Ухвала

18 листопада 2020 року

м. Київ

справа № 754/9419/18

провадження № 61-14740 св 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І. (суддя-доповідач),Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Фонд гарантування вкладів фізичних осіб,

третя особа - публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Діамантбанк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року у складі судді Клочко І.В. та постанову Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Левенця Б. Б., Ратнікової В. М., Борисової О. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У липні 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» (далі - ПАТ «Діамантбанк») в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк»,про захист прав споживачів, стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Позовна заява мотивована тим, що між ним та ПАТ «Діамантбанк» були укладені договори строкового банківського вкладу, а саме: від 13 травня 2016 року № 16-05-13-000626, за умовами якого ним було передано банку грошові кошти (вклад) у розмірі 5 000 грн на дату укладення цього договору; від 05 липня 2016 року № 16-07-05-000826, відповідно до якого ним було передано банку грошові кошти (вклад) у розмірі 42 406,69 доларів США на дату укладення цього договору; від 05 серпня 2016 року № 16-08-05-000933, за умовами якого ним було передано банку грошові кошти (вклад) у розмірі 8 098 974,85 грн на дату укладення цього договору; від 08 серпня 2016 року № 16-08-08-000935, за умовами якого ним було передано банку грошові кошти (вклад) у розмірі 20 893,49 доларів США на дату укладення цього договору; від 29 листопада 2016 року № 16-11-29-001241, за умовами якого ним передано банку грошові кошти (вклад) у розмірі 3 450 518,36 грн на дату укладення цього договору.

На підставі рішення Правління Національного банку України від 24 квітня 2017 року № 264-рш/БТ «Про віднесення ПАТ «Діамантбанк» до категорії неплатоспроможних» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 24 квітня 2017 року № 1684 «Про запровадження тимчасової адміністрації у ПАТ «Діамантбанк» та делегування повноважень тимчасового адміністратора банку».

На момент введення відповідачем тимчасової адміністрації у ПАТ «Діамантбанк» на рахунках в цьому банку перебували належні йому грошові кошти на загальну суму у розмірі 22 141 725,27 грн, що підтверджується довідкою ПАТ «Діамантбанк» від 10 липня 2017 року.

Починаючи з 24 квітня 2017 року, через введення відповідачем у ПАТ «Діамантбанк» тимчасової адміністрації, а в подальшому ліквідації, він не міг користуватись належними йому грошовими коштами, які перебували на рахунках у банку.

31 травня 2017 року Фондом гарантування вкладів фізичних осіб йому було сплачено суму граничного розміру відшкодування коштів за вкладами у розмірі 200 000 грн згідно з положеннями статті 26 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 07 грудня 2017 року № 5322 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПАТ «Діамантбанк» було здійснено часткове задоволення вимог кредиторів четвертої черги на загальну суму 113 397 343,87 грн (15 % від акцептованої суми за кожним кредитором). 20 грудня 2017 року частина грошових коштів у розмірі 3 283 196,72 грн надійшла на його рахунок.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02 квітня 2018 року № 958 погоджено збільшення на 10 % розміру часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги реєстру акцептованих вимог кредиторів ПАТ «Діамантбанк» у розмірі 75 536 455,40 грн, 13 квітня 2018 року частина грошових коштів у розмірі 2 188 797,81 грн надійшла на його рахунок.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 листопада 2018 року № 3168 погоджено збільшення на 10 % розміру часткового задоволення вимог кредиторів четвертої черги у розмірі 75 615 661,50 грн, 27 листопада 2018 року частину коштів у розмірі 2 188 797,81 грн надіслано на його рахунок.

Таким чином, у користуванні відповідача незаконно перебувають належні йому грошові кошти у розмірі 12 092 135,12 грн.

Вважав, що він на підставі вищевказаних договорів строкового банківського вкладу є споживачем фінансових послуг, а відповідач, як виконавець, несе відповідальність у вигляді сплати неустойки за неналежне надання цих послуг, яка передбачена частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», а також статтею 625 ЦК України.

З урахуванням викладеного та уточнених позовних вимог ОСОБА_1 просив суд стягнути на його користь з Фонду гарантування вкладів фізичних осіб пеню у порядку, передбаченому положеннями частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» у розмірі 210 957 511,16 грн, та відповідно до положень статті 625 ЦК України стягнути інфляційні втрати у розмірі 3 612 889,26 грн, 3 % річних за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 978 272,63 грн.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 27 квітня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що згідно з пунктами 3, 5 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» під час здійснення тимчасової адміністрації не нараховуються інфляційні втрати та 3 % річних, що передбачено статтею 625 ЦК України. Крім того, пеня, як вид забезпечення виконання зобов`язання, передбачена частиною п`ятою статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» може застосовуватися лише у договірних правовідносинах між виконавцем та споживачем, проте між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб не виникало договірних правовідносин.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Київського апеляційного суду від 10 вересня 2020 року апеляційна скарга ОСОБА_1 залишена без задоволення, судове рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення апеляційного суду мотивовано тим, що оскільки між позивачем та Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відсутні договірні правовідносини, тому суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позовних вимоги про стягнення пені на підставі положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів». Відсутні підстави для нарахування інфляційних втрат та 3 % річних відповідно до положень статті 625 ЦК України.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У касаційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - просить оскаржувані судові рішення скасувати й ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 - мотивована тим, що строк дії договорів банківського вкладу закінчився до дати запровадження тимчасової адміністрації та процедури ліквідації у ПАТ «Діамантбанк», тому положення пункту 1 частини п`ятої статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» до спірних правовідносин не застосовуються.

Прийняття Фондом гарантування вкладів фізичних осіб відповідних рішень про запровадження тимчасової адміністрації та ліквідацію ПАТ «Діамантбанк», а також у силу положень Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», де передбачено, що Фонд здійснює процедуру виведення неплатоспроможних банків з ринку, у тому числі шляхом здійснення тимчасової адміністрації та ліквідації банків, це спричинило порушення прав позивача, як вкладника, щодо вільного користування та розпорядження його коштами. Таким чином, належним відповідачем по справі є саме Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, до якого заявлені вимоги про стягнення пені на підставі частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», інфляційних втрат та 3 % річних за прострочення грошового зобов`язання на підставі статті 625 ЦК України.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до статті 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про необхідність зупинення провадження у справі.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 03 червня 2020 року справу № 381/622/17, провадження № 61-9963 св 18, за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення коштів за договором банківського вкладу за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» на рішення Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 листопада 2017 року та постанову апеляційного суду Київської області від 26 грудня 2017 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Справа прийнята Великою Палатою Верховного Суду до розгляду (провадження № 14-98 цс 20).

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 19 серпня 2020 року справу № 320/5115/17, провадження № 61-38234 св 18, за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів за касаційною скаргою публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на рішення Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області від 18 жовтня 2017 року та постанову апеляційного суду Запорізької області від 07 червня 2018 року передано на розгляд Великої Палати Верховного Суду.

Справа прийнята Великою Палатою Верховного Суду до розгляду (провадження № 14-133 цс 20).

Судові рішення у справі, яка переглядається, та судові рішення у справах, які передані на розгляд Великої Палати Верховного Суду, ухвалені у подібних правовідносинах, а саме щодо застосування положень пункту 1 частини п`ятої статті 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів», у разі якщо строк вкладу закінчився до введення тимчасової адміністрації. Крім того, щодо правильного обчислення розміру пені на підставі положень частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів».

Пунктом 10 частини першої статті 252 ЦПК України встановлено, що у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, Об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі.

Відповідно до пункту 14 частини першої статті 253 ЦПК України провадження у справі зупиняється у випадку, встановленому пунктом 10 частини цього Кодексу, до закінчення перегляду справи в касаційному порядку.

Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Оскільки справи у подібних правовідносинах передані на розгляд Великої Палати Верховного Суду, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у справі, що переглядається, до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 381/622/17, справи № 320/5115/17.

Керуючись пунктом 10 частини першої статті 252, пунктом 14 частини першої статті 253, статтею 260 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Зупинити касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, третя особа - публічне акціонерне товариство «Діамантбанк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства «Діамантбанк», про захист прав споживачів, стягнення пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних за прострочення виконання грошового зобов`язання до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 381/622/17, провадження № 61-9963 св 18, за позовом ОСОБА_3 до публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Хрещатик» про стягнення коштів за договором банківського вкладу та справи № 320/5115/17, провадження № 61-38234 св 18, за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 до публічного акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» про стягнення процентів, трьох процентів річних та неустойки (пені) за договорами банківських вкладів.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець