Справа № 630/530/19
Провадження № 2/630/22/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м Люботин

Люботинський міський суд Харківської області у складі:

головуючого судді Малихіна О.О.,

за участю секретаря Косенко С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Люботин Харківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 630/530/19 (провадження №2/630/22/20) за позовною заявою, поданою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про перерозподіл ідеальних часток в праві власності на домоволодіння, розташованого в АДРЕСА_1 , визнання за ОСОБА_3 права власності на 7/25 частин домоволодіння в АДРЕСА_1 , та визнання за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , виданий Ленінським РВ ХМУ УМВС України в Харківській області 29 січня 2002 року, права власності на 7/25 частин домоволодіння, загальною площею 71,20 кв.м., житловою площею 39,50 кв.м., підсобною площею 28,90 кв.м., яке складається із житлового будинку літ. «А-1», веранди літ. «а», житлового будинку літ. «Б-1», прибудови літ. «Б1-1», тамбура літ. «б1», з відповідною частиною господарських будівель та споруд: погрібу літ. «Г», літньої кухні літ. «Д», вбиральні літ. «Е», альтанки літ. «Л», душу літ. «М», сараю літ. «Ж», погрібу літ. «жп», вбиральні літ. «І», вигрібної ями літ. «Я», водопроводу літ. «К», огорожі №1, 2, 7, 8, 9, розташованими за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності, -

в с т а н о в и в:

В обґрунтування заявленого позову позивач з урахуванням уточнень вказувала, що за адресою: АДРЕСА_1 , в 1958 році був розташований житловий будинок літ. «А-1», який належав на праві приватної власності в 1/2 частині її батькові ОСОБА_4 та в 1/2 частині її тітці ОСОБА_5 .. В подальшому ОСОБА_4 була дозволена перебудова належної йому 1/2 частини вказаного житлового будинку, а тому батько позивача збудував новий житловий будинок літ. «Б-1». ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, а спадщину після його смерті прийняла його дружина та мама позивача по справі ОСОБА_6 .. На підставі рішення Харківського районного суду Харківської області були перерозподілені частки в домоволодінні і ОСОБА_6 стало належати 18/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . Частка співвласника ОСОБА_3 перерозподілена не була і за нею право власності на 7/25 частин домоволодіння замість 1/2 частини визнано не було. Після смерті ОСОБА_6 позивачу ОСОБА_1 державним нотаріусом було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом. Таким чином ОСОБА_1 стала власником 18/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, а спадщину після її смерті прийняла її рідна сестра та тітка позивача по справі ОСОБА_7 , але право власності на спадкове майно за життя вона так і не оформила. Після смерті ОСОБА_7 спадщину прийняв її син ОСОБА_8 , але право власності на вказану частину домоволодіння він також не оформив. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер, внаслідок чого відкрилася спадщина, яку прийняла його дружина ОСОБА_2 .. Але від тоді усім домоволодінням опікується ОСОБА_1 , доглядає його та використовує за призначенням проти чого ОСОБА_2 не заперечувала. Та оскільки домоволодінням в цілому безперервно володіє позивач понад десять років вона вважає себе повноцінним власником. Саме тому позивач була змушена звернутися з позовом до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але її представник ОСОБА_9 подала до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, вказувала, що позов підтримує в повному обсязі та просить суд його задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, але подала до суду заяву про визнання позову в повному обсязі та проведення розгляду справи за її відсутності.

В судовому засіданні, дослідивши наявні в справі докази, суд встановив наступне.

На земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , в 1958 році був розташований житловий будинок літ. «А-1», який відповідно до копії свідоцтв про право особистої власності на будівлю, виданих 22 серпня 1958 року виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області, належав ОСОБА_4 та ОСОБА_3 по 1/2 частині кожному.

В позовній заяві позивач зазначає, що її батько ОСОБА_4 в 1964 році збудував новий житловий будинок літ. «Б-1», але право власності на нього за життя він так і не зареєстрував, а належну йому 1/2 частину житлового будинку літ. «А-1» в подальшому було знесено.

Як вбачається з копії технічного паспорту, виготовленого КП «Люботинське БТІ» на замовлення ОСОБА_1 станом на 04 липня 2019 року, на земельній ділянці за адресою: АДРЕСА_1 , були побудовані: житловий будинок літ. «А-1», з верандою літ. «а», загальною площею 32,80 кв.м., житловою площею 23,70 кв.м., житловий будинок літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», тамбуром літ. «б1», загальною площею 71,20 кв.м., житловою 39,50 кв.м., підсобною площею 28,90 кв.м., холодною площею 2,80 кв.м., а також погріб літ. «Г», літня кухня літ. «Д», вбиральня літ. «Е», сарай літ. «Ж», з погребом літ. «жп», альтанка літ. «Л», душ літ. «М», вбиральня літ. «І», огорожа 1, 2, 7, 8, 9, вигрібна яма літ. «Я», водопровід літ. «К».

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_3 , виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 09 грудня 1975 року, актовий запис про смерть №383.

З метою оформлення своїх спадкових прав на спадкове майно дружина спадкодавця ОСОБА_6 в 1978 році звернулася до суду та як вбачається із копії рішення Народного суду Харківського району по справі №2-354-78 за нею було визнано право приватної власності на житловий будинок літ. «Б-1» з надвірними будівлями та спорудами, що складало 18/25 частин вказаного домоволодіння.

Таким чином суд приходить до висновку, що домоволодіння, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та яке складається з житлових будинків літ. «А-1», літ. «Б-1» з надвірними будівлями та спорудами стало належати в 18/25 частинах ОСОБА_6 та в 7/25 частинах ОСОБА_3 ..

ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_4 , виданого Люботинським міським бюро ЗАГС 05 липня 1991 року, актовий запис про смерть №305.

Спадщину після смерті ОСОБА_6 у виді 18/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , прийняла її донька ОСОБА_1 , оскільки отримала у Другій Харківського району державній нотаріальній конторі свідоцтво про право на спадщину за заповітом серія АЕК № 530503 від 01 червня 2002 року та зареєструвала його в КП «Люботинське БТІ» 20 серпня 2002 року за реєстровим №5334.

Тобто власником 18/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , з 01 червня 2002 року є позивач по справі ОСОБА_1 , що також підтверджується копією довідки КП «Люботинське БТІ» №124 від 04 липня 2019 року.

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 , виданого Люботинським міським відділом реєстрації актів громадянського стану Харківської області 20 травня 1994 року, актовий запис про смерть №271.

Враховуючи, що ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто в період дії Цивільного кодексу України 1963 року, суд вважає за доцільне керуватися нормами ЦК України в редакції 1963 року, так як відповідно до п.4 Перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року, Цивільний кодекс України 2003 року застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Відносно цивільних правовідносин, які виникли до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, його положення застосовуються до тих прав і обов`язків, які виникли та продовжують існувати після вступу його в силу. В зв`язку з тим, що вказані правовідносини виникли та продовжували існувати до 01 січня 2004 року, тобто до вступу в силу Цивільного кодексу України в редакції 2003 року, суд вважає за необхідне застосувати до правовідносин між сторонами по справі правові норми, передбачені Цивільним кодексом України в редакції 1963 року.

Згідно зі ст. 525 ЦК України (в редакції 1963 року) часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Тобто спадщина, яка складається з 7/25 частини домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно ст. 549 ЦК УРСР (редакції 1963 року) визначається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини та вчинив зазначені дії протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Спадкоємцем на відкриту після смерті ОСОБА_3 спадщину є її сестра ОСОБА_7 , що відповідає ст. 530 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями другої черги є брати та сестри померлого, а також дід та бабка померлого, як з боку батька, так і з боку матері.

Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №4996/01-16 від 29 листопада 2019 року після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернулася сестра померлої ОСОБА_7 , інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини в нотаріальній конторі не зареєстровано.

Тобто спадщину у виді 7/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 прийняла її сестра ОСОБА_7 , оскільки подала до нотаріальної контори в шестимісячний строк заяву про прийняття спадщини, але за життя право власності на зазначене спадкове майно так і не оформила.

ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_7 померла, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть №0 від 31 липня 2019 року.

Спадкоємцем на відкриту після смерті ОСОБА_7 спадщину є її син - ОСОБА_8 , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого.

Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №4996/01-16 від 29 листопада 2019 року після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 , яка на день смерті постійно мешкала в АДРЕСА_2 , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявами про прийняття спадщини або про відмову від спадщини ніхто не звертався. 12 вересня 1997 року до нотаріальної контори звернувся ОСОБА_8 із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на фактично прийняте спадкове майно після смерті ОСОБА_7 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_6 . На підставі вказаної заяви йому було видане свідоцтво про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_3 .

Таким чином спадщину у виді 7/25 домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_7 прийняв її син ОСОБА_8 , оскільки він вступив в управління спадковим майном, але за життя право власності на зазначену частину житлового будинку він так і не зареєстрував.

ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_8 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Люботинського міського управління юстиції Харківської області 18 листопада 2003 року, актовий запис про смерть №535.

Спадкоємцем на відкриту після смерті ОСОБА_8 спадщину є його дружина - ОСОБА_2 , що відповідає ст. 529 ЦК України, відповідно до вимог якої при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є діти, той з подружжя котрий залишився, батьки померлого.

Згідно із повідомленням Харківської районної державної нотаріальної контори Харківської області №4996/01-16 від 29 листопада 2019 року після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 , до нотаріальної контори в шестимісячний строк із заявою про прийняття спадщини звернулася дружина спадкодавця ОСОБА_2 .. Також до нотаріальної контори із заявою про відмову від спадщини на користь дружини спадкодавця звернулася донька померлого ОСОБА_10 , інших заяв про прийняття або про відмову від спадщини в нотаріальній конторі не зареєстровано.

Тобто спадщину у виді 7/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_8 прийняла його дружина ОСОБА_2 , оскільки подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Отже, на теперішній час спірна частина домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , успадкована відповідачем ОСОБА_2 , але право власності на яку на своє ім`я вона так і не зареєструвала.

Згідно із актом квартального комітету №38 від 21 грудня 2019 року позивач ОСОБА_1 на даний момент фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , спочатку вона проживала із своїми батьками, доглядала за ними, коли вони хворіли та коли вони померли вона здійснила їхнє поховання за власний рахунок. В подальшому з 2002 року ОСОБА_1 стала власником 18/25 частин вказаного домоволодіння, але доглядає за ним повністю сама, здійснює ремонти, сплачує комунальні послуги, обробляє земельну ділянку.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 користується домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в цілому та земельною ділянкою, має вільний доступ до нього, відкрито та безперервно володіє нерухомим майном протягом останніх десяти років, а також те, що відповідач ОСОБА_2 в своїй заяві визнала позовні вимоги, та не заперечує проти їх задоволення, суд задовольняє позов повністю та визнає право власності за ОСОБА_1 на 7/25 частин вказаного домоволодіння за набувальною давністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 524, 525, 529, 530, 549, ЦК України (в редакції 1963 року), ст. 344 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77, 200, 263, 265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Перерозподілити ідеальні частки в праві власності на домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати, що ОСОБА_3 належить 7/25 частин домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , замість 1/2 частини.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків № НОМЕР_1 , право власності на 7/25 частин домоволодіння, що складається: із житлового будинку літ. «А-1», з верандою літ. «а», загальною площею 32,80 кв.м., житловою площею 23,70 кв.м., та із житлового будинку літ. «Б-1», з прибудовою літ. «Б1-1», тамбуром літ. «б1», загальною площею 71,20 кв.м., житловою площею 39,50 кв.м., з відповідної частини господарських будівель та споруд, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Учасники справи, яким повне рішення не було вручено у день його складання мають право подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня вручення їм повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 27 січня 2020 року.

Суддя О. О. Малихін