єдиний унікальний номер справи 423/2358/20
номер провадження 2/423/597/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року м. Попасна

Попаснянський районний суд Луганської області у складі

головуючої судді Лизенко І.В.,

за участі секретаря судового засідання Сороки В.І.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в судовій залі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу №423/2358/20 за позовом ОСОБА_2 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги в інтересах ОСОБА_1 , до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення грошової компенсації за оплату електричної енергії та газу, керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВСТАНОВИВ:

03.09.2020 представник позивача звернувся до суду із вищевказаним позовом, який в подальшому уточнив, у якому просить визнати бездіяльність Державного підприємства "Первомайськвугілля" відокремлений підрозділ "шахта Гірська" щодо ненарахування та невиплати позивачці грошової компенсації в сумі 8000грн. за оплату електричної енергії та газу замість безоплатного отримання вугілля на побутові послуги за перше півріччя 2020 року та стягнути з Державного підприємства "Первомайськвугілля" відокремлений підрозділ "шахта Гірська" на користь ОСОБА_1 грошову компенсацію в сумі 8000 грн. за оплату електричної енергії та газу замість безоплатного отримання вугілля на побутові послуги за перше півріччя 2020 року.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивачка ОСОБА_1 працює на Державному підприємстві "Первомайськвугілля" відокремлений підрозділ "шахта Гірська" та має право на безоплатне отримання вугілля. Позивачка мешкає в приватному будинку, який має центральне опалення, та вона не отримує вугілля на побутові потреби. В зв`язку з чим позивачка звернулася до керівництва ВП "шахта Гірська" з заявою про нарахування та виплату грошової компенсації за оплату електричної енергії та газу замість безоплатного отримання вугілля на побутові потреби за перше півріччя 2020 року на підставі п.2 ч.4 ст. 10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці". Проте, відповідачем було надано відповідь, що на теперішній час механізм виплати компенсації відсутній, Державним бюджетом України на 2020 рік такі виплати не передбачені, оскільки Постанова КМУ від 12.08.2009 року №887, яка визначала порядок надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням, скасована іншою постановою КМУ № 986 від 21.12.2016.

23.09.2020 після усунення недоліків позовної заяви відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати судовий розгляд у порядку спрощеного позовного провадження, призначено судовий розгляд на 09.12.2020.

10.11.2020 у встановлений судом строк відповідач надав відзив, у якому позов не визнав. У відзиві представником відповідача зазначено, що позивачка дійсно перебуває у трудових відносинах з відповідачем з 2008 року, з 15.11.2018 увільнена від роботи у зв`язку зі вступом на військову службу за контрактом. Порядок забезпечення паливом на побутові потреби встановлений Галузевою угодою між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками, що діють у вугільній галузі і Всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001р. відповідно до п.12.10.1 Галузевої угоди порядок забезпечення паливом на побутові потреби і надання компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами Підприємств вугільної промисловості встановлюється Колективними договорами на Підприємствах відповідно до Гірничого Закону України, цієї угоди, а також переліку професій працівників з видобутку (переробки) вугілля та працівників вугледобувних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби ( Постанова КМУ від 12.08.2009 №887), Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.1976 у частині, що не суперечить вказаним вище нормативно-правовим актам. З 1 січня 2015 року набрав чинності Закон України "Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність деяких законодавчих актів України від 28 грудня 2014 року № 76-VIII, який передбачає зміни до Гірничого Закону України, зокрема п.23 Закону внесені зміни до ст. 43 та 48. Частину 9 ст.43 викладено в такій редакції: "Працівники гірничих підприємств, які проживають у будинках, що мають централізоване опалювання, забезпечуються субсидією на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України". Частину 5 ст.48 замінено наступною частиною "Після ліквідації або консервації гірничого підприємства надається субсидія на придбання твердого палива або на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України". Відповідно до вищезазначеної норми Закону надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням припинено з 1 січня 2015 року. Особи, які отримували компенсації за оплату електроенергії природного газу та центрального опалення житла згідно зі ст.43,48 Гірничого Закону України, для визначення права для призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг звертаються до Управління праці та соціального захисту населення. Крім того, постановою КМУ від 31.12.2016 № 986 скасовано Порядок надання компенсації громадянам, які мають право на безоплатне забезпечення вугіллям на побутові потреби, але проживають у будинках з централізованим опаленням. Цим рішенням була скасована Постанова КМУ від 12.08.2009 № 887. Уряд привів у відповідність до чинного законодавства нормативно-правові акти щодо надання пільг окремим категоріям громадян. Цим документом скасовано порядок надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням, оскільки діючим гірничим Законом України не передбачено надання відповідної компенсації. У зв`язку з відсутністю в законодавстві механізму надання компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням, позивачці було запропоновано звернутися до УПСЗН для визначення права на призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг.

16.11.2020 у встановлений судом строк позивачка надала відповідь на відзив в якій просила задовольнити її вимоги в повному обсязі.

17.11.2020 у встановлений судом строк представник позивача надав відповідь на відзив, в якій він просить позовні вимоги ОСОБА_3 задовольнити. Представник позивачки зазначив, що позивачка має право на нарахування та виплату грошової компенсації, яка складає 8000 гривень за півріччя на оплату електричної енергії та газу замість безоплатного отримання вугілля на побутові потреби за перше півріччя 2020 року на підставі п.2 ч.4 ст. 10 Закону України "Про підвищення престижності шахтарської праці", оскільки її право порушено.

23.11.2020 у встановлений судом строк представник відповідача надав заперечення на відповідь на відзив, в якій просив відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У судовому засіданні позивачка підтримала позов та просила його задовольнити.

Представник позивачки до суду не з`явився, позивачка висловила згоду на розгляд справи за відсутності її представника.

09.12.2020 електронною поштою до суду надійшло клопотання представника позивачки ОСОБА_2 про його участь в режимі відеоконференцзв`язку у судовому засіданні, призначеному на 09.12.2020, з використанням власних технічних засобів.

У судове засідання представник відповідача Стреляна Л.І. не з`явилась, надала клопотання про відкладення судового розгляду, пославшись на те, що в Україні запроваджено карантин через поширення корона вірусної інфекції.

Ухвалою від 09.12.2020 клопотання заявника ОСОБА_2 про участь в режимі відоконференції залишено без розгляду. Визнано неповажною причину нез`явлення представника відповідача Стреляної Л.І. у судове засідання.

Суд, вислухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, вважає позов таким, що не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Судом встановлено, що згідно копії трудової книжки позивачка ОСОБА_1 працює на Державному підприємстві "Первомайськвугілля" відокремлений підрозділ "шахта Гірська" на посаді машиніста підіймальних машин ( а.с.5).

13.03.2020 та 30.03.2020 позивачка зверталась до директора ВП "шахта Гірська" із заявами про нарахування та виплату їй грошової компенсації за оплату електроенергії та газу замість безоплатного отримання вугілля на побутові потреби на перше півріччя 2020 року ( а.с.6, 8).

Відповідачем надано відповідь, у якій роз`яснено чинне законодавство та рекомендовано для визначення права на призначення субсидії на оплату житлово-комунальних послуг, звернутися до Управління праці та соціального захисту населення (а.с.7, 9).

Відмовляючи у задоволенні позову, суд виходить з наступного.

Відповідно до частин 7-9 статті 43 Гірничого закону України у чинній редакції підприємства з видобутку вугілля та вуглебудівні підприємства безоплатно надають вугілля на побутові потреби у розмірі, що визначається колективним договором, таким категоріям осіб:

працівникам з видобутку (переробки) вугілля та вуглебудівних підприємств за переліком професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України;

пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах: на підземних роботах - не менше ніж 10 років для чоловіків і не менше 7 років 6 місяців - для жінок; на роботах, пов`язаних із підземними умовами, - не менше ніж 15 років для чоловіків і не менше 12 років 6 місяців - для жінок; на роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок;

пенсіонерам, які пропрацювали на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, вуглебудівних підприємствах та мають загальний пільговий стаж на підземних роботах та/або роботах, пов`язаних з підземними умовами, та/або роботах технологічної лінії на поверхні діючих шахт чи на шахтах, що будуються, розрізах, збагачувальних та брикетних фабриках, - не менше ніж 20 років для чоловіків і не менше 15 років - для жінок;

особам з інвалідністю і ветеранам війни та праці, особам, нагородженим знаками Шахтарської Слави або Шахтарської Доблесті трьох ступенів, особам, інвалідність яких настала внаслідок загального захворювання, у разі, якщо вони користувалися цим правом до настання інвалідності;

членам сімей (вдовам) працівників, які загинули (померли) на підприємствах з видобутку (переробки) вугілля, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, а також померлих пенсіонерів, які за життя мали таке право.

При цьому особи, зазначені в частині сьомій цієї статті, які мають право на безоплатне забезпечення вугіллям на побутові потреби та працюють (пропрацювали) на підприємствах з видобутку (переробки) бурого вугілля, можуть забезпечуватися замість вугілля, за умови пристосованості системи опалення, торф`яними брикетами.

Працівники гірничих підприємств, які проживають у будинках, що мають центральне опалення, забезпечуються субсидією на оплату житлово-комунальних послуг у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України.

Отже, Гірничим законом України (у редакції Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VIII , який набрав чинності з 01.01.2015) не передбачено право осіб, які проживають у будинках, що мають центральне опалення, на компенсацію витрат на оплату житлово-комунальних послуг за рахунок гірничих підприємств.

Позивачка у позові послалася на п.2 ч.4 ст. 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» як на підставу своїх позовних вимог.

Пунктом 2 частини 4 статті 10 «Прикінцеві положення» цього Закону внесено зміни до таких законів України: частину восьму статті 43 Гірничого закону України викласти в такій редакції:

"Особи, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках, що мають центральне опалення, отримують компенсацію за оплату електроенергії, газу та центрального опалення житла, що виплачується за рахунок субвенцій з державного бюджету місцевим бюджетам".

Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» прийнятий 02.09.2008 року та набрав чинності 16.09.2008. Стаття 10 цього Закону «Прикінцеві положення», якою передбачено внесення змін до інших нормативно-правових актів, реалізувала свою дію шляхом внесення таких змін, отже не може бути правовою підставою позовних вимог.

Окрім того, стаття 43 Гірничого закону України діє у чинній редакції з 01.01.2015 року, тобто зміни до неї, внесені статтею 10 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», вже не є чинними.

Посилання позивачки як на підставу позову на те, що постановою КМУ від 27.12.2019 №1123 «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких постанов Кабінету Міністрів України щодо питань надання житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг» скасовано п.2 постанови КМУ від 21.12.2016 №986, на яку посилався відповідач у відповідях, є необґрунтованим.

Постановою КМУ від 27.12.2019 №1123 дійсно виключено п.2 постанови КМУ №986.

Однак, це не відновило дію постанови КМУ від 12.08.2009 №887, якою затверджено Порядок компенсації особам, які мають право на безоплатне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з центральним опаленням.

Суд також зазначає, що підзаконні нормативно-правові акти, на які послалась позивачка, були прийняті та діяли на виконання частини 8 статті 43 Гірничого закону України у редакції, чинній до 01.01.2015 року.

На цей час право позивачки, передбачене ч.9 ст. 43 Гірничого закону України, реалізовується за рахунок Державного бюджету України згідно Порядку надання пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого палива і скрапленого газу у грошовій формі, затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019 №373 зі змінами, внесеними постановою КМУ від 27.12.2019 №1123.

Суд також зазначає, що відповідно до п.12.10.1 Галузевої угоди між Міністерством вугільної промисловості України, іншими державними органами, власниками, що діють у вугільній галузі і Всеукраїнськими профспілками вугільної промисловості від 03.07.2001 порядок забезпечення паливом на побутові потреби і надання компенсації витрат за спожиті електроенергію та газ працівниками і пенсіонерами Підприємств вугільної промисловості встановлюється колективними договорами на Підприємствах відповідно до Гірничого закону України, цієї Угоди, а також Переліку професій працівників з видобутку (переробки) вугілля та працівників вуглебудівних підприємств, яким безоплатно надається вугілля на побутові потреби (Постанова Кабінету Міністрів України від 17.03.2011 р. No 303), Порядком надання компенсації особам, які мають право на безкоштовне отримання вугілля на побутові потреби, але проживають у будинках з централізованим опаленням (Постанова Кабінету Міністрів України від 12.08.2009 р. No887), Інструкцією про порядок забезпечення трудящих виробничих одиниць підприємств і організацій вугільної промисловості паливом на побутові потреби від 11.05.76 р. у частині, що не суперечить вказаним вище нормативно-правовим актам.

Отже, Галузевою угодою передбачено право на компенсацію витрат за спожиті електроенергію та газ, однак відповідного до чинного законодавства.

Враховуючи, що чинним законодавством врегульовано надання позивачці такого права за рахунок Державного бюджету України, то позовні вимоги про стягнення компенсації з відповідача необґрунтовані.

Окрім того, позивачкою жодним чином не обґрунтовано розмірі такої компенсації.

Таким чином, суд вважає позов таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи, що позивачка, як учасник бойових дій, звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід віднести на рахунок держави.

Керуючись ст. 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_2 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги в інтересах ОСОБА_1 , до Державного підприємства «Первомайськвугілля» про стягнення грошової компенсації за оплату електричної енергії та газу відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня складення повного рішення суду до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Попаснянський районний суд Луганської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення суду складено 14.12.2020.

Суддя: І.В. Лизенко