Справа № 305/1147/20
Провадження по справі 2/305/572/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.12.2020 року. Рахівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого судді Ємчука В.Е.

за участі: секретаря судового засідання Шемота М.І.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

представника відповідача - ОСОБА_4

представника третьої особи - Даскало Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в залі суду в місті Рахові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог на предмет спору Служба у справах дітей Рахівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з внуком та визначення способів участі у вихованні внука

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_3 , третя особа без самостійних вимог: Служба у справах дітей Рахівської районної державної адміністрації про усунення перешкод у спілкуванні з внуком та визначення способів у часті у вихованні внука посилаючись на те, що 9 серпня 2014 року виконавчим комітетом Водицької сільської ради Рахівського району зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 . Від шлюбу у подружжя народився син, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Строни після укладення шлюбу проживали в АДРЕСА_1 . Рішенням Рахівського районного суду від 19.11.2019 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 було розірвано. Дитина після розлучення проживає із мамою, хоча прописана в АДРЕСА_1 . На даний час дитина садок не відвідує. ОСОБА_7 є мамою ОСОБА_8 , отже приходиться бабусею ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовим наказом, виданим Рахівським районним судом 29.11.2019 з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_6 стягнуті аліменти на утримання дитини. З січня 2020 року відповідач стала обмежувати спілкування дитини з батьком та бабусею, створювала штучні перешкоди у спілкуванні з дитиною, до будинку, де мешкає, не пускає як позивача так і батька дитини, на телефонні дзвінки не відповідає, всіляко знаходить різні причини для відкладення вирішення питання спілкування з дитиною. З цього приводу батько дитини звертався до служби у справах дітей із заявою, намагався налагодити нормальний зв"язок і вирішити питання спілкування, однак відповідачка дитину для побачення не надає. Раніше дитина відвідувала місце проживання бабусі, проте останнім часом відповідач повністю заперечує можливість відвідування дитини за місцем проживання бабусі (Позивача). В теперішній час Відповідач створює Позивачу напружені відносини у спілкуванні, що негативно впливає на психічний стан дитини, її розвиток. У зв"язку з чим просила зобов"язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_7 у спілкуванні з внуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення наступних способів спілкування та участі у вихованні: встановити порядок спілкування та побачення з внуком кожну другу та четверту п"ятницю місяця з 10:00 год до 12:00 год, в тому числі за місцем проживання позивача, не виключено й за бажанням та вибором самої дитини без присутності матері дитини; можливість тимчасового перебування внука з позивачкою по місцю її проживання, в тому числі з його ночівлею кожної другої п"ятниці місяця по неділю; спільно з внуком відвідувати святкування днів народження, інших свят родичів дитини по лінії батька з 12:00 год до 19:00 год, незалежно від дня тижня; встановити, що у дні, призначені для побачення з дитиною, батько ОСОБА_5 або бабуся ОСОБА_7 забирають дитину у визначений час з місця її проживання та повертає у визначений час до місця її проживання.

Ухвалою суду від 13.08.2020 відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку загального позовного провадження.

В межах, встановленого судом строку, 28 серпня 2020 року від відповідачки ОСОБА_3 отримано відзив, згідно якого позовні вимоги не визнає та просить відмовити у задоволенні позову. Свою позицію мотивує тим, що в період перебування в шлюбі з ОСОБА_5 у них народився син, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . На даний час шлюб між ними розірвано, та вже починаючи з вересня 2019 року не проживають разом як сім"я. Висновком Рахівської РДА №П-15/01-20 від 27.07.2020 визначено місце проживання дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 з матір"ю дитини ОСОБА_6 , мешканкою за адресою: АДРЕСА_2 . Позивач (бабуся) має можливість на побачення, відвідування, спілкування, оскільки у присутності працівників служби у справах дітей ОСОБА_10 та ОСОБА_3 спільно дійшли згоди про час та місце побачення батька з неповнолітнім сином та визначено протягом місяця в період з 27.07.2020 по 27.08.2020 щосуботи о 12:00 годині по 20:00 год щонеділі за місцем проживання батька, тобто АДРЕСА_1 , що стверджується листом служби у справах дітей Рахівської районної державної адміністрації №404/01-20 від 03.08.2020. Тому, позивач не може стверджувати щодо перешкоджань у спілкуванні з її внуком. Крім того, звертає увагу на те, що батько дитини ОСОБА_10 несвоєчасно сплачує аліменти та відповідно наявна заборгованість в сумі 15181,90 грн. Так само, вважає, що позивачці (бабусі) не заборонено матеріально допомогти внукові, якщо так переживає за внука. Крім того, важливим фактором є те, що син ОСОБА_9 потребує постійного довготривалого амбулаторного лікування, що стверджується довідкою Рахівською КНП №119 від 28.08.2020. Також, при розгляді позовних вимог про визначення порядку спілкування баби з внуком обов"язковим є наявність письмового висновку органів опіки та піклування та їхня участь у судовому засіданні. Однак, у матеріалах справи відсутній висновок органу опіки та піклування щодо вирішення спору, що виникає між сторонами. Вважає, що позивач не довела жодної з обставин, на які вона посилається в позовній заяві, а навпаки, докази у справі свідчать про безпідставність та надуманість претензій позивача на предмет спору.

Відповідь на відзив позивачка не надала.

Третя особа , Служба у справах дітей Рахівської РДА свої письмові пояснення щодо позову, відзиву та заперечення до суду не подавали.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_7 та її представник ОСОБА_2 позовні вимоги підтримали з підстав, наведених в позові, просять такі задовольнити в повному обсязі.

Відповідачка, ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позовні вимоги не визнали, посилаючись на обставини, зазначені у відзиві. Просять відмовити у задоволенні позову.

Представник Служби у справах дітей Рахівської РДА Даскало Г.М. в судовому засіданні вирішення питання залишила на розсуд суду. Пояснила, що позивачка, як баба дитини зверталася до Служби про розв"язання спору щодо її участі у вихованні онука. Однак, їй було відмовлено, оскільки служба у справах дітей такі спори не вирішує через те, що таке не входить до їх компетенції. Натомість вони вирішуюь подібні спори суто між батьками дітей.

Суд, заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, всебічно й повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до такого висновку.

Судом встановлено, що син позивачки ОСОБА_10 з 9 серпня 2014 року перебував у шлюбі з відповідачкою, який розірвано рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області від 19 листопада 2019 року, №305/1873/19.

ОСОБА_10 та ОСОБА_3 є батьками дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який згідно Висновку органу опіки та піклування Рахівської РДА про визначення місця проживання малолітньої дитини ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

Позивачка, ОСОБА_7 , у справі є бабою онука ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Вказані обставини не заперечуються учасниками справи.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою ВерховноїРади України від 27лютого 1991року №789-XII держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно із частинами восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист.

Положеннями статті 257 СК України визначено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні.

Батьки та інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків.

Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Відповідно до статті 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу.

Згідно з частинами першою, другою статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Системний аналіз наведених норм матеріального права дає підстави вважати, що батько, який проживає окремо від дитини, та баба, дід, прабаба, прадід мають право на особисте спілкування з нею, а мати не має права перешкоджати їм спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини (правовий висновок викладений в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 липня 2019 року у справі № 345/64/17 (провадження № 61-16938св18).

За правилами частини другої статті 159 СК України суд визначає способи участі у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця проживання тощо), місце та час їхнього спілкування з урахуванням ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особистої прихильності дитини, її віку, стану здоров`я та інших обставин, що мають істотне значення.

В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи.

У статті 7 СК України визначено необхідність забезпечення дитині можливості здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України; регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Право на повагу до сімейного життя, гарантоване статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, охоплює щонайменше зв`язки між близькими родичами, наприклад, між дідусями, бабусями та онуками, оскільки такі родичі можуть відігравати у сімейному житті важливу роль.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, Рішення від 16 липня 2015 року).

За висновками Європейського суду з прав людини, - між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, Рішення від 07 грудня 2006 року).

Відповідно до частини першої статті 81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

У частині другій статті 78ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно з частиною першою статті 80ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до статті 89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

В ході розгляду справи, на підставі пояснень учасників справи, матеріалів справи, судом встановлено наявність перешкод у вільному спілкуванні між бабою та онуком.

Зокрема, згідно листа Служби у справах дітей Рахівської РДА від 03.08.2020 №404/01-20, адресованого батькам неповнолітньої дитини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 було роз"яснено, при розгляді питання про визначення місця проживання дитини з матір"ю, про право дитини на виховання, спілкування та розвиток її за участі батька та обов"язок не перешкоджати та не порушувати права дитини у спілкуванні з батьком. Крім того, в листі йдеться про те, що в присутності працівників служби у справах дітей між ОСОБА_10 та ОСОБА_3 було укладеного угоду про час та місце побачень батька з малолітньою дитиною. Визначено протягом місяця в період з 27.07.2020 по 27.08.2020 щосуботи о 12:00 годині ОСОБА_3 зобов"язується передати ОСОБА_10 за адресою АДРЕСА_2 . Щонеділі о 20:00 годині ОСОБА_10 зобов"язується повернути дитину ОСОБА_8 його матері, за адресою АДРЕСА_2 . При цьому з цього листа вбачається, що угода про участь батька у вихованні дитини укладена між батьками на один місяць - з 27.07.2020-27.08.2020.

Таким чином, після розірвання шлюбу, перебуваючи в режимі окремого проживання, між батьками весь час був наявний спір щодо місця проживання дитини, участь у вихованні дитини її батька, та який вирішувався Службою у справах дітей Рахівської РДА і досі перебуває в них на контролі. З урахуванням чого, наявністю постійних конфліктів між батьками та поведінки відповідачки ОСОБА_3 , суд погоджується із позицією позивачки про наявність перешкод у вільному спілкування між нею, як бабою і внуком, відповідно відхиляє посилання ОСОБА_3 на відсутність такого.

Одним із найважливіших прав дитини є право на сімейне виховання. Це право полягає, перш за все, у наданні дитині можливості жити і виховуватися в сім`ї. Право дитини на сімейне виховання включає також право на спілкування з іншими членами сім`ї: дідом, бабою, братами, сестрами, іншими родичами.

Позбавлення позивачки ОСОБА_7 права щодо її участі у спілкуванні та вихованні онука ОСОБА_8 може позбавити останнього родинних зв`язків з рідними, любові та турботи з боку позивачки, що суперечить приписам Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року.

Як встановлено в ході розгляду справи баба бажає спілкуватися з внуком, доказів, що таке спілкування буде суперечити інтересам дитини, чи матиме негативний вплив на її повноцінний та гармонійний розвиток, матеріли справи не містять.

Враховуючи наведене вище та встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що позов слід частково задовольнити, оскільки встановлено, що відповідачка не бажає, щоб позивачка спілкувалася з онуком, чим порушує її законне право на спілкування з онуком та на участь у його вихованні.

Разом з тим, приймаючи до уваги вік дитини, хворобливість, особливості її розвитку, виховання, необхідності дотримання розпорядку дня, відпочинку та лікування, з метою забезпечення якнайкращих інтересів дитини, враховуючи проживання позивачки з онуком в одному районі, суд вважає, що є доцільним встановити такий графік для спільних побачень позивачки з онуком: кожну другу та четверту суботу місяця з 10:00 до 12:00 год неділі за місцем проживання позивачки, АДРЕСА_1 , без присутності матері дитини. Даний порядок спілкування буде на переконання суду достатнім і відповідатиме принципу розумності, справедливості, збалансованості між інтересами всіх учасників сімейних відносин, пріоритетному інтересу дитини, підтримці зв`язків з родичами.

Згідно із частинами четвертою, п`ятою статті 19СК України при розгляді судом справ даної категорії обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Доводи відповідачки та її представника, наведені у відзиві й в судовому засіданні про те, що у справі відсутній висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору, суд відхиляє, оскільки надання такого висновку, з огляду на положення Порядку провадження органами опіки та піклування діяльності, пов`язаної із захистом прав дитини, затвердженого постановою КМУ від 24.09.2008 року № 866 не передбачена, зокрема у разі вирішення судом спору щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, братів, сестер, мачухи, вітчима у вихованні дитини. Однак, Службою у справах дітей Рахівської РДА на виконання власних повноважень, при розгляді питання про визначення місця проживання малолітньої дитини, було досліджено умови проживання батька дитини ОСОБА_10 , з яким в одному житловому будинку проживає і позивачка, баба дитини, ОСОБА_7 , та підтверджено, що матеріально-побутові умови добрі, сім"я метеріально забезпечена, в наявності всі меблі, побутова техніка та речі для повсякденного вжитку. Створені належні умови для розвитку та проживання малолітньої дитини. Керуючись ст.ст. 12,13, 76,81,83,89, 141, 263-265,273,354,430 ЦПК, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити частково.

Зобов"язати ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 не чинити перешкод ОСОБА_7 , РНОКПП НОМЕР_2 у спілкуванні з внуком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом визначення способу спілкування та участі у вихованні кожну другу та четверту суботу місяця з 10:00 до 12:00 год неділі за місцем проживання позивачки, АДРЕСА_1 , без присутності матері дитини.

Встановити, що у дні, призначені для побачення з дитиною, бабуся ОСОБА_7 забирають дитину у визначений час з місця її проживання та повертає у визначений час до місця її проживання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено до Закарпатського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено 18.12.2020 року.

Суддя: Ємчук В.Е.