм по спільній межі з відповідачем,з`єднавши частково наявний паркан в одну лінію. З цією метою вона придбала необхідні будівельні матеріали,що підтверджується накладною №36 від 04.04.2017 року та запросила робітників. Однак, відповідач створила їм перешкоди в встановленні паркану, відпустила свого собаку - німецьку овчарку, яка не дала робітникам встановити паркан. При спілкуванні свою поведінку пояснила тим,що земля уздовж паркану є її власністю, а межа має проходити по сараю, а тому паркан там зайвий. З даного приводу вона була змушена звертатися до правоохоронних органів, про що свідчить Висновок Олександрійського ВП ГУНП в Кіровоградській області від 09.05.2017р. Подібні перешкоди в установці паркану відповідач їй створює не вперше, 30.03.2017року вона також була змушена звертатися до правоохоронних органів, оскільки відповідач перешкоджала проведенню підготовчих будівельних робіт для установки паркану (Висновок від 30.03.2017 року).Зазначила, що спір з відповідачем виник не вперше. Останніми роками відповідач систематично створює їй та ОСОБА_3 перешкоди в користуванні тією частиною їхньої земельної ділянки,яка знаходиться за їхнім сараєм . Скориставшись відсутністю паркану за сараєм, відповідач самовільно захопила ту частину земельної ділянки та користується нею, посадила там городні культури, не надає їм доступу до тієї частини земельної ділянки, не надає можливості обслуговувати господарську споруду, яка потребує ремонту. Фактично позбавивши їх доступу до задньої стіни їхнього сараю, відповідач спричиняла йому шкоду, встановивши водостічну трубу зі зливом під стіни сараю. З цього приводу їй неодноразово доводилося звертатися до правоохоронних органів,що підтверджується висновками Олександрійського МВ УМВС від 07.12.2015 та від 02.04.2016. З метою вирішення даного спору вона також неодноразово зверталася з заявами до Олександрійської міської ради, однак вирішити спір не вдалося, що підтверджується витягами з протоколів №2 від 25.01.2011р., №53 від 25.11.2014р. та відповідями від 05.08.2015, 22.10.2015, 06.06.2017 та 12.07.2017р.Вважає, що претензії відповідача на частину земельної ділянки за сараєм є абсолютно безпідставними,оскільки за наявною правовстановлювальною документацією, технічною документацією із землеустрою, витягом з кадастрового плану земельної ділянки, документацією первинного відведення земельної ділянки, первинним ескізом наділу земельної ділянки, спільна межа завжди проходила і мала проходити не по сараю, а уздовж нього на певній відстані. Крім того, на її звернення, їй було надано роздруківку з обмінного файлу з технічних документацій із землеустрою обох земельних ділянок, відповідно до якої спірна частина земельної ділянки , на яку претендує відповідач, не входить до складу земельної ділянки відповідача, а входить до складу її земельної ділянки. З цієї роздруківки також добре вбачаються відстані від межі до її сараю. Необхідно зазначити,що в 2010 році нею здійснювалася прибудови в тому числі і до сараю,розташованого уздовж межі. Висновком від 05.10.2010 року та сертифікатом Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю підтверджено відповідність прибудови державним стандартам, будівельним нормам і правилам, в тому числі і щодо дотримання вимог по відстані до межі. На генплані, що входить до складу зазначеного висновку також добре видно,що сарай (Літер. «.Б») та прибудова до нього (Літер. « .Л») розташовуються не на межі, а на відстані від неї. Вищезазначені докази підтверджують безпідставність посягань відповідача на частину земельної ділянки АДРЕСА_1 , що знаходиться за їхнім з ОСОБА_3 сараєм. А також вказує на те,що відповідач самовільно, без достатньої правової підстави захопила частину земельної ділянки,яка їй не належить, та умисно створює їй перешкоди у встановленні твердої межі, чим порушує правила добросусідства. Вирішити існуючий земельний спір в позасудовому порядку не вдається. Враховуючи наявність у неї в законному порядку розробленої та затвердженої технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), вважає,що належним способом захисту її порушених прав є відновлення межі та зобов`язання відповідача не чинити їй перешкоди в користуванні земельною ділянкою та у встановленні паркану .

Ухвалою судді від 18.10.2017 року відкрито провадження по даній справі та призначено справу до розгляду.

