Постанова

Іменем України

23 січня 2020 року

м. Київ

справа № 644/6785/18

провадження № 61-434св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Червинської М. Є. (суддя-доповідач),

суддів: Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., Коротуна В. М.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради,

розглянув в порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова у складі судді Попова В. О. від 17 вересня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду у складі колегії суддів: Яцини В. Ю., Бурлака І. В., Пилипчук Н. П. від 28 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду зі заявою про встановлення факту народження дитини та встановлення материнства, заінтересовані особи: відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Служба у справах дітей по Індустріальному району Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради.

Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_3 . Ураховуючи національні традиції при народженні вона медичною допомогою не користувалась, до закладів охорони здоров'я не зверталася, на обліку по вагітності та пологам не перебувала. Про необхідність зареєструвати народження сина у відділі РАЦС не знала через молодий вік та необізнаність, а згодом не змогла цього зробити, оскільки народжувала не у пологовому будинку. Син ОСОБА_3 від народження проживає з нею та перебуває на її утриманні.

Посилаючись на вказані обставини, ОСОБА_1 просила встановити факт народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити її материнство відносно неповнолітнього ОСОБА_3 .

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2018 року відмовлено у відкритті провадження в указаній справі. Роз'яснено заявнику (її представнику), що вона має право звернутись з тими ж самими вимогами в позовному провадженні.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд першої інстанції виходив із того, що із заявлених у заяві ОСОБА_1 вимог вбачається спір про право, так як вимога про встановлення факту материнства пов`язана з доведенням цього факту доказами, здобутими в порядку загального позовного провадження.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення. Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2018 року залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що заявник не позбавлена можливості звернутися із заявою про реєстрацію народження дитини як у позасудовому порядку, так і, за відсутності запису про матір дитини, вчиненого відповідно до частини другої статті 135 СК України, - подати позов з вимогою провести органом реєстрації актів цивільного стану державну реєстрацію народження дитини, на підставі наданих доказів, у тому числі висновків судово-медичної біологічної експертизи.

Узагальнені доводи вимог касаційної скарги

До Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , подана представником ОСОБА_2 , у якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, заявник просить зазначені судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди попередніх інстанцій не правильно застосували Порядок підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров'я, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2013 року № 9, оскільки за обставин виповнення сину ОСОБА_1 13 років, факт народження якого остання хоче встановити, положення вказаного Порядку не можуть бути реалізовані заявником. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультативної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є саме рішення суду про встановлення факту народження. До компетенції органів реєстрації актів цивільного стану не входить встановлення фактів, що мають юридичне значення, а лише їх реєстрація. В даному випадку відсутній спір про право, оскільки окрім заявника жодна особа не претендує на встановлення статусу матері у відношенні неповнолітнього ОСОБА_3 . Суди відмовили заявнику у доступі до правосуддя для захисту прав дитини, порушивши права 13-річної дитини. За відсутності будь-якого спору про право вказана справа має розглядатися судом в порядку окремого провадження.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 січня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній справі і витребувано цивільну справу № 644/6785/18 з Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 20 грудня 2019 року справу № 644/6785/18 призначено до судового розгляду.

2.Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Визначення походження дитини, батьки якої не перебувають у шлюбі між собою, може відбуватися у добровільному порядку, а саме: за спільною заявою матері та батька дитини (стаття 126 СК України); або ж у судовому порядку (стаття 128 СК України).

Згідно з пунктом 4 статті 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження.

У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я документ, що підтверджує факт народження, видає заклад охорони здоров`я, який проводив огляд матері та дитини. У разі якщо заклад охорони здоров`я не проводив огляд матері та дитини, документ, що підтверджує факт народження, видає медична консультаційна комісія в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Пунктом 7 частиною першою статті 315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту народження дитини та встановлення материнства, заявник посилалась на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї народився син ОСОБА_3 , але при народженні вона медичною допомогою не користувалась, до закладів охорони здоров'я не зверталася, на обліку по вагітності та пологам не перебувала, тому у неї відсутні будь-які документи на дитину.

За таких обставин та враховуючи, що заявник не перебуває в зареєстрованому шлюбі та окрім неї ніхто не претендує на встановлення статусу матері у відношенні неповнолітнього ОСОБА_4 , якому на час звернення до суду виповнилося 13 років, заявник просила встановити факт народження сина та її материнства відносно нього в окремому провадженні.

Відмовляючи у відкритті провадження у справі, суд зазначених обставин не врахував, в чому саме полягає існування на його думку спору про право за наведених обставин та хто зі сторін може бути зацікавлений в установленні таких фактів та мати статус відповідача в позовному провадженні, не з'ясував та не перевірив.

Тому висновки суду про відмову у відкритті провадження у справі на підставі частини четвертої статті 315 ЦПК України є передчасними.

Частинами 3, 4 статті 406 ЦПК України визначено, що касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанції розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції. У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

За таких обставин колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а ухвалені у справі судові рішення судів попередніх інстанцій скасуванню з передачею справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись статтями 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_2 , задовольнити.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 17 вересня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року скасувати, справу передати до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийМ. Є. Червинська
Судді:С. Ю. Бурлаков А. Ю. Зайцев Є. В. Коротенко В. М. Коротун