Ухвала

Іменем України

24 січня 2020 року

м. Київ

справа № 638/9352/18

провадження № 61-954ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року у складі судді: Омельченко К. О., та постанову Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у складі суддів: Пилипчук Н. П., Кругової С. С., Маміної О. В., у справі за позовом ОСОБА_1 до споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харитонова Яна Михайлівна, приватна фірма «А-Тет», про визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» (далі - СП «ЖБК «Авантаж»), треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харитонова Я. М., приватна фірма «А-Тет», про визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року відкрито провадження у справі.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що позовна заява відповідає вимогам цивільного процесуального законодавства щодо форми та змісту. Справа підсудна Дзержинському районному суду м. Харкова та підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Постановою Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року залишено без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що спір виник з приводу нерухомого майна (приміщень котельні № 1,11 у будинку літ. А-23 по АДРЕСА_1 ), що розташоване в межах території, яка віднесена до підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова. Порушень правил територіальної підсудності судом не встановлено. Апеляційний суд відхилив доводи апеляційної скарги про те, що справа підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства, оскільки нормами цивільного законодавства не передбачено оскарження ухвали суду першої інстанції про відкриття провадження у справі з підстав порушення юрисдикції.

09 січня 2020 року СП «ЖБК «Авантаж» засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, у якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції в частині відкриття позовного провадження за вимогою про скасування державної реєстрації права власності та скасувати постанову суду апеляційної інстанції.

СП «ЖБК «Авантаж у касаційній скарзі посилається на порушенням судами норм процесуального права. Касаційна скарга мотивована тим, що вимога позивача щодо скасування державної реєстрації права власності СП «ЖБК «Авантаж» на вбудовані приміщення котельні № 1,11 будинку літ. А-23, загальною площею 187 кв. м, що розташовані на технічному поверсі корпусу 2 будинку АДРЕСА_1 , відноситься до юрисдикції адміністративних судів, як окрема самостійна вимога, предметом розгляду якої є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності нотаріуса. Поняття підсудності є загальним, яке включає в себе і територіальну, і предметну, і суб`єктну підсудність.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

У пункті восьмому частини першої статті 353 ЦПК України передбачено, що окремо від рішеннясуду може бути оскаржена в апеляційному порядку ухвала суду першої інстанції щодо відкриття провадження у справі з недотриманням правил підсудності.

У частині першій статті 30 ЦПК України визначено, що позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Встановивши, що спір виник з приводу нерухомого майна, що розташоване в межах території, яка віднесена до підсудності Дзержинського районного суду м. Харкова, суд першої інстанції, з висновком якого погодився апеляційний суд, зробив правильний висновок, що позовна заява подана із дотриманням правил підсудності.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 442/4490/18 (провадження № 14-158цс19) зроблено висновок, що «оскільки ухвалу про відкриття провадження у справі не можна оскаржити в апеляційному порядку з підстав порушення судом правил предметної юрисдикції окремо від судового рішення щодо суті спору, таку ухвалу суду першої інстанції відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України не можна окремо оскаржити і у касаційному порядку. Аналогічні висновки Велика Палата Верховного Суду зробила в ухвалах від 13 червня 2018 року у справах № 522/14750/16-ц (провадження № 14-205цс18), № 761/6099/15-ц (провадження № 14-184цс18), № 761/30675/17 (провадження № 14-189цс18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 750/14127/17 (провадження 14-374цс18) та від 13 березня 2019 року у справі № 522/18296/14-ц (провадження 14-62цс19)».

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Аналіз змісту касаційної скарги та оскаржених судових рішень свідчить, що правильне застосовування судами першої та апеляційної інстанцій норм права є очевидним, а касаційна скарга - необґрунтованою.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 394 ЦПК України суд в порядку, передбаченому частинами четвертою, п`ятою цієї статті, відмовляє у відкритті касаційного провадження, якщо касаційна скарга є необґрунтованою.

Керуючись статтями 260, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж» на ухвалу Дзержинського районного суду м. Харкова від 26 вересня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до споживчого товариства «Житлово-будівельний кооператив «Авантаж», треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харитонова Яна Михайлівна, приватна фірма «А-Тет», про визнання права власності та скасування державної реєстрації права власності.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков