Ухвала

21 грудня 2020 року

місто Київ

справа № 390/1418/17

провадження № 61-18755ск20

Верховний Суд у складі судді Першої судової палати Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 14 грудня 2020 року із застосуванням засобів поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 листопада 2020 року, залишити без змін рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 30 червня 2020 року.

Касаційну скаргу подано без виконання вимог процесуального закону, чинного на момент звернення зі скаргою.

Провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи (частина третя статті 3 ЦПК України).

І. Щодо розміру судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, Верховний Суд констатує таке.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення, заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами, заяви про скасування рішення третейського суду, заяви про видачу виконавчого документа на примусове виконання рішення третейського суду та заяви про перегляд судових рішень Верховним Судом України.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції станом на час подання касаційної скарги) за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

За змістом оскаржуваних рішень позивач у липні 2017 року звернулася до суду із позовом про позбавлення відповідача батьківських прав стосовно ОСОБА_3 .

Отже, пред`явлений позов містить вимогу немайнового характеру.

Сума судового збору за подання позовної заяви за вимогами немайнового характеру, з якою звернулася у 2017 році фізична особа у цій справі, становила 0, 4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (640, 00 грн), тому за подання касаційної скарги підлягав сплаті судовий збір у розмірі 1 280, 00 грн.

У касаційній скарзі заявник просить відстрочити сплату судового збору, посилаючись на те, що розмір судового збору, який підлягає сплаті за подання касаційної скарги, є для заявника надмірним тягарем, хоча не перевищує 5 % річного доходу за попередній рік. ОСОБА_1 просила врахувати, що на її утриманні перебувають двоє малолітніх дітей та одна неповнолітня дитина, вона перебуває у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (Рішення ЄСПЛ у справі «Креуз проти Польщі» («Kreuz v. Poland») від 19 червня 2001 року, § 59).

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів (заяв, скарг). Отже, враховуючи предмет позову, розмір судового збору, який підлягає сплаті заявником за подання касаційної скарги, Верховний Суд визнає обов`язок заявника сплатити судовий збір у розмірі 1 280, 00 грн, тому відмовляє у задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору.

У такому висновку Суд виходить з необхідності забезпечення відповідального та добросовісного виконання учасниками розгляду справи своїх процесуальних обов`язків та реалізації наданих процесуальним законом повноважень.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/ Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України

«Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, визначених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Суд роз`яснює, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві (частина третя статті 185 ЦПК України).

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про відстрочення сплати судового збору за подання касаційної скарги залишити без задоволення.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 12 листопада 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Орган опіки і піклування в особі Кіровоградської районної державної адміністрації, про позбавлення батьківських прав, залишити без руху.

Надати для усунення зазначених недоліків строк до 18 січня 2021 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний