Справа № 464/4454/19
пр.№ 2/464/234/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.01.2020 року м. Львів

Сихівський районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Рудакова І. П.,

за участю секретаря судових засідань Захарчук О. Ю.,

справа № 464/4454/19,

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 не з`явилась,

відповідач ОСОБА_2 не з`явився,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, як орган опіки і піклування,

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яцишин О. В. до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, як орган опіки і піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей,

за участю представників учасників справи: представник позивача та представник третьої особи не з`явились,

в с т а н о в и в:

представник позивача звернувся у суд із позовом до відповідача у якому просить: розірвати шлюб укладений між сторонами 18 квітня 2002 року та зареєстрований Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, про що зроблено запис в книзі реєстрації актів про одруження за № 4; визначити місце проживання дітей сторін ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із матір`ю ОСОБА_1 .

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що на даний час шлюбні відносини остаточно припинились. Шлюб має формальний характер. Від шлюбних відносин у сторін народилось троє дітей, а тому просить визначити місце проживання двох неповнолітніх дітей із матір`ю ОСОБА_1 . Позов задовольнити повністю у відповідності до ст. ст. 104, 105, 110, 160, 161 Сімейного кодексу України.

Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову.

29 серпня 2019 року ухвалою судді справу направлено за територіальною підсудністю до Червоноградського районного суду Львівської області, яка скасована постановою Львівського апеляційного суду від 19.11.2019. Справа отримана судом 05.12.2019.

09 грудня 2019 року ухвалою судді прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання.

26 грудня 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами загального позовного провадження.

26 грудня 2019 року відповідачем подано до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги визнає повністю.

27 січня 2020 року представником позивача подано до суду заяву про слухання справи у відсутності сторони позивача. Позовні вимоги підтримує повністю та просить такий задовольнити повністю.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому з урахування поданих сторонами заяв, суд вирішив здійснювати розгляд справи у відсутності осіб, що не з`явились.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов наступного.

Суд установив, 18 квітня 2002 року сторони зареєстрували шлюб у приміщенні Лапаївської сільської ради Пустомитівського району Львівської області, про що в книзі записів актів про одруження зроблено запис за № 4, що підтверджено оригіналом свідоцтва про одруження /арк. спр. 6/.

Від шлюбних відносин у сторін народилось троє дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджено копіями свідоцтв про народження /арк. спр.7-9/.

Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо припинення шлюбу та визначення місця проживання дітей, що регулюються нормами статей 112 , 160, 161 Сімейного кодексу України.

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 3 ст. 160, ч. 1 ст. 161 цього Кодексу якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначаються нею особисто. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися також судом.

Згідно з ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Так, ч. 1 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

За таких обставин суд вважає, що визнання відповідачем позову про розірвання шлюбу не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому враховуючи добровільність визнання стороною відповідача обставин, які стосуються вимог про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей у відповідності до вимог ч.2 ст.112, ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, ч. 4 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України, суд прийшов переконання, що формально існуючий шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одному із подружжя позивачу, а неповнолітніх дітей залишити проживати із матір`ю.

Таким чином, суд прийшов висновку, що позов про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дітей підлягає задоволенню повністю.

Разом із тим, суд застосовує спеціальні норми, які міститься у ч. 2 ст. 112, ст. ст. 160, 161 Сімейного кодексу України, беручи до уваги загальні норми права, на які посилався представник позивача у позовній заяві, що містяться у ст. ст. 104, 105, 110 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 113 СК України залишити позивачці прізвище « ОСОБА_6 ».

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 142 цього Кодексу у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Суд установив, що позивачем при поданні позову до суду сплачено судовий збір за у сумі 1536,80 грн, згідно з квитанції, що міститься у матеріалах справи. Оскільки, розгляд справи по суті не здійснювався, що підтверджено матеріалами справи, суд прийшов переконання, що позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 768,40 грн. Разом із тим, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір у сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 17, 76-80, 139, 141, 259, 265, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд

у х в а л и в:

позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Яцишин О. В. до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, як орган опіки і піклування про розірвання шлюбу та визначення місця проживання неповнолітніх дітей - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 18 квітня 2002 року Лапаївською сільською радою Пустомитівського району Львівської області, про що в книзі записів актів про одруження зроблено запис за № 4.

Визначити місце проживання неповнолітніх дітей сторін: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 із матір`ю ОСОБА_1 .

Залишити ОСОБА_1 після розірвання шлюбу прізвище « ОСОБА_6 ».

Повернути ОСОБА_1 з Державного бюджету України 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову до суду, що становить у розмірі 768,40 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 768,40 грн.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Строк апеляційного оскарження може бути поновлено у відповідності до ч.2 ст.354 Цивільного процесуального кодексу України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКППФО НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання АДРЕСА_2 , РНОКППФО НОМЕР_2 ;

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Пустомитівська районна державна адміністрація Львівської області, як орган опіки і піклування, місцезнаходження Львівська область, місто Пустомити, вулиця Паркова, будинок № 2.

Повне судове рішення складено 27 січня 2020 року.

Суддя І. П. Рудаков