провадження 2/201/290/2020
УХВАЛА

28 січня 2020 року Жовтневий районний суд

м. Дніпропетровська

в складі: головуючого

судді Антонюка О.А.

з секретарем Плевако О.О.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Дніпро клопотання представника відповідача про закриття провадження в цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДФС у Дніпропетровській області і старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР Головного управління ДФС у Дніпропетровській області Кривобок Руслана Володимировича про захист гідності та честі, ділової репутації фізичної особи, визнання інформації недостовірною і зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди і судових витрат,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 22 листопада 2018 року звернувся до суду з позовом до відповідачів ГУ ДФС у Дніпропетровській області і старшого слідчого з ОВС ВРКП СУ ФР ГУ ДФС у Дніпропетровській області Кривобок Р.В. про захист гідності та честі, ділової репутації фізичної особи, визнання інформації недостовірною і зобов`язання вчинити певні дії, стягнення моральної шкоди і судових витрат, позовні вимоги не змінювалися, але доповнювалися і уточнювалися. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська провадження по цій справі було відкрито та призначено проведення судового засідання, розглядаються клопотання, справа по суті не слухалася, спір по суті не вирішено.

В судове засідання представником відповідача (ГУ ДФС) було заявлено клопотання про закриття провадження в справі за п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України через неможливість розгляду цього спору в порядку цивільного судочинства, а потрібно - в порядку кримінального. Представник позивача заперечував проти задоволення вказаного клопотання, вказавши на його не обгрунтованість.

З`ясувавши думку представників сторін та учасників судового засідання, перевіривши матеріали справи та клопотання представника відповідача, суд приходить до наступних висновків.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Позовні вимоги заявлені в рамках ЦПК України, де передбачено право позивача на звернення до суду за захистом (ст. 4 ЦПК України), цей позивач звернувся до суду з позовом про захист своїх цивільних прав; вказаний позов прийнятий судом до провадження в передбаченому законом порядку шляхом винесення мотивованої ухвали, яка не була оскаржена і набрала законної сили, вимоги стосуються прав сторін та права цивільного, спір про це ще не розглянуто, справа по суті не слухалася, матеріали не досліджувалися.

Позивач дійсно обгрунтовує свої вимоги з посиланням на матеріали кримінального провадження і дії слідчого, але це вимоги саме цивільного характеру, в КПК не передбачено спростування такої інформації і такого способу захисту особи і він позбавлений можливості звернутися до суду в порядку кримінального судочинства з цим питанням.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 205 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Стаття 15 ЦК України передбачає право на захист цивільних прав та інтересів, а стаття 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

З урахуванням вказаних обставин суд вважає, що справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, прийнята до провадження правомірно, клопотання не обґрунтоване і не основане на законі, а тому в його задоволенні слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 200, 222, 255, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні клопотання представника відповідача про закриття провадження в справі відмовити.

Ухвала набрала законної сили 28 січня 2020 року.

Ухвала оскарженню відповідно до ЦПК України самостійно від рішення суду не підлягає.

Суддя -