КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року

м. Київ

справа № 754/2961/17

провадження № 22-ц/824/1437/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А.(суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О.Ф. Махлай Л.Д.

секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

скаржник - ОСОБА_1

відповідач - Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Мілоцький Олег Леонідович

заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство «УкрсСиббанк», Державне підприємство «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертна служба України»

розглянув у відкритому судовому засіданніапеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року у складі судді Зотько Т.А.

у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького Олега Леонідовича, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк», Державне підприємство «Сетам», Товариство з обмеженою відповідальністю «Експертна служба України» щодо проведення оцінки квартири, -

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця щодо проведення оцінки квартири.

В обґрунтування скарги зазначав, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Мілоцького О.Л. перебуває виконавче провадження №57790895 з примусового виконання виконавчого листа №754/2961/17, виданого 23 липня 2018 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 916 435, 57 грн.

Вартість майна, а саме квартири АДРЕСА_1 та на яку звернено стягнення, становить 842 112 грн станом на 13 вересня 2019 року, що визначено суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Експертна служба України».

Проте, відповідно до висновку ТОВ «Верітас Епрайзер», створеного на замовлення власника квартири ОСОБА_3 , ринкова вартість квартири станом на 06 листопада 2019 року становить 1 248 695 грн.

Уважав вартість майна, визначену експертом ТОВ «Експертна служба України», заниженою, а оцінку вартості майна - проведеною з порушенням вимог пунктів 15, 16 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав» від 10.09.2003 року, оскільки оцінювачем використано недопустимі аналоги при проведенні порівняння оцінки вартості квартир у Деснянському районі м. Києва станом на серпень 2019 року.

Вказував, що оцінювачем, у порушення п. 50, п. 51 Національного стандарту №1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», а також ст.11 ЗУ «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні», не проводився візуальний огляд предмету оцінки та фотофіксація результатів огляду. Вихідні дані, представлені експерту ТОВ «Експертна служба України» приватним виконавцем Мілоцьким О.Л., не відповідають дійсності, про що зазначено у звіті про незалежну оцінку квартири від 06 червня 2019 року, здійсненому ТОВ «Верітас Епрайзер» на замовлення ОСОБА_1 .

Також указував на неправильність проведених розрахунків при визначенні середньої ринкової вартості одного квадратного метра площі предмета оцінки та необґрунтованих розрахунків середнього значення знижки на торг.

Зазначав, що ТОВ «Експерта служба України» та відповідачем приватним виконавцем Мілоцьким О.Л. проігноровано норму ст.43 ЗУ «Про іпотеку».

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року у відкритті провадження в частині вимог про визнання недійсним звіту про оцінку нерухомого майна - відмовлено. В іншій частині заявлених вимог скаргу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі.

Не погоджуючись з указаною ухвалою, 09 грудня 2019 року представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу в частині відмови у відкритті провадження скасувати та направити справу для продовження розгляду. В іншій частині - ухвалу залишити без змін.

Уважає ухвалу суду в оскаржуваній частині незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Звертає увагу колегії суддів на висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 та від 12 червня 2019 року у справі №308/12150/16-ц.

На думку представника ОСОБА_4 ОСОБА_2 , звернення до суду з вимогою про визнання недійсним звіту про оцінку нерухомого майна, здійсненого у межах процедури виконавчого провадження, відбулось у порядку, визначеному законом, а тому підстави для відмови у відкритті провадження в цій частині у суду першої інстанції були відсутні.

08 січня 2020 року представник АТ «УкрСиббанк» - Гладиш Я.М. звернувся до Київського апеляційного суду з відзивом на апеляційну скаргу, в якому просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25.11.2019 залишити без змін.

Представник ОСОБА_4 ОСОБА_2 до участі у розгляді справи допущений не був, оскільки строк дії довіреності, на підставі якої останній представляв інтереси скаржника, закінчився, а тому ОСОБА_2 був присутній в залі судового засідання лише в якості вільного слухача.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, причини неявки не повідомили, клопотання про відкладення розгляду справи до суду апеляційної інстанції не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Відмовляючи у відкритті провадження щодо вимог про визнання недійсною оцінки майна, місцевий суд виходив з того, що встановлена правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів, у зв`язку з чим дійшов висновку про відмову у відкритті провадження .

Статтею 263 ЦПК України встановлено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим та має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеного цим Кодексом. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Проте, ухвала суду не відповідає вказаним нормам, що згідно статті 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З огляду на те, що ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року оскаржується лише в частині відмови у відкритті провадження, в іншій частині ухвала апеляційним судом не перевіряється.

Судом установлено, що ОСОБА_1 звернулась до суду зі скаргою, в якій просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Київ Мілоцького О.Л. щодо визначення вартості квартири АДРЕСА_1 , у виконавчому провадженні із залученням суб`єкта оціночної діяльності - ТОВ «Експертна служба України» незаконними; визнати недійсною оцінку майна, визначену у звіті про оцінку нерухомого майна, яке належить на праві власності ОСОБА_4 , у межах процедури виконавчого провадження; визнати дії приватного виконавця щодо передачі вищевказаної квартири із зазначенням вартості у розмірі 842 112, 00 грн. на підставі Звіту про оцінку нерухомого майна від 13.09.2019 року, проведеного ТОВ «Експерта служба України», незаконними.

