печерський районний суд міста києва
05 серпня 2020 року Печерський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді - Підпалого В.В. при секретарі Луцюк А.В., розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -
ОСОБА_1 (надалі - Позивач) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 (надалі - Відповідач) про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, в якому просив стягнути з Відповідача на його користь вартість понівеченого автомобіля у розмірі 28 410, 00 грн. та 2 000, 00 грн. за його експертну оцінку; матеріальний збиток, втрачених речей в автомобілі у розмірі 45 000, 00 грн.; за втрату його здоров`я - 200 000, 00 грн.; за нанесену моральну шкоду - 300 000, 00 грн.; за знищену фотоінформацію у побитому системному блоці - 800 000, 00 грн.; судові витрати у розмірі 1000, 00 грн.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.12.2017 року близько 12 год., ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом SKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись на ділянці дороги Київ-Харків-Довжанський, в Пирятинському районі та здійснюючи обгін автомобіля Газ-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , допустив зіткнення з задньою частиною автомобіля ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 .
В результаті вищезгаданої дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитими ранами тім`яної та лобної ділянок голови зліва, забою правого кульшового суглобу з гематомою правого стегна. Крім того, позивач посилається на те, що з машини зникли речі, які він оцінює у розмірі 45 000, 00 грн., а також знищено системний блок, який містив певну фотоінформацію, а саме фото сюжети відбудови Михайлівського собору, яку він оцінює в розмірі 800 000, 00 грн.
За таких обставин, ОСОБА_1 як власник пошкодженого автомобіля ГАЗ- 24 «Волга», звернувся до суду за захистом своїх прав та відшкодування коштів.
Так, згідно з положеннями процесуального закону, та врахувавши пункти 1-8 частини 3 статті 274 ЦПК України, при вирішенні питання визначення порядку розгляду позовного провадження, вбачається можливість розгляду справи у загальному порядку.
Ухвалою судді Печерського районного суду м. Києва від 20.01.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження (а.с. 62-63).
14.05.2020 року по справі оголошено перерву, у зв`язку із задоволенням клопотання відповідача про відкладення підготовчого засідання, на 16.06.2020 року (а.с. 85-86).
Ухвалою суду від 16 червня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено цивільну справу ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, до судового розгляду по суті. (а.с. 95).
В засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позовних вимог, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач ОСОБА_2 в засідання не з`явився, повідомлявся належним чином. Натомість відповідачем неодноразово були надіслані клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із неможливістю прибути у судове засідання, посилаючись на карантинні умови, які запроваджені на території України. Крім того, ознайомившись із матеріалами справи, відзив на позовну заяву відповідачем надіслано не було, свою позицію щодо розгляду справи, відповідач не виклав.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи.
Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України).
Відповідно до ст. 15 ЦПК України, суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних , житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Зокрема, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Ч. 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Згідно ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини.
Так, як вбачається з позовної заяви, 04.12.2017 року близько 12 год., ОСОБА_2 , керуючи технічно-справним легковим автомобілем марки SKODA RAPID, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався на ділянці автодороги Київ-Харків-Довжанський, Пирятинського району Полтавської області в напрямку м. Київ.
Проїжджаючи 157 км вищевказаної дороги, водій ОСОБА_2 під час зміни напрямку руху ліворуч, губо порушив вимоги Правил дорожнього руху України, що призвели до дорожньо-транспортної пригоди за наступних обставин.
Так, рухаючись по вказаній ділянці проїзної частини автодороги «Київ-Харуів-Довжанський» у напрямі м. Київ, водій ОСОБА_2 допустив неуважність, перед зміною напрямку руху ліворуч, не переконався в безпеці даного маневру, змінив напрямок руху ліворуч для здійснення обгону автомобіля ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , внаслідок чого передньою правою частиною автомобіля допустив зіткнення з задньою частиною ГАЗ-24, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , що рухався прямолінійно, по правій смузі руху у попутному з ним напрямку (а.с. 8-9).
На момент дорожньо-транспортної пригоди згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/6573374, АСК «Омега» забезпечено транспортний засіб марки ГАЗ 24 державний номер НОМЕР_2 , страхувальником виступив ОСОБА_1 (а.с. 25).
Як зазначив у позові позивач, автомобіль відповідача був застрахованим полісом ОСЦПВВНТЗ № АК2444613, виданий ПрАТ «СК «Здорово».
Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, складеного ТОВ «Експертно-Асистуюча Компанія «Фаворит», № 3926 від 03.04.2018 року, вартість матеріального збитку заподіяного власнику після аварійного пошкодження КТЗ ГАЗ 2410., д.н.з.. НОМЕР_3 , станом на 04.12.2017 року склала 32 949, 35 грн. (а.с. 28-41).
Крім того, у результаті вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у вигляді черепно-мозкової травми зі струсом головного мозку та забитими ранами тім`яної та лобної ділянок голови зліва, забою правого кульшового суглобу з гематомою правого стегна (а.с. 7).
26.04.2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ «СК «Здорово» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та із заявою про відшкодування оціненої шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с. , 16, 24).
Згідно висновку експерта Гейка Ю.П. № 005 від 21.02.2018 року тілесні ушкодження, отримані ОСОБА_1 під час дорожньо-транспортної пригоди, віднесено до легкого ступеню тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 11).
Так, відповідно до статей 1166, 1187 ЦК шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.
Положення статті 625 ЦК не застосовуються до відносин з відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, оскільки відшкодування шкоди є відповідальністю, а не грошовим зобов`язанням, яке виникає з договірних зобов`язань. Винятком є відповідальність страховика (стаття 992 ЦК).
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду, про що зазначено в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 року № 4 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки".
Так, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Разом з цим, згідно ч. 1 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є зокрема втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Крім того, відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди", під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Як вбачається з позовної заяви, Позивач ОСОБА_1 поряд з майновими збитками отримав значну моральну шкоду, яка виразилася у душевних стражданнях, пов`язаних зі стресом від аварії, часу на відновлення психологічного здоров`я від стресу, який він отримав внаслідок ДТП.
За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення вимог Позивача про стягнення з Відповідача на його користь вартість понівеченого автомобіля у розмірі 28 410, 00 грн. та 2 000, 00 грн. за його експертну оцінку; матеріальний збиток, втрачених речей в автомобілі у розмірі 45 000, 00 грн.; за втрату його здоров`я - 200 000, 00 грн.; за нанесену моральну шкоду - 300 000, 00 грн.; за знищену фотоінформацію у побитому системному блоці - 800 000, 00 грн.; судові витрати у розмірі 1000, 00 грн.
Крім того, суд бере до уваги ту обставину, що Відповідач був повідомлений про розгляд справи, йому було роз`яснено право подати відзив на позовну заяву, проте він таким правом не скористався, проти задоволення позовних вимог не заперечив, розмір збитків ним не було оспорено, у зв`язку із чим позов підлягає задоволенню в повному обсязі.
За таких обставин, суд, за наслідками повного, всебічного та об`єктивного розгляду справи, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, дотримуючись при цьому принципів розумності та справедливості, враховуючи, що винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди є ОСОБА_2 і він не заперечував проти задоволення позовної заяви, докази заперечення в суді відсутні, дійшов висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає задоволенню.
Ураховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати понесені позивачем у вигляді судового збору у розмірі 1000 грн. 00 коп. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 15, 1166, 1187, 1188 ЦК України, ст. ст. 2, 4, 12, 15, 49, 76, 141, 258-273, 352-354 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) вартість матеріального збитку у розмірі 28 410, 00 (двадцять вісім тисяч чотириста десять грн. 00 коп.) та 2 000, 00 (дві тисячі грн.) витрати на оплату послуг експерта.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальний збиток втрачених речей у розмірі 45 000, 00 грн. (сорок п`ять тисяч грн.).
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) матеріальний збиток за втрату здоров`я у розмірі 200 000, 00 грн. (двісті тисяч грн.).
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) компенсацію моральної шкоди у розмірі 300 000, 00 грн. (триста тисяч грн.).
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) компенсацію за знищену фотоінформацію у системному блоці в розмірі 800 000, 00 грн. (вісімсот тисяч грн.).
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_5 ) судові витрати у розмірі 1000,00 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення відповідачем може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Підпалий

Позивач - ОСОБА_1

реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ;

місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач - ОСОБА_2

реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ;

місце проживання: АДРЕСА_2