Постанова

Іменем України

22 січня 2020 року

м. Київ

справа № 760/19209/17

провадження № 61-3648св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - Служба у справах дітей та сім'ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

особи, які подали касаційні скарги: 1) Служба у справах дітей та сім'ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , 2) законний представник ОСОБА_5 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , 3) представник ОСОБА_6 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги Служби у справах дітей та сім'ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представника ОСОБА_6 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на заочне рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року у складі судді Українець В. В. та постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року у складі колегії суддів: Волошиної В. М., Панченка М. М., Слюсар Т. А.,

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просив здійснити поділ спільного сумісного майна подружжя, виділити йому у власність житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 1 557 700 грн, а відповідачу виділити у власність моторний човен вартістю 294 525 грн, мотоцикл марки «НОND» вартістю 88 488 грн, автомобіль марки «BMW» вартістю 314 160 грн, мотоцикл марки «HARLEY DAVIDSON» вартістю 235 620 грн, мотоцикл марки «HARLEY DAVIDSON» вартістю 225 803 грн, автомобіль марки «МАZDА-3» вартістю 418 880 грн, а всього на суму 1 577 476 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 вартістю 1 557 700 грн.

Визнано за ОСОБА_2 право власності на:

- мотоцикл марки «HARLEY DAVIDSON», модель FXSTI, 2004 року випуску, VIN: 1 НОМЕР_1 , вартістю 235620 гривень;

- мотоцикл марки «HARLEY DAVIDSON», 2006 року випуску, VIN: 1 НОМЕР_2 , вартістю 225 803 грн;

- мотоцикл марки «HOND», модель 750, 1973 року випуску, вартістю 88 488 грн;

- моторний човен марки «Alley Craft Scout», реєстраційний номер НОМЕР_3 , вартістю 294 525 грн;

- автомобіль марки «BMW», модель F80006A, вартістю 314 160 грн;

- автомобіль марки «MAZDA 3» вартістю 418 880 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст постанови апеляційного суду

Вищевказане рішення в апеляційному порядку оскаржила Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посилаючись на те, що суд першої інстанції вирішив питання про права останніх, які зареєстровані і проживають у спірному будинку АДРЕСА_1 разом із їхньою матір`ю ОСОБА_5 , яка є невісткою ОСОБА_2 .

ОСОБА_5 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подала заяву про приєднання до апеляційної скарги Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року апеляційну скаргу Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відхилено, рішення Солом`янського районного суду міста Києва від 23 квітня 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд зробив висновок про те, що рішенням суду першої інстанції житлові права малолітніх дітей не порушуються, оскільки діти не позбавляються права користування спірним будинком.

Короткий зміст касаційної скарги

У лютому 2019 року до суду касаційної інстанції від Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представника ОСОБА_6 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 надійшли касаційні скарги, у яких вони, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалами Верховного Суду від 28 лютого 2019 року, від 01 березня 2019 року та від 21 березня 2019 року відкрито касаційне провадження за вищевказаними касаційними скаргами та витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 13 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи касаційної скарги Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації в інтересах ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Представник Служби у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної у місті Києві державної адміністрації посилається на те, що при розгляді даної справи суди не врахували, що спірний будинок подружжя придбало для спільного проживання в ньому сина ОСОБА_2 - ОСОБА_8 та його дружини ОСОБА_5 і дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

За згодою ОСОБА_2 вищевказані особи зареєстровані та постійно проживають у ньому (крім ОСОБА_8 , який помер), здійснюють його утримання.

Цей будинок є єдиним місцем проживання дітей.

Оскаржені рішення ухвалені з порушенням Конвенції про права дитини, Закону України «Про охорону дитинства», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних і безпритульних дітей».

Доводи касаційної скарги законного представника ОСОБА_5 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

ОСОБА_5 не погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про те, що рішенням суду першої інстанції не було вирішено питання про права малолітніх дітей.

Такий висновок апеляційного суду суперечить фактичним обставинам справи, оскільки спір про поділ майна подружжя мав штучний характер і був спрямований не на захист прав позивача, а на перехід права власності на будинок, у якому проживають діти без одержання дозволу органу опіки та піклування, з метою їх виселення.

Вона та її діти постійно проживають у цьому будинку. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_8 , після чого ОСОБА_2 вирішила будинок продати.

ОСОБА_2 разом із ОСОБА_1 проживають в Австралійському Союзі.

Апеляційний суд не врахував положень статті 265 СК України про обов`язок баби утримувати малолітнього онука ОСОБА_3 , а також положень статей 16, 60-63 Закону України «Про міжнародне приватне право».

Доводи касаційної скарги представника ОСОБА_6 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4

ОСОБА_6 вказує, що суди неправильно застосували норми статті 60 СК України до спірних правовідносин.

Сам по собі факт придбання майна у період перебування сторін у зареєстрованому шлюбі не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. У разі придбання майна хоч під час перебування у шлюбі, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане (такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 07 вересня 2016 року у справі № 6-801цс16).

При розгляді справи суди належним чином не дослідили умов договору купівлі-продажу спірного будинку. Зокрема, у ньому вказано, що джерелом набуття майна є особисті кошти відповідача; дану обставину вона не заперечувала та не спростовувала.

Таким чином, будинок, у якому проживають діти, є об`єктом права особистої приватної власності ОСОБА_2 .

Короткий зміст відзивів

Від ОСОБА_2 і представника ОСОБА_1 надійшли відзиви, у яких вони просять оскаржені судові рішення залишити без змін.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частинами першою та другою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам оскаржена постанова суду апеляційної інстанції не відповідає.

Відповідно до частини першої статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Частиною третьою статті 352 ЦПК України передбачено, що після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі, але суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, така особа користується процесуальними правами і несе процесуальні обов`язки учасника справи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Тлумачення частини першої статті 352 та пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України свідчить, що особи, які участі у справі не брали, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції. При цьому, на відміну від оскарження судового рішення учасником справи, незалучена до участі у справі особа повинна довести вирішення судом питання про її право, інтерес, обов`язок, що може проявлятися в несприятливих наслідках для такої особи.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19) зазначено, що аналіз частини першої статті 352 ЦПК України дозволяє зробити висновок, що ця норма визначає коло осіб, які наділені процесуальним правом на апеляційне оскарження судового рішення і які поділяються на дві групи - учасники справи, а також особи, які участі у справі не брали, але судове рішення стосується їх прав, інтересів та (або) обов`язків.

Тобто, у разі подання апеляційної скарги особа, яка не брала участі у справі і апеляційним судом встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося, апеляційне провадження підлягає закриттю, а рішення суду першої інстанції не має переглядатися по суті.

23 квітня 2018 року Солом`янський районний суд міста Києва ухвалив рішення про задоволення позову ОСОБА_1.

Служба у справах дітей та сім`ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 подала апеляційну скаргу на вищевказане рішення, посилаючись на те, що суд першої інстанції вирішив питання про права останніх, які зареєстровані і проживають у спірному будинку АДРЕСА_1 разом із їхньою матір`ю ОСОБА_5 , яка є невісткою ОСОБА_2 Спірний будинок є єдиним місцем проживання дітей і їх матері.

Оскільки суд апеляційної інстанції установив, що питання про права та інтереси дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 рішенням суду першої інстанції не вирішувалось, то відповідно до пункту 3 частини першої статті 362 ЦПК України апеляційний суд мав закрити апеляційне провадження.

Зазначені обставини свідчать про порушення апеляційним судом норм процесуального права, що відповідно до статті 411 ЦПК України є підставою для його скасування з переданням справи на новий апеляційний розгляд.

Висновки за наслідками розгляду касаційних скарг

Касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, а постанова апеляційного суду - скасуванню з переданням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги Служби у справах дітей та сім'ї Солом`янської районної в місті Києві державної адміністрації в інтересах малолітніх ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , законного представника ОСОБА_5 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , представника ОСОБА_6 в інтересах малолітніх ОСОБА_3 та ОСОБА_4 задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Київського апеляційного суду від 23 січня 2019 року втрачає законну силу.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді:Н. О. Антоненко І. О. Дундар В. І. Журавель
М. М. Русинчук