Вирішуючи питання про відкриття провадження за скаргою, суд першої інстанції дійшов висновку, що вимоги про визнання недійсною оцінки нерухомого майна не підлягають розгляду за правилами цивільного судочинства, а тому відмовив у відкритті провадження в цій частині на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Так, матеріалами справи встановлено, що у провадженні приватного виконавця виконавчого округу міста Київ Мілоцького О.Л. перебуває виконавче провадження №57790895 з примусового виконання виконавчого листа №754/2961/17, виданого 23 липня 2018 року Деснянським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором у розмірі 916 435,57 грн.

Згідно з проведеною суб`єктом оціночної діяльності - Товариством з обмеженою відповідальністю «Експертна служба України» у межах процедури виконавчого провадження оцінкою майна, вартість квартири АДРЕСА_2 , станом на 13 вересня 2019 року визначено у розмірі 842,112 грн.

Не погоджуючись з діями приватного виконавця при здійсненні вказаного виконавчого провадження та з проведеною оцінкою нерухомого майна, представник ОСОБА_4 звернувся до суду зі скаргою на дії приватного виконавця, в якій, зокрема, просив визнати недійсною оцінку нерухомого майна, проведену у межах виконавчого провадження.

Таким чином, оспорювані дії приватного виконавця, а також оцінка нерухомого майна стосуються виконавчого провадження, яке знаходиться у провадженні приватного виконавця Мілоцького О.Л. з примусового виконання вищевказаного виконавчого листа.

Справи за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи посадової особи державної виконавчої служби розглядаються судом за загальними правилами ЦПК України з особливостями, установленими статтею 386 цього Кодексу, за участю державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби, рішення, дія чи бездіяльність якої оскаржуються.

Як право на звернення зі скаргою в порядку цивільного судочинства, так і порядок її розгляду та постановлення ухвали пов`язані з наявністю судового рішення, ухваленого за правилами ЦПК України, та його примусовим виконанням.

Порядок оскарження рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, приватного виконавця, вчинених на виконання судових рішень, ухвалених у порядку цивільного судочинства, передбачено у ЦПК України.

Визначення вартості майна боржника є процесуальною дією державного або приватного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішень відповідних органів, уповноважених осіб та суду. Тому оскаржити оцінку майна можливо в порядку оскарження рішень та дій виконавців.

Аналогічний висновок зробила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 821/197/18/4440/16 та у постанові від 12 червня 2019 року у справі №308/12150/16-ц.

При виконанні судових рішень учасники справи мають право оскаржити рішення, дії або бездіяльність органів державної виконавчої служби, їх посадових осіб, виконавців чи приватних виконавців у порядку судового контролю, оскільки виконання судового рішення є завершальною стадією судового розгляду.

Боржник має право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби виключно в судовому порядку.

Таким чином, оскільки у даній справі оцінка майна здійснена в процесі виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 02 листопада 2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором, то в силу вимог частини другої статті 74 Закону № 1404-VIII така оцінка може бути оскаржена сторонами, іншими учасниками та особами до суду у порядку цивільного судочинства.

Частиною третьою статті 12 Закону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майновий прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон №2658-III) встановлено, що акт оцінки майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна, здійсненої суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання, звіт про оцінку такого майна додається до акта оцінки майна.

Відповідно до статті 3 Закону № 2658-III оцінка майна - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами з оцінки майна, і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1404-VIII для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, державний виконавець із власної ініціативи або за заявою сторін призначає своєю постановою експерта або спеціаліста (у разі необхідності - кількох експертів або спеціалістів), а для оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Статтею 384 ЦПК України та статтею 58 Закону № 1404-VIII встановлено 10-денний строк на оскарження оцінки майна з моменту отримання повідомлення про результати рецензування.

Частиною четвертою статті 263 ЦПК України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином, зважаючи на те, що визначення вартості майна боржника у межах виконавчого провадження є процесуальною дією державного або приватного виконавця (незалежно від того, яка конкретно особа - сам виконавець чи залучений ним суб`єкт оціночної діяльності - здійснювала відповідні дії) щодо примусового виконання рішення суду, законом передбачена можливість оскарження оцінки майна в рамках оскарження рішень та дій виконавця.

Згідно частини третьої статті 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Право на справедливий судовий розгляд також закріплено Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (частина перша статті 6). Право на справедливий судовий розгляд охоплює і право кожного на доступ до правосуддя. У доктрині Європейського суду з прав людини та його практиці «право на суд» передбачено, зокрема, що особа повинна мати доступ до незалежного, неупередженого та компетентного суду.

У своєму рішенні в справі «Голдер проти Сполученого Королівства», 1975 р. суд відзначив: «Було б неприйнятним, на думку Суду, якби ч. 1 ст. 6 детально визначала процесуальні гарантії сторонам у судовому провадженні, не забезпечивши, насамперед, того, без чого користування такими гарантіями було б неможливим, а саме: доступу до суду. Характеристики «справедливості, публічності та оперативності судового провадження були б марними за відсутності судового провадження». Тож право на доступ до правосуддя має дуже важливе значення і без сумніву його необхідно вважати засадою.

Виходячи з наведеного, колегія суддів доходить висновку, що суд першої інстанції помилково відмовив у відкритті провадження в частині вимог про визнання недійсною оцінки нерухомого майна, не звернувши уваги на вищевказані норми права та висловлені позиції Великої Палати Верховного Суду, не з`ясувавши всіх обставини справи та не перевіривши наявності чи відсутності права у боржника на оскарження оцінки нерухомого майна, що призвело до неправильного вирішення справи та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, що відповідно до статті 379 ЦПК України є підставою для скасування такої ухвали в частині відмови у відкритті провадження з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - задовольнити частково.

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 25 листопада 2019 року в частині відмови у відкритті провадження - скасувати, справу в цій частині направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В іншій частині ухвалу - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено 28 січня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай