н/п 2/490/1688/2020 Справа № 490/9719/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
І м е н е м У к р а ї н и
07 грудня 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:
головуючого судді Гуденко О.А.,
при секретарі Дудник Г.С.,
без участі сторін,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьторгмонтаж", треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСББ "Парусний-11", Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири,-
Представник позивача -адвокаи Дідняк І.А. надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся судом належним чином, про причини неявки суду не повідомив, відзив суду не надав.
Треті особи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце слухання справи повідомлялися судом належним чином, про причини неявки суду не повідомили.
Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.
Судом ухвалено про розгляд справи за відсутності учасників процесу, які не з`явилися.
Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.
Згідно Свідоцтва про право власності на житло від 11.04.2007 р., квартира в АДРЕСА_1 належить на праві спільної часткової власності ОСОБА_1 - 1/3 та членам його сімї ОСОБА_3 - 1/3 та ОСОБА_2 - 1/3.
Відповідно до Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно №14413063 від 28.04.2007 р., власниками по 1/3 кожний квартири АДРЕСА_2 є: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Починаючи з травня 2018 року за адресою АДРЕСА_3 відбувалося протікання даху цього будинку, що завдало шкоду його мешканцям, зокрема позивачу, про що були складені відповідні акти.
Згідно Акту від 23.06.2018 р., посвідченого ОСББ «Парусний -11», 23.06.2018 р. в квартирі АДРЕСА_4 . Стіна біля вхідної двері к вартиру мокра, як всередиті, так і ззовні. На шпалерах видно жовті пятна, на стелі також наявні сліди протікання. При вході на горище видно протікання вдовж всієї плити.
Згідно Акту від 23.07.2018 р., посвідченого ОСББ «Парусний -11», 23.07.2018 р. в квартирі АДРЕСА_4 відбулося протікання по всім швам передпокою , спальні та загальної кімнати. Підрядчик з членами правління визначили, що забита ливньовка та відкрили ревізію на горищі, проте справа була не в линьовкі, вся балка на горищі протікає. ОСОБА_3 попросила піти на кришу, но їй відмовили.
Згідно Акту від 26.07.2018 р., посвідченого ОСББ «Парусний -11», 26.07.2018 р. в квартирі АДРЕСА_4 відбулося протікання. Вся тара, яка була підставлена для збору води на горищі була переповнена.
Вирішуючи питання про обґрунтованість позовних вимог суд зазначає таке.
Відповідно до частин 1-3 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.
За змістом положень частини 3 статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди.
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Зобов`язання про відшкодування шкоди це правовідношення, у силу якого одна сторона (потерпілий) має право вимагати відшкодування завданої шкоди, а інша сторона (боржник) зобов`язана відшкодувати завдану шкоду в повному розмірі.
З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина 2 статті 1166 ЦК України) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоду завдано не з його вини.
Постановою Пленуму Верховного суду України № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» роз`яснено судам, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої бути протиправними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина особи.
Відповідно до абзацу 2 пункту 2.3.6 Правил у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт (додаток 4 до цих Правил).
У додатку №?4 до Правил зазначено, що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, представників організації (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньобудинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства), яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою.
В акті повинно бути відображено: дата складання акта (число, місяць, рік):прізвища, ініціали та займані посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності: прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири, з вини якого сталося залиття; адреса квартири, поверх, форма власності; характер залиття та його причини: завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість); висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.
Акт обов`язково має бути підписаний всіма членами комісії. Відмова від підпису складеного акта присутніми особами від потерпілої сторони та з боку винної не впливає на його чинність (у такому випадку в акті має бути зазначено, що згадані особи (прізвище, ім`я, по батькові) підписувати складений акт відмовилися із зазначенням причин).
У листі Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 29 грудня 2009 року № 12/20-11-1975 надано роз`яснення, що при складенні акту про залиття присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. Якщо винуватець події відмовляється підписувати акт, необхідно запросити свідків з числа сусідів. Вони також можуть засвідчити факт затоплення та скласти опис пошкоджень та зіпсованого майна.
Згідно Договору підряду від 01.08. 2018 року, укладеного між ОСББ «Парусний - 11» та ТОВ «Південьторгмонтаж», останній здійснював капітальний ремонт покрівлі 6-ти під`їзного 9-ти поверхового житлового будинку по АДРЕСА_3 .
Відповідно до експертного висновку № 120-1330/1 від 01.04.2020 року будівельно-технічної експертизи, виконаної на замовлення позивача, залиття приміщень квартири АДРЕСА_2 після виконання робіт з каптіального рмеонту покриття покрівлі житлового будинку ТОВ "Південьторгмонтаж" в 2018 р., а саме: відсутність примикання покрівлі до парапетів шляхом заведення рулонного килима та закріплення прижимними планками з нанесенням водовідштовхуючого герметику, частково відсутня наклейка ПВХ -мембрани і гідроізоляційного килиму в нахльост у відповідності до вимог ДБН В.2.6-14-97 "Конструкції будинків та споруд.Покриття будинків і споруд", в місцях переходу від горизонтальної поверхні до вертикальної відсутні прижимні планки або зварювання внахлест стрічками шириною 50 см та інтервалом 15-20 см, парапети покрити листами профнастилу з неплотним приляганням до стін, відсутній каркас із кутиків, при цьому при опадах вода стікає по стінах, що є причинним зв`язком між залиттям квартири АДРЕСА_4 та ремонту покрівлі житлового будинку в 2018 р. На час проведення дослідження, виявлені свіжі плями сирості на стінах ліфтової шахти та нові плями жовто-бурого кольору на стелі житлової кімнати квартири АДРЕСА_4 , що свідчить проподальше проникання атмосферних опадів до приміщень квартири через ліфтову шахту.
Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що наявними в матеріалах справи доказами підтверджується факт залиття квартири позивача АДРЕСА_2 у 2018 році та неналежне виконання ТОВ «Південьторгмонтаж» робіт з капітального ремонту покрівлі даху вказаного будинку у 2018 році, що мало наслідком завдання позивачу матеріальної шкоди внаслідок залиття його квартири.
Суд зазначає, що цивільне законодавство України в деліктних зобов`язаннях (яке має місце у даному випадку) передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо під час розгляду зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для задоволення позовних вимог.
З огляду на визначених у ЦПК України принципів змагальності і диспозитивної цивільного процесу, положення Цивільного кодексу України щодо відшкодування шкоди, обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди покладено на відповідача.
Відповідач у справі ТОВ «Південьторгмонтаж» не надав суду ані відзиву на позов, ані будь-яких пояснень та доказів.
Позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Що стосуються позовних вимог про стягнення моральної шкоди суд зазначає таке.
Відповідно до вимог статті 23 Цивільного кодексу України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Правовідносини, що виникають із заподіяння позадоговірної моральної шкоди, регулюються статтями 23, 1167 ЦК України, зі змісту яких випливає, що моральна шкода компенсується лише винною особою.
Згідно з роз`ясненнями, що містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31 березня 1995 року № 4, відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Таким чином, з урахуванням вимог позивача в частині стягнення на його користь моральної шкоди, яка завдана позивачу внаслідок залиття належної йому на праві власності квартири, та пов`язана з розладом нормального життя позивача, нервовою напругою та переживаннями, пов`язаними з необхідністю проведення відновлюваного ремонту квартири, витратою часу на проведення обстеження квартири для визначення розміру матеріального збитку, зверненням до суду за захистом порушених прав, неможливістю врегулювання питання мирним шляхом, повторності завдання шкоди за аналогічних обставин через короткий проміжок часу - суд дійшов висновку, що в розрізі даного спору відповідачем ТОВ «Південьторгмонтаж» має бути відшкодовано на користь позивача моральна шкода, яку суд визначає в розмірі 5 000,00 грн.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача судових витрат, суд зазначає таке.
У своїй позовній заяві позивач просить стягнути на його користь витрати на складання кошторисної документації, витрати на проведення досліджень та експертизи 2 400 грн.
Відповідно до приписів частини 1 та 2 статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
В свою чергу до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду (частина 3 статті 133 ЦПК України).
У додатковій постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц Велика Палата Верховного Суду зазначила, що Цивільним процесуальним кодексом України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи.
Так, відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим, а також критерій розумності їх розміру, приймає до уваги конкретні обставини справи та вважає, що витрати на професійну правничу допомогу підлягають частковому задоволенню.
Відповідно Акту здавання-приймання робіт від 18.03.2020 року № 120-1330/1 та квитанції прибуткового касового ордера від 18.03.2020 року, позивач поніс витрати у сумі 2400,00 грн. згідно заявки від 18.03.2020 р. роботи за визначенням технічного стану покриття криши.
Зазначені витрати позивача є витратами, повязаними із забезпеченням доказів у справі в розумінні статті 133 ЦПК України. Тому з огляду на необхідність часткового задоволення позовних вимог, такі витрати слід стягнути з відповідача на користь позивача.
З матеріалів справи слідує, що позивач є інвалідом війни 1 групи та відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір» звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.
В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням необхідності часткового задоволення позову, з відповідача ТОВ «Південьторгмонтаж» на користь держави слід стягнути судовий збір, розмір якого відповідно до вимог статті 4 Закону України «Про судовий збір» складає 1 681 грн.
Враховуючи вищевикладене, суд оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог.
Що стосується вимог про стягнення витрат на складання кошторисної документації, то у їх задоволенні слід відмовити, оскільки позивачем на підтвердження таких витрат не наджано жодних доказів.
Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача ТОВ «Південьторгмонтаж» на користь позивача слід стягнути 2400 грн витрат на проведення експертизи та 1681 грн судового збору.
Керуючись ст. 4,5,12,13,79-84, 141, 259-265 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Південьторгмонтаж", треті особи - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСББ "Парусний-11", Департамент житлово-комунального господарства Миколаївської міської ради про відшкодування шкоди, завданої залиттям квартири- задовольнити частково.
Стягнути на користь ОСОБА_1 з Товариства з обмеженою відповідальністю «Південьторгмонтаж" 2400 грн витрат на проведення експертизи.
В задоволенні інших вимог - відмовити.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17 грудня 2020 року.

Суддя О.А. Гуденко