ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

16 грудня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 742/1034/19

Головуючий у першій інстанції Ільченко О. І.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/1314/20

Чернігівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої-судді: Шарапової О.Л.

суддів: Бечка Є.М., Євстафіїва О.К.

секретар: Шапко В.М..,

позивачка: ОСОБА_1 ,

представник позивачки: ОСОБА_2 ,

відповідачка: ОСОБА_3 ,

представник відповідачки: ОСОБА_4

треті особи: приватний нотаріус Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Лариса Миколаївна, приватний нотаріус Прилуцького районного нотаріального округу Бич Володимир Миколайович, ОСОБА_5 ,

Оскаржується рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2020 року, суддя Ільченко О.І.

В С Т А Н О В И В:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати недійсним заповіт, складений ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчений 22 травня 2018 року приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Л.М., зареєстрований в реєстрі нотаріальних дій за № 669, у спадковому реєстрі за № 62452146.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її рідна сестра ОСОБА_6 , яка проживала в АДРЕСА_1 . Після смерті сестри вона звернулася до нотаріуса для прийняття спадщини, однак їй повідомили, що нотаріусом Бич В.М. уже заведена спадкова справа за заявою іншого спадкоємця. Із витягу зі спадкового реєстру вона дізналася, що 22 травня 2018 року приватний нотаріус Могиленко Л.М. посвідчила заповіт ОСОБА_6 за № 669 в реєстрі нотаріальних дій, № 62452146 у спадковому реєстрі; даний заповіт складений на користь ОСОБА_3 , яка є сторонньою для неї та її сестри особою, а тому складати на неї заповіт за звичайних умов у померлої не було жодних підстав. Більш того, за життя ОСОБА_6 тривалий час мала психічні розлади, а з 2016 року безперервно перебувала на обліку у лікаря-психіатра. В останній період життя, а особливо з квітня 2018 року стан ОСОБА_6 значно погіршився, у зв`язку з хворобливим станом вона знаходилась під наглядом сімейного лікаря та перебувала на стаціонарному лікуванні у психіатричній лікарні в с.Валки Прилуцького району, де і померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . У силу свого захворювання у період складення заповіту в травні 2018 року ОСОБА_6 не могла розумно оцінювати свої дії та свідомо керувати ними.

Рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2020 року позовні вимоги задоволені.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржуване рішення скасувати та постановити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що оскаржуване рішення є незаконним. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що в неї виникли сумніви щодо обізнаності ОСОБА_1 про подання від її імені позовної заяви до суду, оскільки позов підписаний її представником, також позивачка жодного разу не з`явилась в судове засідання, навіть тоді, коли її явка в судове засідання була визнана обов`язковою. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що до суду надійшов висновок судово-психіатричної експертизи без печатки експертної установи та з іншими невідповідностями, на які було відреаговано представником позивачки-адвокатом Денисенко С.В., проте у справі наявний лише один висновок експертизи з печаткою і це свідчить про упередженість по відношенню до неї, оскільки усунення таких недоліків, розгляд клопотання експертів, приєднання інших доказів по справі проводилось без її повідомлення. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що її не було проінформовано про надходження до суду висновку посмертної судово-психіатричної експертизи, що позбавило її права на допит експертів та надання до суду клопотання про призначення повторної судово-психіатричної експертизи. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що висновок експертизи викликає сумніви в його об`єктивності та правильності: на аркуші 2, абз. 2 «Висновку» вказано про визнання заповіту не дійсним від 27.03.2019 року, проте заповіт було посвідчено 22.05.2018 року; на аркуші 4 п.20 «Висновку» вказано «характеристика скоєного злочину…» Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що у висновку експерти посилаються на медичну карту амбулаторного хворого б/н, яка викликає сумніви в її достовірності, оскільки не містить номера, дати заведення та реєстраційних даних такої картки, що може свідчити про її фальсифікацію та заповнення набагато пізніше ніж вказані в ній дати. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що записи в амбулаторній картці на 2016-2018 роки мають виправлення, не вказано лікаря який приймав ОСОБА_6 та здійснив запис; візуально картка заповнена одним чорнилом, одним почерком, не містить печатки лікаря, та більш за все в один день. Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що медична картка стаціонарного хворого № 117 за 2018 рік має виправлення, різняться дати госпіталізації 06.07.2018року, 07.07.2018року та 09.07.2018року; експертами не надано оцінки, що під час госпіталізації ОСОБА_6 особисто ставила підпис в графі пацієнта, підписувала заяву від 06.07.2018 року про надання згоди на обробку персональних даних та корінці повідомлення; госпіталізація до психоневрологічної лікарні відбулася в липні 2018 року, тобто після посвідчення заповіту. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що експертами не враховано, що під час складання та посвідчення заповіту від 22.05.2018 року ОСОБА_6 , власноруч написала, що «заповіт прочитано мною вголос та власноручно підписано», поставила підпис та написала прізвище та ініціали. Особа, яка подала апеляційну скаргу, посилається на те, що суд не дав належної оцінки показанням свідків, які вказували на адекватну поведінку ОСОБА_6 . Особа, яка подала апеляційну скаргу, вказує на те, що суд мав надати критичну оцінку показанням свідка ОСОБА_7 , який є лікарем-психіатром Прилуцької ЦРЛ, оскільки останній приїздив за місцем проживання ОСОБА_6 , але останню в умовах медичних закладів не обстежував і не лікував. Особа, яка подала апеляційну скаргу, зазначає, що суд мав надати критичну оцінку показанням свідка ОСОБА_8 , як сімейного лікаря, оскільки остання давала показання, що у серпні 2018 року ОСОБА_6 була у неї на прийомі, але згідно медичної документації, з 06 липня 2018 року ОСОБА_6 знаходилась безперервно на стаціонарному лікуванні у Валківській психіатричній лікарні.

У відзиві на апеляційну скаргу, представник позивачки ОСОБА_1 - ОСОБА_2 зазначає, що рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2020 року постановлене з дотриманням приписів законодавства. ОСОБА_1 , скористалася своїм процесуальним правом і в ході розгляду справи її інтереси представляв адвокат. Не підлягає задоволенню клопотання про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, оскільки висновок експертизи є обґрунтованим, а описка у висновку щодо дати складання заповіту не свідчить про недостовірність висновку в цілому. Бланк висновку експерта є стандартним, пункт 20 висновку експерта що стосується характеристики вчиненого злочину не заповнений і на результати проведеної експертизи не впливає. Сумніви відповідачки щодо медичних карт померлої ОСОБА_6 не підтверджені будь-якими доказами. Відповідачкою в ході розгляду справи судом першої інстанції не заявлялось про призначення повторної посмертної судово-психіатричної експертизи, не зазначалось чому, на її думку, висновок експерта є необґрунтованим, а тому відсутні підстави для призначення повторної експертизи. Відповідачка належним чином повідомлялася про судове засідання, яке відбулося 10 червня 2020 року та в ході якого був досліджений висновок експерта, але не виявила бажання прийняти у ньому участь.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що позивачка та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідними сестрами ( а.с. 9,10).

ОСОБА_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.8).

Згідно з довідкою виконавчого комітету Заїздської сільської ради Чернігівської області № 122 від 07 лютого 2019 року, ОСОБА_6 проживала і була зареєстрована в АДРЕСА_1 з 08 серпня 1980 року і виписана у зв`язку зі смертю, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживала одна (а.с.11).

Згідно довідки виконавчого комітету Заїздської сільської ради Чернігівської області № 184 від 18.03.2019 року вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно проживав і був зареєстрований в АДРЕСА_1 з ІНФОРМАЦІЯ_5 і виписаний у зв`язку зі смертю. Разом з ним проживала і була зареєстрована спадкодавиця - ОСОБА_6 (а.с.12).

12 березня 2018 року ОСОБА_6 , згідно заповіту, який посвідчений секретарем виконавчого комітету Заїздської сільської ради Тарасенко Л.В. та зареєстрованого в реєстрі за №06, заповіла зазначене все своє майно ОСОБА_5 (а.с. 68).

22.05.2018 року, ОСОБА_6 , згідно заповіту, який був посвідчений приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Могиленко Л.М. , зареєстрований в реєстрі за № 669, заповіла все своє майно ОСОБА_3 ( а.с. 56).

Після смерті ОСОБА_6 з заявами про прийняття спадщини звернулися сторони по справі та ОСОБА_5 ( а.с. 46, 61, 66).

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_6 на момент вчинення правочину не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, а тому права позивачки підлягають захисту.

Проте, з таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 1254 ЦК України кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним.

Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а в разі її смерті - за позовом інших осіб, чиї цивільні права або інтереси порушені.

Як вбачається з висновку судово-психіатричних експертів № 140 від 24 березня2020 року, ОСОБА_6 за своїм психічним станом була позбавлена здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними під час складання заповіту ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Після смерті ОСОБА_6 з заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_5 ( т. 1 а.с. 66).

ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_5 померла. Після смерті ОСОБА_5 спадкова справа була заведена приватним нотаріусом Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатовим Д.Є.; спадкоємцями померлої ОСОБА_5 є ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_9 . Вказані обставини підтверджуються актовим записом про смерть № 173 від 02 березня 2020 року; інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру 62686112, виданою 01 грудня 2020 року приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Бондар М.К.; довідкою приватного нотаріуса Прилуцького міського нотаріального округу Ігнатова № 676/01- 16 від 25 листопада 2020 року; довідкою Управління адміністративних послуг Прилуцької міської ради від 30 листопада 2020 року.

За таких обставин апеляційний суд приходить до висновку, що у разі визнання недійсним заповіту від 22 травня 2018 року на ім`я відповідачки, відновлює дію заповіт від 12 березня 2018 року на ім`я ОСОБА_5 , спадкоємцями якої є ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , тобто оспорюваний заповіт прав позивачки не порушує.

Враховуючи викладене, апеляційний суд заходить, що апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції слід скасувати та постановити нове про відмову у задоволенні позовних вимог у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм матеріального права.

Керуючись ст.ст. 88,367, 374, п.4 ч.1 ст. 376, 381-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задовольнити.

Рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 10 червня 2020 року скасувати.

ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог до ОСОБА_3 про визнання заповіту недійсним відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ) у відшкодування судового збору, сплаченого при поданні апеляційної скарги, 1152 грн. 60 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 18 грудня 2020 року.

Головуючий: Судді: