Номер провадження 2/754/2436/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28 січня 2020 року м.Київ

Деснянський районний суд міста Києва

під головуванням судді Бабко В.В.

за участю секретаря судового засідання Моторенко К.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду про стягнення заборгованості.

Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 30.10.2019 відкрито провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

28.01.2020 до суду надійшла заява представника позивача-адвоката Літвінова Романа Олександровича про зменшення розміру позовних вимог, заява прийнята судом. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 01.08.2018 позивач надав в борг під розписку грошові кошти ОСОБА_2 в розмірі 235000,00 доларів США, про що останнім власноруч написано розписку від 01.08.2018. У відповідності до умов розписки від 01.08.2018 ОСОБА_2 мав повернути отримані кошти в строк до 31.12.2018. Однак, всупереч досягнутої домовленості ОСОБА_2 в строк до 31.12.2018 отриманні від позивача ОСОБА_1 в позику кошти в розмірі 235000,00 доларів США не повернув. На момент написання розписки від 01.08.2018, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі. ОСОБА_3 була обізнана із умовами отримання ОСОБА_2 позики від ОСОБА_1 . На підтвердження факту обізнаності із зазначеними обставинами на розписці від 01.08.2018 проставлений підпис ОСОБА_3 . Підпис ОСОБА_3 на розписці свідчить про її згоду на отриманням ОСОБА_2 в борг коштів, а також є свідчення того, що позичені кошти бралися в інтересах сім`ї. У зв`язку з викладеним позивач просить суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за розпискою від 01.08.2018 в розмірі 116 000,00 доларів США, що станом на 01.10.2019 є еквівалентом 2 806906,98грн за офіційним курсом НБУ.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача - адвокат Літвінов Р.О. в судові засідання не з`явились, 28.01.2020 до суду надійшла заява від представника позивача - адвоката Літвінова Р.О. про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, позовні вимоги підтримують відповідно до заяви про зменшення розміру позовних вимог від 28.01.2020, просять задовольнити.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання не з`явились, 28.01.2020 до суду надійшли заява про розгляди справи за відсутності відповідачів, позовні вимоги визнають частково, а саме: просять суд стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за розпискою від 01.08.2018 в розмірі 116 000,00 доларів США, що станом на 01.10.2019 є еквівалентом 2 806906,98грн за офіційним курсом НБУ.

Згідно із ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до такого.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

01.08.2018 позивач ОСОБА_1 позичив відповідачу ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 235000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути їх в термін до 31.12.2018, що підтверджується власноручно написаною ОСОБА_2 розпискою.

ОСОБА_2 не повернув позивачу ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 235000,00 доларів США, не було сплачено відсотки, які передбачені розпискою, в обумовлений строк не повернута.

Також, судом установлено, що ОСОБА_2 позичив кошти у позивача ОСОБА_1 в інтересах сім`ї, про що свідчить згода та підпис на той момент дружини відповідача ОСОБА_3 на розписці від 01.08.2018.

Відповідно до ч. 2 ст. 65 Сімейного кодексу України встановлено, що при укладені договорів одним із подружжя вважється, що він діє за згодою другого з подружжя.

Відповідно до ч. 4 ст. 65 Сімейного кодексу України, договір укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

Відповідно до пункту першого частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори.

Згідно із ч. 1 ст. 626 ЦК України підписанням договору сторонами досягнуто домовленість щодо встановлення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Оскільки сторони уклали договір, вони набули взаємних прав та обов`язків.

Також, як вбачається з правової позиції, сформованої Верховним Судом України у постанові від 02.07.2014 року за наслідками розгляду справи №6-79цс14, відповідно до норм статей 1046,1047 ЦК України договір позики (на відміні від договору кредиту) за своєю юридичною природою є реальною односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника або інший письмовий документ, незалежно від його найменування, з якого дійсно вбачається як сам факт отримання в борг (тобто із зобов`язанням повернення) певної грошової суми, так і дата її отримання.

При цьому, досліджуючи договори позики чи боргові розписки, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа і, зважаючи на встановлені результати, робити відповідні висновки.

Досліджуючи правову природу розписки наданої позивачу відповідачем, судом враховується, що розписка містить всі необхідні відомості на підтвердження надання позики із зазначенням необхідних відомостей про сторін, умови надання, дату отримання та повернення коштів, а тому суд вважає встановленим той факт, що між сторонами у справі укладено договір позики.

Статтею 1046 ЦК України встановлено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Стаття 1047 ЦК України визначає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми.

Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, а ст. 530 ЦК України вимагає: "Якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Суд враховуючи викладене вище та визнання відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 позовних вимог, що прийнято судом, вважає, що позовна заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

У відповідності до ч. 1 ст.142 Цивільного процесуального кодексу України - у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

У зв`язку з зазначеним вище, суд присуджує стягнути з відповідачів на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 4802,50грн, з кожного по 2401,25грн та повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 4802,50грн.

Керуючись статтями 2, 7, 10-13, 141, 263-268 ЦПК України, статтями 11, 207, 253, 256, 261, 267, 525-526, 530, 536, 610, 626, 629, 1046-1056 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості - задовольнити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 суму заборгованості за розпискою від 01.08.2018 в розмірі 116000,00 доларів США, що станом на 01.10.2019 є еквівалентом 2806906,98грн за офіційним курсом НБУ.

Стягнути з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користьОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 4802,50грн, з кожного по 2401,25грн.

Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 4802,50грн.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання через Деснянський районний суд міста Києва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний код: НОМЕР_1 .

Відповідач 1: ОСОБА_2 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_2 .

Відповідач 2: ОСОБА_3 , місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код: НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено та підписано 28 січня 2020 року.

Суддя В.В. Бабко