Ухвалою суду від 01.03.2018 року за клопотанням представника позивача витребувано:

- В Олександрійському районному відділі Держгеокадастру належним чином завірену копію технічної документації з землеустрою на земельну ділянку , належну ОСОБА_2 , що знаходиться в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:121:005, зокрема ситуаційний план розташування земельної ділянки, опис меж, кадастровий план земельної ділянки з каталогом координат, акт встановлення в натурі та погодження меж земельної ділянки з схемою земельної ділянки.

- В КП « Олександрійське МБТІ2 копії інвентарних справ , що включають ескізи на домоволодіння по АДРЕСА_7 .

Представник позивача, ознайомившись з письмовими доказами, які надійшли на виконання даної ухвали, направила до суду письмові пояснення. В поясненнях зазначено, що як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи на домоволодіння по АДРЕСА_1 , що належить позивачу та третій особі, земельна ділянка сформована в результаті виділення ОСОБА_4 рішенням виконкому Олександрійської міської ради №169 від 06.04.1956р. земельної ділянки площею 500 кв.м. по АДРЕСА_8 ), що підтверджується Договором забудови від 20.06.1956р. Вже на первісних документах, зокрема в ескізі від 03.06.1963р. та плані земельної ділянки від 05.06.1963р. значаться розміри земельної ділянки : фасадна межа 25,5м., задня межа - 27,33 м., ліва (суміжна з відповідачем) - 18,93, права - 19,92м. Площа - 513 кв.м. А також значиться відстань від сарая ,позначеного Б-1, до межі з відповідачем, зокрема від одного кута сараю - 0,56 м, від іншого - 0,40м. та добре вбачається місцезнаходження спірної межі,яка проходить не по стінам сараю,а на відстані від нього. За 60 років,що минули, розміри та конфігурація земельної ділянки позивача суттєвих змін не зазнали, що підтверджується наявними в інвентаризаційній справі документами - варіантом користування земельною ділянкою від 12.10.1970р., ескізом від 01.10.1970р., запропонованим варіантом виділу 3/10 частин земельної ділянки від 01.07.1971р., схемою-планом будівництва коридора 1972р.; викопіюванням з плана забудованого кварталу №135 від 07.10.1988р., абрисом та іншими документами. на кожному з цих документів мають місце розміри земельної ділянки, довжини меж та місцезнаходження спірної межі на певній відстані від сараю. ОСОБА_1 отримала 7/10 частин будинку по АДРЕСА_1 у спадщину від ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право на спадщину від 13.10.1988р. Разом з успадкуванням будинку, в користуванні ОСОБА_1 надійшла і відповідна частка земельної ділянки. 11.10.2010року ОСОБА_1 отримала свідоцтвом про право власності , а рішенням Олександрійської міської ради №181 від 28.10.2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , передана у приватну власність земельна ділянка , площею 0,0510га . При цьому ,як вбачається з технічної документації та витягу з державного земельного кадастру, площа земельної ділянки в результаті приватизації не збільшилася, а навпаки дещо зменшилася з 513 кв.м. до 510 кв.м., в результаті незначного зменшення довжин меж. Так, фасадна межа з 25,5 м. зменшилася до 25,47м., задня межа з 27,33 м. до 27.12 м. Місцезнаходження спірної межі не проходить по сараю, а знаходиться на відстані від нього. Зазначено, що технічна документація з землеустрою на земельну ділянку № НОМЕР_1 виготовлялася в 2016 році, тобто вже після приватизації відповідачем її земельної ділянки,що мала місце в 2011-2012 роках. Розробник технічної документації на ділянку № НОМЕР_1 , при її розробленні , а потім кадастровий реєстратор при внесенні в державний земельний кадастр інформації про земельну ділянку позивача, її конфігурацію, площу, межі, враховував наявність вже сформованої земельної ділянки відповідача та приймав до уваги координати останньої. Якби це не було зроблено, то наслідком було б накладання земельних ділянок в кадастрі, що б не дало можливості зареєструвати земельну ділянку та отримати витяг з ДЗК. Таким чином, вважає, що технічна документація із землеустрою на земельну ділянку № НОМЕР_1 , витяг з ДЗК, а також схема розташування земельних ділянок, що розроблена директором ПП «Геосвіт-ЛСО» ОСОБА_9 ,що подана разом з позовною заявою, належним чином підтверджує той факт,що спірна межа проходить не по сараю позивача, а на відстані від нього не лише згідно технічної документації позивача, а й згідно технічної документації відповідача. У зв`язку з чим вимоги позивача про відновлення межі земельної ділянки є обґрунтованими, а перешкоди ,що створюються відповідачем та претензії на цю смужку землі за сараєм позивача - безпідставними. Крім того, зазначила, що як вбачається з матеріалів інвентаризаційної справи на земельну ділянку по АДРЕСА_1 , вона була сформована в результаті фактичного поділу земельної ділянки по АДРЕСА_3 на дві ділянки з присвоєнням нових адрес, про що свідчить Технічний висновок від 14.08.1975рр. та схема розподілу. В результаті поділу ОСОБА_6 було виділено земельну ділянку площею 527кв.м., розмірами 25,5 * 20,6*17,0*30,34 у формі трапеції та присвоєно адресу - АДРЕСА_1 . В подальшому, будинок на цій ділянці ОСОБА_6 подарував відповідачу на підставі Договору дарування від 29.09.2006року. Відомостей про площу земельної ділянки договір дарування не містить. Державний акт ЯК №475072 видано ОСОБА_2 24.04.2012 року на земельну ділянку,площею 0,0483га. Зменшення площі земельної ділянки за державним актом , порівняно з первісними розмірами відбулося у зв`язку зі зміною довжин лівої межі з 30,34 до 28,36 та правої з 25,5 до 25,1м. та незначних змін по ширині ділянки, що відповідач мала з`ясовувати з землекористувачами,суміжними з нею по задній межі, а не намагатися компенсувати цю площу за рахунок самозахвату по суміжній з позивачем межі, тим більше ,що суміжна межа сторін є спільною лише частково. Межа ділянки відповідача є довшою ,ніж ділянки позивача.Відповідачу видано державний акт на земельну ділянку площею - 0,483га і вона має здійснювати землекористування виключно в межах цієї площі, не порушуючи прав інших землевласників. Смужка землі за сараєм позивача, не входить до державного акту відповідача. У обох сторін наявна земельно-кадастрова документація, дані якої щодо місцязнаходження межі, в тій частині,де вона є спільною для сторін - співпадають. Тому вважає обґрунтованими вимоги позивача щодо відновлення межі відповідно до даних технічної документації з землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі на місцевості за адресою АДРЕСА_1 та зобов`язання відповідача не чинити перешкод у встановленні твердої межі ,що фактично полягає в створенні можливості з`єднати частково наявний паркан,встановивши паркан за сараєм позивача на відстані 40 см.від нього.

Ухвалою суду від 21.05.2018 року за клопотанням представника позивача по справі призначалася судова земельно-технічна експертиза, провадження по справі було зупинено.

Ухвалою суду від 25.11.2019 року провадження по справі поновлено в зв`язку з надходженням на адресу суду висновку експерта від 25.10.2019 року № 2766/2767/18-27.

В судове засідання 20.01.2020 року позивач та представник позивача не з`явилися, направили заяву про розгляд справи без їх участі, позов підтримують та просять його задоволити.

Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися , направили заяву про розгляд справи без їх участі.

Третя особа в судове засідання не з`явилася , про час розгляду справи повідомлялася належним чином.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

Позивачу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ,яка є третьою особою по даній справі, належить земельна ділянка , площею 0,0510га , для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:121:0001, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав від 24.11.2016 року та рішенням Олександрійської міської ради №181 від 28.10.2016 року . Земельна ділянка перебуває в спільній частковій власності позивача та третьої особи пропорційно до часток в праві власності на житловий будинок. Частка позивача становить 7/10 , право власності на частку в житловому будинку підтверджується свідоцтвом про право власності від 11.10.2010 року та свідоцтвом про право на спадщину від 12.04.1988 року, а частка ОСОБА_3 становить - 3/10, право власності на частку в будинку підтверджується договором купівлі-продажу від 24.11.1975р.

Дана земельна ділянка по межі БВ (згідно опису меж в технічній документації із землеустрою)межує з земельною ділянкою відповідача ОСОБА_2 , що належить останній на підставі Державного акту ЯК №475072 від 24.04.2012р., кадастровий номер :03:121:005, та розташована по АДРЕСА_1 .

Сторони є власниками суміжних земельних ділянок. По спільній межі між домоволодіннями АДРЕСА_6 та АДРЕСА_8 тверда межа у вигляді паркану існує лише частково, зокрема ,наявний паркан від фасадної межі до сараю та від сараю до задньої межі, вздовж сараю(за ним) паркан відсутній. Відповідач перешкоджає позивачу встановити тверду межу між суміжними земельними ділянками у виді суцільного паркану, вважаючи , що межа має проходити по стіні сараю.

В позасудовому порядку спір між сторонами не врегульований.В судовому засіданні сторони не дійшли згоди щодо встановлення межі між земельними ділянками по АДРЕСА_1 у відповідності до даних технічної документації із землеустрою.

Відповідно до пунктів «г» та «е» частини першої статті 91 ЗК України власники земельних ділянок зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон. Землекористувачі зобов`язані не порушувати прав власників суміжних земельних ділянок та землекористувачів та дотримуватися правил добросусідства та обмежень, пов`язаних з встановленням земельних сервітутів та охоронних зон.

За загальними правилами добросусідства, закріпленими законом у статтях 103-109 ЗК України, додержання правил добросусідства є обов`язком для власників та землекористувачів земельних ділянок, які мають обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам та землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдасться щонайменше незручностей.

Статтею 106 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними. Види межових знаків і порядок відновлення меж визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері земельних відносин.

За правилами статті 107 ЗК України основою для відновлення меж є дані земельно-кадастрової документації.

Наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 18 травня 2010 року № 376, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 16 червня 2010 року за № 391/17686, затверджено Інструкцію про встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та їх закріплення межовими знаками, якою визначено механізм відновлення меж земельних ділянок на місцевості.У пунктах 4.1-4.3 Інструкції зазначено, що відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється при повній (частковій) втраті в натурі (на місцевості) межових знаків, їх пошкодженні, яке унеможливлює використання межових знаків, а також при розгляді земельних спорів між власниками (користувачами) суміжних земельних ділянок. Власник земельної ділянки має право вимагати від власника сусідньої земельної ділянки сприяння встановленню твердих меж, а також відновленню межових знаків у випадках, коли вони зникли, перемістились або стали невиразними.

Відновлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на підставі раніше розробленої та затвердженої відповідно до статті 186 Земельного кодексу України документації із землеустрою. У разі відсутності такої документації розробляється технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до статті 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та фізичним особам рівні умови захисту права власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів.

За загальним правилом власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою; захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється згідно з частиною третьою статті 152 ЗК України, у тому числі, шляхом відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчинення дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав.

Разом з тим, вимогами цивільного процесуального законодавства суд зобов`язаний установити: чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача; у чому полягає таке порушення прав; якими доказами воно підтверджується. Залежно від установленого суд повинен вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Так як спір по справі між сторонами не був врегульований, то на підставі ухвали суду п о справі призначалася та проводилася судова земельно-технічна експертиза .

Згідно висновку експерта № 2766/2767/18-27 від 25.10.2019 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи надані наступні висновки:

Фактичний порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:121:0005 по АДРЕСА_1 наведено в дослідницькій частині та графічно зазначено на схемі в додатку 2.

Фактична конфігурація, розміри та площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0005 по АДРЕСА_1 мають невідповідності з правовстановлюючими документами та технічною документацією з землеустрою, а саме:

- довжина фасадної межі з боку АДРЕСА_1 згідно фактичного користування складає 20,64м, що на 0,18м більше ніж зазначено в технічній документації з землеустрою;

- права бокова межа з боку земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 АДРЕСА_1 та земельної ділянки по АДРЕСА_10 по ламаній довжиною 4,55+0,67+15,25+4,61м, що не відповідає технічній документації з землеустрою, де зазначено, що права бокова межа з боку земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 та земельної ділянки по АДРЕСА_12,довжиною 16,59+8,42м.;

- права бокова межа зміщена в бік земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 на 0,67м (фото 7,8 додатку1);

- довжина правої бокової межі зменшена з боку земель загального користування по АДРЕСА_1 в бік ділянки на 0,60м (фото 6, 16 додатку 1).

За рахунок невідповідності меж земельної ділянки, виникла невідповідність фактичної площі земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0005 по АДРЕСА_1 по відношенню до правовстановлюючої та технічної документації з землеустрою, яка згідно з арифметичними діями могла збільшитись на 5,21 кв.м. (488,21-483,00=5,21).

В додатку 4 на схемі зазначено зеленим кольором межі ділянки з кадастровим номером :03:121:0005 по АДРЕСА_1 , які відповідають правовстановлюючій та технічній документації з землеустрою, синім кольором зазначено частину земельної ділянки, яка фактично перебуває в користуванні за рахунок земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 та фасадну межу з боку АДРЕСА_1.

Фактичний порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 наведено в дослідницькій частині та графічно зазначено на схемі в додатку 3.

Фактична конфігурація, розміри та площа земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 мають невідповідності з правовстановлюючими документами та технічною документацією з землеустрою, а саме:

- ліва бокова межа з боку земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0005 АДРЕСА_1 не відповідає конфігурації та розмірам зазначеним в технічній документації з землеустрою;

- ліва бокова межа на відстані 4,55 м від фасадної межі зміщена на 0,67м в бік земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 , за рахунок чого фактична площа даної земельної ділянки згідно з арифметичними діями могла зменшитись на 10,22 кв.м по відношенню до правовстановлюючої та технічної документації з землеустрою (510,00-499,78=10,22) (фото7-9 додатку 1).

В додатку 4 межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 позначені червоним кольором. Земельна ділянка яка на теперішній час, згідно фактичного користування приєднана до земелької ділянки з кадастровим номером :03:121:0005 по АДРЕСА_1 позначена синім кольором.

Згідно з технічною документацією накладання земельних ділянок з кадастровим номером :03:121:0001 АДРЕСА_1 та з кадастровим номером :03:121:0005 по АДРЕСА_1 відсутнє. Графічно зазначено в додатку 5, де зеленим кольором позначено межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0005 по АДРЕСА_1 , а червоним кольором позначено межі земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 .

Відповідно з фактичним користуванням вищезазначеними земельними ділянками було встановлено накладання земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0005 АДРЕСА_1 на земельну ділянку з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 , площа накладання згідно з арифметичними діями може складати площу 10,22 кв.м. (в додатку 4 позначено синім кольором).

Координати поворотних точок досліджуємих земельних ділянок співпадають тільки по координатах в одній точці, яка відповідає точці 5 згідно технічної документації з землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 та точці 2 згідно технічної документації з землеустрою на земельну ділянку з кадастровим номером :03:121:0005 по АДРЕСА_1 . Невідповідність полягає в тому,що дані земельні ділянки являються суміжними, тому координати розподільної межі між даними земельними ділянками повинні співпадати в повній мірі, а як вбачається згідно схеми в додатку 5, суміжна межа лише частково співпадає.

Фактична спільна межа між домоволодіннями по АДРЕСА_7 не відповідає технічним документаціям із землеустрою, а саме:

- фактична межа між домоволодіннями по АДРЕСА_7 , частково проходить по зовнішніх стінах господарських будівель домоволодіння по АДРЕСА_1 , а саме сараїв літ. «Б» та літ. «Л» (фото 7,8,10 додатку 1), а не на відстані від них, як то зазначено в технічній документації з землеустрою.

Враховуючи, що суміжні земельні ділянки з кадастровим номером :03:121:0005 по АДРЕСА_1 та з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 не мають накладань згідно документації з землеустрою та координати співпадають лише в одній точці, для можливості встановлення паркану пропонується на розгляд суду прийняти за основу межу згідно з технічною документацією з землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 . Місце встановлення паркану позначено на схемі синім кольором в додатку 6.

З урахуванням викладеного, враховуючи дані технічної документації із землеустрою земельної ділянки позивача, висновок експерта № 2766/2767/18-27 від 25.10.2019 року за результатами проведення земельно-технічної експертизи , суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Сторонам необхідно відновити межу між земельними ділянками по АДРЕСА_7 у відповідності до даних технічної документації із землеустрою земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03 :121:0001 та при встановленні паркану позивачем прийняти за основу межу згідно з технічною документацією з землеустрою земельної ділянки з кадастровим номером :03:121:0001 по АДРЕСА_1 . Місце встановлення паркану позначено на схемі синім кольором в додатку 6.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа ОСОБА_3 ,про усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні та володінні земельною ділянкою по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03:121:0001, відновивши межу між земельними ділянками по АДРЕСА_7 у відповідності до даних технічної документації із землеустрою земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :03 :121:0001 та зобов`язати ОСОБА_2 не чинити ОСОБА_1 перешкоди у встановленні паркану.

Рішення може бути оскаржено до Кропивницького апеляційного суду через Олександрійський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_1 .

Представник позивача: ОСОБА_7 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_11 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає: АДРЕСА_1 .

Представник відповідача: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_11 .

Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , проживає: АДРЕСА_1 .

Повний текст складено 24 січня 2020 року.

Суддя С.А. Крімченко