Справа № 647/3299/20
№ провадження 2/647/794/2020
21.12.2020 року Бериславський районний суд Херсонської області у складі:
головуючого-судді: Корсаненкової О.О.
за участю секретаря: Налиснік І.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження у місті Бериславі Херсонської області цивільну справу №647/3299/20 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення права користування житловим приміщенням,
У листопаді 2020 року позивачі звернулися до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що на праві приватної власності на підставі свідоцтва про право власності на житло від 16.09.1994 року за № НОМЕР_1 їм належить квартира за адресою АДРЕСА_1 . У даному будинку зареєстрований колишній чоловік ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , який фактично не проживав за вказаною адресою на момент прийняття рішення суду про розірвання шлюбу та до теперішнього часу. Через реєстрацію відповідача в будинку виникає ряд незручностей та неможливість позивачами розпоряджатися своєю власністю на власний розсуд. У зв`язку з чим, позивачі просять суд позбавити ОСОБА_3 права користування квартирою АДРЕСА_2 .
Ухвалою суду від 27.11.2020 року було відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.
В судове засідання позивачі не з`явилися, заявами просили розглянути справу за їх відсутністю, на задоволенні позову наполягали, проти винесення заочного рішення не заперечували.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить поштовий конверт, який повернувся на адресу суду. Причину своєї неявки не повідомив, відзив на позов не подав.
Зі згоди позивачів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлено такі факти та відповідні ним правовідносини.
ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16.09.1994 року є власниками квартири АДРЕСА_2 .
За свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що складено відповідний актовий запис № 180.
Згідно із свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 від 26.11.2005 року, ОСОБА_4 26.11.2005 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 . Після реєстрації шлюбу прізвище дружини « ОСОБА_6 ».
У квартирі АДРЕСА_2 , як вбачається із домової книги зареєстрований ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до рішення Бериславського районного суду Херсонської області від 14.02.2019 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 розірвано.
З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї № 441 від 25.11.2020 року, виданого виконавчим комітетом Бериславської міської ради Херсонської області вбачається, що ОСОБА_3 , фактично не проживає за вказаною адресою.
Відповідно до положень ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В статті 41 Конституції України, ч.1 ст. 319 ЦК України та ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно із положеннями норм статей 16, 386, 391 ЦК України, власник вправі звернутися до суду з вимогою про захист порушеного права будь-яким способом, що є адекватним змісту порушеного права, який ураховує характер порушення та дає можливість захистити порушене право.
Вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (статті 71, 72, 116, 156 ЖК; ст. 405 ЦК). Зазначена правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 01.03.2016 року у справі №825/1335/13-а, від 30.06.2015 року у справі №21-1438а15, від 16 січня 2012 року у справі № 6-57цс11.
Таким чином, як випливає із указаної норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.
У відповідності до ч.2 ст.405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Статтею 7 Закону України від 11 грудня 2003 року № 1382-ІУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Враховуючи встановлені обставини справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні належними доказами та положення діючого в Україні цивільного та житлового законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку, що права позивачів як власників житла підлягають захисту у обраний ними спосіб.
У зв`язку з тим, що відповідач з лютого 2019 року без поважних причин не проживає в квартирі АДРЕСА_2 , ніяких перешкод у користуванні житловою площею йому не чинилось, суд вважає можливим позбавити ОСОБА_3 права користування житловим приміщенням.
Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263-265, 280 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , задовольнити.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , позбавити права користуванням квартирою за адресою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення, шляхом подання апеляційної скарги із врахуванням п. 15.5 розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, до Херсонського апеляційного суду через Бериславський районний суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .
Позивач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .
Відповідач ОСОБА_3 , місце реєстраціцї АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 .
Суддя О.О.Корсаненкова