Справа № 454/2966/18
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 січня 2020 року Сокальський районний суд Львівської області у складі:

головуючого - судді Адамович М. Я. ,

за участю секретаря Мандрик І.Я.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Сокаль справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд та просить стягнути з відповідача на його користь 2998,78грн. матеріальної шкоди та 50000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги мотивує наступним.

10.04.2015р. ОСОБА_2 порушив правила безпеки дорожнього руху, зітнувся з велосипедом під керуванням позивача, внаслідок чого останньому було спричинено тілесні ушкодження середнього ступеня тяжкості за ознакою тривалого розладу здоров`я.

Ухвалою Сокальського районного суду від 15.06.2018р. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення даного злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України, у зв`язку з закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрито, а його цивільний позов залишено без розгляду.

Діями відповідача йому завдано моральну шкоду, яка полягає в душевних і фізичних стражданнях, викликаних подією ДТП, порушенням звичного способу життя, тривалим стаціонарним лікуванням та подальшій реабілітації, погіршення фізичного та морального здоров`я, сильних фізичних болях, які також порушують його сон.

Відповідач жодного разу не цікавився його здоров`ям, не надав йому жодної допомоги, що додатково пригнічує його.

Також, йому завдано майнову шкоду, зокрема: пошкоджено велосипед, він поніс витрати на лікування.

Представник позивача - адвокат Полохайло І.В. подав заяву про розгляд справи у його та позивача відсутнсоті, позов підтримав.

Відповідач та його представник- адвокат Даньчак В.В. подали заяву про розгляд справи у їх відсутності та відзив, в якому покликалися на висновок експерта від 19.02.2018р., згідно якого ОСОБА_1 , керуючи велосипедом, повинен був надати дорогу автомобілю марки «Фольксваген Транспортер» р.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , чим мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

Також, він намагався надати позивачу допомогу під час лікування останнього, однак родичі потерпілого влаштовували йому сварки.

Просить врахувати також вину позивача у дорожньо-транспортній пригоді та шкоду, спричинену його автомобілю.

Погодився і визнав вимоги позивача про відшкодування матеріальної шкоди в сумі 2998,78грн. та частково вимогу про відшкодування моральної шкоди на суму 1000грн.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою.

Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

10.04.2015р. близько 15.45год. по вул.Українська в м.Сокаль Львівської області ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Volkswagen Transporter» р.н.з. НОМЕР_1 , здійснюючи маневр об`їзду велосипедиста, перевищив допустиму швидкість руху, був неуважним до дорожньої обстановки, не реагував на її зміни, створив небезпеку дорожнього руху та здійснив зіткнення з велосипедистом ОСОБА_1 , який переїжджав дорогу, чим також створив небезпеку для руху. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження у виді закритої черепно-мозкової травми, яка проявилася струсом головного мозку, забою грудної клітки, перелому шостого ребра зліва, забою м`яких тканин голови, лівого плечового суглобу, кінцівок, які відносяться до тілесних ушкоджень середньої важкості з тривалим розладом здоров`я.

Ухвалою Сокальського районного суду Львівської області від 15.06.2018р. ОСОБА_2 звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення злочину, передбаченого ч.1 ст.286 КК України у зв`язку із закінченням строку давності притягнення до кримінальної відповідальності, кримінальне провадження закрито, цивільний позов потерпілого ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди залишено без розгляду.

Внаслідок отриманих травм ОСОБА_1 проходив стаціонарне та амбулаторне лікування, що стверджується витягами з історії хвороби, витягами з карти амбулаторного хворого, виписками з медичної карти стаціонарного хворого.

Також, згідно фіскальних чеків, позивачем витрачено 2998,78грн. на придбання ліків в період лікування.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини.

Згідно ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на правовій підставі володіє транспортним засобом.

Так, судом встановлено, що ОСОБА_2 винуватий в заподіянні ОСОБА_1 матеріальної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я в дорожньо-транспортній пригоді, внаслідок чого останній поніс витрати на лікування.

За таких підстав, враховуючи визнання відповідачем позову в частині відшкодування матеріальної шкоди, суд дійшов висновку, що дана позовна вимога підлягає задоволенню в повному обсязі.

Позивачем також заявлена позовна вимога про стягнення з відповідача 50000грн. на відшкодування моральної шкоди.

Згідно ст.1167 ЦК України, моральна шкода відшкодовується, якщо шкода завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Також, вирішуючи дану позовну вимогу, суд виходить з того, що відшкодування моральної шкоди повинно бути спрямоване на досягнення сатисфакції і не може бути джерелом до збагачення позивача.

Суд визнає, що наведені останнім моральні страждання, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та ушкодження, дійсно мали місце, однак не погоджується з розміром відшкодування.

Так, відповідно до висновку експерта №4965 від 19.02.2018р., на момент дорожньо-транспортної пригоди 10.04.2015р. ОСОБА_2 повинен був керуватися вимогами п.п.1.5, 1.10 ( в частині значення терміну «небезпека для руху»), 2.3«б», 2.3«д», 12.3, 12.4, 12.9«б» Правил дорожнього руху, відповідно до яких, він повинен був рухатися зі швидкістю не більше 60км/год та своєчасно застосувати гальмування з моменту виникнення небезпеки для руху.

Також, у даному висновку зазначено, що велосипедист ОСОБА_1 у вказаній ситуації повинен був керуватися вимогами п.п.1.5, 1.10 ( в частині значення термінів «дати дорогу» та «небезпека для руху»), 6.7, 10.1, 10.3 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких, позивач повинен був надати дорогу автомобіль під керуванням ОСОБА_2 ..

Таким чином, дотримуючись наведених норм правил безпеки дорожнього руху, ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди.

З огляду на вказані обставини, дорожньо-транспортна пригода мала місце також з вини позивача ОСОБА_1 .

З врахуванням вищезазначеного, а також принципу виваженості та справедливості, приймаючи до уваги часткове визнання даної позовної вимоги відповідачем, суд дійшов висновку, що розмір відшкодування моральної шкоди слід визначити в сумі 10000грн., що буде справедливою сатисфакцією.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути в дохід держави судового збору.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 2998 (дві тисячі дев`ятсот дев`яносто вісім)грн. 78коп. матеріальної шкоди та 10000 (десять тисяч)грн. на відшкодування моральної шкоди.

Стягнути з ОСОБА_2 в дохід держави 704 (сімот чотири)грн. 80коп. судового збору.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Сокальський районний суд Львівської області.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину рішення воно може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Відомості, які зазначаються в рішенні суду відповідно до п.4) ч.5 ст.265 ЦПК України та не проголошуються, відповідно до ч.2 ст.268 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Повне судове рішення складено 30.01.2020р.

Головуючий: М. Я. Адамович