РІШЕННЯ

Іменем України

16.01.2020 Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді - Спаї В.В.,

за участю секретаря судового засідання - Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із даним позовом, в його обґрунтування посилаючись на те, що 30 серпня 2006 року між АКБ «ІНДУСТРІАЛБАНК» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №КRА/0900/80/06, згідно з яким позивач надав останній у тимчасове користування кредит на придбання автомобіля у сумі 22 186,88 дол. США на строк по 22 серпня 2012 року зі сплатою за користування кредитом 12% річних (пункт 1.1. кредитного договору).

Видача кредиту підтверджується кредитним договором № КRА/0900/80/06 від 30.08.2006 року, договором купівлі-продажу автомобіля № 603 від 22.08.2006 року, ордером розпорядженням від 30.08.2006 року, платіжним дорученням № 1 від 30.08.2006 року.

Разом з тим, 30 серпня 2006 р. в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між сторонами укладений договір застави рухомого майна №KRAZ/0900/39/06, згідно якого автомобіль марки Mitsubishi Colt, 2006 року випуску переданий в заставу позивачу. Утім, в порушення умов кредитного договору відповідач -1 у визначений кредитним договором строк (графік платежу) заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, а також штрафні санкції не сплачував.

Відповідно п.4.1 вищевказаного договору застави рухомого майна сторони за ним погодили, що заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у судовому порядку або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусу якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені кредитним договором до нього строки суми кредиту; та/ або при несплаті або частковій несплаті в строк сум відсотків; та/або при несплаті або часткові несплаті в строк сум штрафних санкцій.

Як зазначається позивачем при зверненні до суду 15 серпня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук І.Л. вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на вищевказаний автомобіль. В межах виконавчого провадження автомобіль був реалізований. Кошти отримані від реалізації автомобіля в розмірі 37 515,07 грн. перераховані на рахунок банку для часткового погашення заборгованості за кредитним договором.

Як зазначає позивач, станом на 21.10.2013 р. заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору № КRА/0900/80/06 від 30.08.2006 року складає 24 284,19 дол. США (еквівалент 194 103,54 грн.), з яких: заборгованість по кредиту - 2630,70 дол. США (еквівалент 21 027,19 грн.); заборгованість по відсоткам - 92,08 дол. США (еквівалент 736,00 грн.), пеня за порушення строку погашення заборгованості по сплаті кредиту та нарахованих відсотків - 21 561,41 дол. США (еквівалент 172 340,35 грн.).

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. Таким чином, в результаті придбання подружжям автомобіля в кредит боргові зобов`язання перед кредитором несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

Укладення кредитного договору в інтересах сім`ї (придбання автомобіля), а також факт надання згоди ОСОБА_1 , як своїй дружині, на укладення кредитного договору та передачу в заставу зазначеного автомобіля підтверджується нотаріально засвідченою заявою, яка відповідачем - 2 підписана особисто під час укладання договору застави рухомого майна № KRAZ/0900/39/06 від 30.08.2006 року.

Оскільки за кредитним договором Банк передав позичальнику грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст. 60 СК стали об`єктом спільної сумісної власності подружжя, то, на переконання позивача, на спірні правовідносини поширюється правило про солідарну відповідальність.

Предмет позову становить вимога про стягнення з відповідачів, як солідарних боржників, на користь позивача зазначеної вище суми заборгованості, оскільки отримані за кредитним договором кошти відповідач-1 використав на потреби та в інтересах сім`ї, а саме: на придбання автомобіля.

Представник позивача не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, позовні вимоги підтримав повністю та не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача-1 не скористався правом брати участь у судових засіданнях; в окремо поданій заяві просив розглядати справу у його відсутність, повністю підтримав надані ним у заяві про перегляд заочного рішення пояснення та заяву про застосування наслідків спливу строку позовної давності за вимогою банку про стягнення пені.

Як встановлено судом на підставі доказів, наданих суду у порядку ст.ст. 77-80 ЦПК України, 30 серпня 2006 р. між АКБ «Індустріалбанк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №КRА/0900/80/06, згідно з яким позивач надав відповідачу у тимчасове користування кредит на придбання автомобіля у сумі 22 186,88 дол. США на строк по 22 серпня 2012 року зі сплатою за користування кредитом 12% річних (пункт 1.1. кредитного договору) (а.с.6-8).

30 серпня 2006 р. в забезпечення виконання зобов`язань за вищевказаним кредитним договором між банком та відповідачем - 1 був укладений договір застави рухомого майна № KRAZ/0900/39/06, згідно якого автомобіль марки Mitsubishi Colt, 2006 року випуску, переданий в заставу позивачу (а.с.9-10).

Відповідно п.4.1 договору застави рухомого майна заставодержатель набуває право звернення на предмет застави у судовому порядку або шляхом вчинення виконавчого напису нотаріусу якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за кредитним договором вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлені кредитним договором до нього строки суми кредиту; та/ або при несплаті або частковій несплаті в строк сум відсотків; та/або при несплаті або часткові несплаті в строк сум штрафних санкцій.

15 серпня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук І.Л. вчинений виконавчий напис про звернення стягнення на вищевказаний автомобіль. В межах виконавчого провадження автомобіль був реалізований. Кошти отримані від реалізації автомобіля в розмірі 37 515,07 грн. перераховані на рахунок банку для часткового погашення заборгованості за кредитним договором (а.с.18,19).

Втім, в порушення умов кредитного договору відповідач -1 у визначений кредитним договором строк (графік платежу) заборгованість за кредитом, відсотки за користування кредитом, а також штрафні санкції не сплачував; станом на 21.10.2013 р. заборгованість ОСОБА_1 по кредитному договору №КRА/0900/80/06 від 30.08.2006 р. складає 24 284,19 дол. США (еквівалент 194 103,54 грн.), з яких: заборгованість по кредиту - 2630,70 дол. США (еквівалент 21 027,19 грн.); заборгованість по відсоткам - 92,08 дол. США (еквівалент 736,00 грн.), пеня за порушення строку погашення заборгованості по сплаті кредиту та нарахованих відсотків - 21 561,41 дол. США (еквівалент 172 340,35 грн.) (а.с.11-14).

Правовідносини між сторонами в даній справі виникли з договірних правовідносин (кредитного договору).

Суд, дослідивши докази, дійшов до висновку про наявність підстав для частково задоволення позову, виходячи з наступного.

За ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають із підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Зобов`язання перестає діяти в разі його припинення з підстав, передбачених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України), та ці підстави зазначені в ст.ст. 599, 600, 601, 604 - 609 ЦК України, та за відсутності інших підстав припинення зобов`язання, передбачених договором або законом, зобов`язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами; боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).

Отже, позичальник зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та законодавства.

Згідно ч.ч. 2, 4 ст. 65 Сімейного кодексу України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відтак, суд погоджується із слушністю доводів позивача щодо того, що в результаті придбання подружжям автомобіля в кредит боргові зобов`язання перед кредитором несуть як чоловік, так і дружина, а не тільки той із подружжя, хто підписав кредитний договір.

Укладення кредитного договору в інтересах сім`ї (придбання автомобіля), а також факт надання згоди ОСОБА_1 , як своїй дружині, на укладення кредитного договору та передачу в заставу зазначеного автомобіля підтверджується нотаріально засвідченою заявою, яка відповідачем - 2 підписана особисто під час укладання договору застави рухомого майна № KRAZ/0900/39/06 від 30.08.2006 р. (а.с.24).

Оскільки за кредитним договором банк передав позичальнику грошові кошти у власність, а останні згідно з вимогами ст. 60 СК стали об`єктом спільної сумісної власності подружжя, то відповідачі відповідають перед банком, як солідарні боржники.

З боку боржників було допущено порушення умов виконання зобов`язання, що призвело до утворення заборгованості, порушені права позивача підлягають поновленню в обраний в даному позові спосіб (ст. 16 ЦК).

Разом з тим, щодо розміру заборгованості за кредитним договором, який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, то при її визначенні суд керується наступним.

Укладаючи договір, сторони за ним погодили, що за порушення строку погашення заборгованості за кредитом та/або сплати нарахованих відсотків, комісій банк може нараховувати пеню в розмірі 1 (одного) відсотку від своєчасно не сплаченої суми за кожний день прострочення платежу (п. 8.1. Договору).

Разом з тим, відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (частина перша статті 530 ЦК України).

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Отже, сторони кредитного договору встановили строки виконання боржником окремих зобов`язань (внесення щомісячних платежів), що входять до змісту зобов`язання, яке виникло на основі цього договору.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. За зобов`язаннями, строк виконання яких не визначений або визначений моментом вимоги, перебіг позовної давності починається від дня, коли у кредитора виникає право пред`явити вимогу про виконання зобов`язання. Якщо боржникові надається пільговий строк для виконання такої вимоги, перебіг позовної давності починається зі спливом цього строку (частина п`ята статті 261 ЦК України).

Пунктом 3 частини першої статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки у вигляді сплати неустойки.

Відповідно до частини другої статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується спеціальна позовна давність в один рік.

Отже аналіз наведених норм ЦК України дає підстави для висновку про те, що стягнення неустойки (пені, штрафу) обмежується останніми 12 місяцями перед зверненням кредитора до суду, а починається з дня (місяця), якого вона нараховується, у межах строку позовної давності за основною вимогою.

Разом з тим спеціальна позовна давність застосовується за умови подання стороною у спорі відповідної заяви, зробленої до винесення судом рішення.

За умовами кредитного договору, укладеного між позивачем та відповідачем-1, встановлені окремі самостійні зобов`язання, які деталізують обов`язок боржника повернути весь борг частинами (не пізніше 25 числа кожного місяця наступного за звітним у сумі не менш, ніж 308,15 доларів США; п. 5.3. кредитного договору), отже, право кредитора вважається порушеним з моменту недотримання боржником строку погашення кожного чергового траншу, а відтак і початок перебігу позовної давності за кожний черговий платіж починається з моменту порушення строку його погашення.

За судового розгляду встановлено, що відповідач-1 припинила оплату чергових платежів, та як наслідок 15 серпня 2012 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Євчук І.Л., в забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором від 30.08.2006, строк платежу за яким настав 20.07.2012, запропоновано звернути стягнення на предмет застави, тоді як кредитор звернувся до суду з вимогами про стягнення заборгованості за кредитом у жовтні 2013 року.

З урахуванням вищенаведеного, для суду наявні підстави для відмови в задоволенні вимоги позову про стягнення пені за порушення строку погашення заборгованості по сплаті кредиту.

Таким чином, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню станом на 21.10.2013 загальний розмір заборгованості у розмірі, який складає 2722,78 доларів США, що на момент звернення до суду із вказаним позовом еквівалентно 21 763 (дванадцять одній тисячі сімсот шістдесят три) грн. 19 коп., яка складається з наступного: 2630,70 доларів США (що еквівалентно 21027,19 грн.) - заборгованість по кредиту; 92,08 доларів США (що еквівалентно 736,00 грн.) - нараховані відсотки за користування кредитом.

Питання про розподіл судових витрат вирішено у відповідності до ч. 2 ст. 133, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 5 ст. 265 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 19, ч. 1 ст. 141, п. 2 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 272, 273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з солідарно зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, ) заборгованість за кредитним договором від 30 серпня 2006 р. №КRА/0900/80/06, яка склалася станом на 21.10.2013 р. в розмірі 21 763 (двадцять одна тисяча сімсот шістдесят три) грн. 19 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 21 027,19 грн.; заборгованість по відсоткам - 736,00 грн.

В задоволенні вимоги позову про стягнення пені відмовити.

Стягнути зі ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Публічного акціонерного товариства Акціонерний комерційний банк «Індустріалбанк» (01133, м. Київ, вул. Генерала Алмазова, 18/7, ) судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 970,50 грн. з кожного з відповідачів окремо.

Дата складення повного судового рішення 27.01.2020 р.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська або безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Спаї