Справа № 467/1267/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року Арбузинський районний суд Миколаївської області

в складі: головуючого - судді Кірімової О.М.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Ю.І.,

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Арбузинка цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , заінтересована особа Благодатненська сільська рада Арбузинського району Миколаївської області про встановлення факту прийняття спадщини

ВСТАНОВИВ:

Адвокат Багдасарян А.Ю. в інтересах ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про встановлення факту прийняття спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_2 , є сином ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та на час своєї смерті був зареєстрований і проживав в будинку АДРЕСА_1 . За вказаною адресою, разом із батьком, був зареєстрований та проживав ОСОБА_2 . У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_2 не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті батька, а саме вказаного житлового будинку та земельної частки (паю). Стверджує, що враховуючи норми законодавства, яке діяло на час смерті батька, вважається, що він фактично вступив у володіння житловим будинком, так як постійно проживав із спадкоємцем на час відкриття спадщини та продовжував проживати в даному будинку після його смерті.

03 вересня 2020 року ОСОБА_2 звернувся до державного нотаріуса Арбузинської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на належне батькові майно, однак державний нотаріус відмовив йому в оформленні вищевказаного права на житловий будинок та земельну частку (пай) після смерті батька, оскільки ОСОБА_2 необхідно було звернутись до нотаріуса в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після смерті батька.

Тому заявник вимушений звернутися до суду за захистом своїх спадкових прав та в судовому порядку доводити факт прийняття ним спадщини після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Ухвалою суду від 03 грудня 2020 року було відкрито провадження по справі та справа призначена до розгляду в порядку окремого провадження.

В судовому засіданні представник заявника ОСОБА_1 заяву підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у ній, просив про її задоволення та суду пояснив, що згідно паспорта ОСОБА_2 , останній зареєстрований за іншою адресою, ніж тою, що в дійсності проживає за адресою в будинку батька, оскільки свій паспорт він отримав у 2008 році вже після смерті свого батька, та не мав можливості зареєструватися за фактичним місцем проживання в зв`язку з неоформленням спадщини.

Представник заінтересованої особи Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився, на адресу суду надіслав заяву про розгляд справи у його відсутності, не заперечує проти задоволення заяви.

Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, вислухавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши надані докази у їх сукупності, вважає заяву такою, що підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Згідно з частиною першою статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до статті 5 ЦК України акти цивільного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ними чинності. Акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. Якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР 1963 року, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено ч. 1 ст. 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення через його втрату, знищення архівів тощо; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Отже, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, яка діяла на момент смерті ОСОБА_3 , часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Згідно з ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

В ст. 548 ЦК УРСРвизначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Стаття 549 ЦК УРСРвизначає дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Отже, прийняття спадщини може бути підтверджено діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать про те, що в шестимісячний строк із дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до пункту 124 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР доказом вступу в управління чи володіння майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном.

Доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути наявність у спадкоємців ощадної книжки, іменних цінних паперів, квитанцій про здані в ломбард речі, свідоцтва про реєстрацію (технічного паспорта, реєстраційного талону) на автотранспортний засіб чи іншу самохідну машину або механізм, державного акта на право приватної власності на землю та інших документів, виданих відповідними органами на ім`я спадкодавця на майно, користування яким можливе лише після належного оформлення прав на нього.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 8).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 20 травня 1997 року складено актовий запис № 10. Заповіту після себе не залишав.

Відповідно довідки Благодатненської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області № 235 від 17.08.2020 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно на день смерті був зареєстрований та проживав за адресою: будинок АДРЕСА_1 . Разом із ним проживав син ОСОБА_2 (а.с. 10).

Рішенням Садівської сільської ради Арбузинського району Миколаївської області №8 від 21.02.1991 року ОСОБА_3 надано дозвіл на оформлення права власності на будинок АДРЕСА_1 (а.с. 12,13).

Згідно роз`яснення відділу в Арбузинському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області № 140/101-20 від 26.08.2020 року (а.с. 14), за ОСОБА_3 зареєстровано сертифікат на право на земельну частку (пай).

Відповідно до копії погосподарської книги на домоволодіння по АДРЕСА_1 , станом на 01.01.1996 року, 0.01.1997 року, 01.01.1999 року, 01.01.2000 року власником якого вказано ОСОБА_3 , та як син вказаний ОСОБА_2 (а.с. 15.26).

Згідно відповіді Арбузинської державної нотаріальної контори Миколаївської області від 03.09.2020 за вих.№362/01-16, ОСОБА_2 було роз`яснено право звернутись до суду з питання оформлення спадщини після померлого ОСОБА_3 , оскільки заявником не була подана до державної нотаріальної контори заява про прийняття спадщини до шести місяців з дня відкриття спадщини після смерті спадкодавця (а.с.16).

Відповідно наданої завідувачем Арбузинською державною нотаріальною конторою Бойченко А.В. на адресу суду Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с. 22-23), то за вказаними параметрами запиту у Спадковому реєстрі інформація щодо померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 , відсутня.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_2 та його батька ОСОБА_3 знає з 1994 року. Останній працював у школі с. Садове кочегаром, а свідок в школі працював вчителем та добре знав ОСОБА_3 . Свідок зазначив, що ОСОБА_2 постійно проживав в одному будинку разом із батьком ОСОБА_3 за однією адресою: АДРЕСА_1 як до смерті батька, так проживає за вказаною адресою і по теперішній час.

Свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що особисто знає заявника та знав його батька ОСОБА_3 . Останній працював у школі с. Садове кочегаром, тоді як свідок у цій же школі працював директором. свідок вказав, що заявник ОСОБА_2 постійно проживав разом із батьком ОСОБА_3 в одному будинку за адресою: АДРЕСА_1 як до смерті батька, так і досі проживає за вказаною адресою в батьківській хаті.

Отже, заявник просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті його батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Встановлення вказаного факту йому необхідне для прийняття після батька спадщини у вигляді земельної частки (паю) та житлового будинку, що йому належали. Спадщину він прийняв фактично вступивши у володіння та користування спадковим майном, що доводиться сукупністю наданих суду письмовими доказами та показаннями свідків, які не суперечать між собою та доповнюють один одного.

Враховуючи викладене, заява про встановлення юридичного факту підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 2, 4, 10, 12, 13, 19, 76-81, 258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката Багдасаряна А.Ю. в інтересах ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) спадщини, яка залишилася після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Садове Арбузинського району Миколаївської області, шляхом фактичного вступу у володіння спадковим майном.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Арбузинського

районного суду О.М. Кірімова