Справа № 755/622/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" грудня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючої судді Яровенко Н.О.

при секретарі Локотковій І.С.

з участю сторін:

представник позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Ішутко С.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» про визнання права власності на майнові права ,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «ІБК «КДС Інвест» про визнання права власності на майнові права в якому просив, визнати за ОСОБА_2 право власності на майнові права на об`єкт будівництва -квартиру загальною площею (проектною) - 76,12 кв.м., що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_1 , номер квартири (будівельний) - 137, кількість кімнат - 2, згідно з попереднім договором від 22 листопада 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковсько О.С. зареєстрованим в реєстрі № 3988 та стягнути з відповідача судові витрати.

Позовні вимоги мотивовано тим, що між позивачем та відповідачем 22 листопада 2016 року було укладено попередній договір посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковсько О.С. зареєстрованим в реєстрі № 3988. Відповідно до даного договору сторони зобов`язалися у встановлені строки укласти в майбутньому договір купівлі-продажу квартири. Також, 22 листопада 2016 року між позивачем та відповідачем було укладено Договір про забезпечення виконання зобов`язань № 86/4/11/137, у відповідності до умов якого для підтвердження зобов`язань за попереднім договором у строк до 01 грудня 2016 року сторона 2 сплачує стороні 1 суму грошових коштів у розмірі 296 172,34 грн за об`єкт які буде зараховано як платіж за основним договором. В розділі 2 даного договору сторони узгодили, що орієнтовна ціна Основного договору на дату укладення попереднього договору складає 305 317,32 грн. Квитанціями від 25 листопада 2016 року позивач сплатив відповідачу 296 172,24 грн, що також підтверджується довідкою виданою ТОВ «ІБК «КДС Інвест». За умовами п. 1.3 Попереднього договору сторони зобов`язалися укласти основний договір до 31 березня 2017 року , але в будь якому разі не раніше отримання стороною 1 правовстановлюючий документів. Як зазначає позивач, на даний час жодного повідомлення від відповідача про отримання правовстановлюючих документів на об`єкт, проведення технічної інвентаризації та укладення основного договору не отримував. ТОВ «ІБК «КДС Інвест» ухиляється від виконання своїх зобов`язань тим самим порушує права позивача на вільне користування і розпорядження своїм майном.

12 березня 2020 року представник ТОВ «ІБК «КДС Інвест» подав відзив на позовну заяву відповідно до якого просив суд відмовити у задоволенні позову повність. Пояснив, що попереднім договором взагалі не передбачалось відчуження будь-яких майнових прав на квартиру, а передбачалось зобов`язання укласти договір купівлі-продажу квартири, яка буде належати КДС Інвест на праві власності у майбутньому.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо позовних вимог в повному обсязі та просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2020 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження в підготовче засідання.

Протокольною ухвалою від 13 березня 2020 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОК «ЖБК «Дім на Будівельників».

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 березня 2020 року клопотання представника позивача ОСОБА_2 про витребування доказів залишено без задоволення.

Протокольною ухвалою від 20 липня 2020 року залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - ОСОБА_3 .

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 жовтня 2020 року закрито підготовче засідання у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Як вбачається з пояснень та матеріалів справи, 22.11.2016 року між ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» (сторона 1) та ОСОБА_2 (сторона 2) укладено попередній договір, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Мурашковською О. С., та зареєстрований в реєстрі за № 3988 (а.с. 6-8).

Згідно з пункту 1.1 попереднього договору, сторони зобов`язались у строки, встановлені цим договором, укласти в майбутньому договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого сторона 1 (в основному договорі - продавець) зобов`язується передати у власність сторони 2 (в основному договорі - покупець) квартиру, характеристики якої вказані в пункті 1.4. розділу 1 цього попереднього договору, яка знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_2 , а сторона 2 зобов`язується прийняти у власність цей об`єкт та належним чином оплатити його вартість.

Відповідно до пункту 1.3 попереднього договору сторони зобов`язуються укласти основний договір до 31.03.2017 року, але в будь-якому разі не раніше отримання стороно-1 правовстановлюючих документів на об`єкт та надання Комунальним підприємством «Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна», або будь-яким іншим органом, у компетенцію якого входить здійснення обмірів об`єкта нерухомості, що є необхідним для належного укладання та нотаріального посвідчення Основного договору.

За умовами пункту 1.2 попереднього договору сторони встановили, що виконання зобов`язання щодо укладання та виконання основного договору, яке встановлене пунктом 1.1 розділу 1 попереднього договору, повинне бути забезпечене.

На виконання пункту 1.2 попереднього договору, 22.11 2016 року між ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест» та ОСОБА_2 укладено договір про забезпечення виконання зобов`язань № 86/4/11/137 (а.с. 8-9).

Відповідно до пункту 1.1 договору про забезпечення виконання зобов`язань, для підтвердження зобов`язань, що виникли у сторін згідно з попереднім договором посвідченим 22.11.2016 року Мурашковською О.С., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим № 3988, щодо укладення та виконання договору купівлі-продажу (основний договір) та забезпечення виконання таких зобов`язань сторона 2 сплачує стороні 1 суму грошових коштів, розмір, порядок та умови сплати якої встановлюються розділом 2 цього договору. Вказана сума коштів, після її належної сплати стороною 2 за цим договором, буде зарахована до платежів за основним договором у момент укладення такого основного договору.

Пунктом 2.2.1 договору про забезпечення виконання зобов`язань встановлено, що розмір грошових коштів, які сплачуються відповідно до умов цього договору як забезпечення виконання зобов`язання, становить 296 172 грн. 24 коп.

На виконання умов вищевказаного попереднього договору та договору про забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 свої фінансові зобов`язання за договором забезпечення виконання зобов`язань від 22.11.2016 року № 86/4/11/137 виконав в повному обсязі, що підтверджується довідкою від 21.12.2018 року та квитанціями про оплату ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС Інвест».

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до статті 190 ЦК України майном як особливим об`єктом вважаються річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Майнові права є непоживною річчю та визнаються речовими правами.

Майнові права на нерухомість - об`єкт будівництва (інвестування) не вважаються речовими правами на чуже майно, оскільки об`єктом цих прав є не чуже майно, а також не вважаються правом власності, оскільки об`єкт будівництва (інвестування) не існує на момент встановлення іпотеки, а тому не може існувати й право власності на нього.

Майнове право, що є предметом договору купівлі-продажу, - це обумовлене право набуття у майбутньому права власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, необхідні й достатні для набуття речового права.

Майновими визнаються будь-які права, пов`язані з майном, відмінні від права власності, у тому числі права, які є складовою частиною права власності (права володіння, розпорядження, користування), а також інші специфічні права та право вимоги.

Майнове право, яке можна визначити як право очікування, є складовою частиною майна як об`єкта цивільних прав. Майнове право - це обмежене речове право, за яким власник цього права наділений певними, але не всіма правами власника майна та яке засвідчує правомочність його власника отримати право власності на нерухоме майно чи інше речове право на відповідне майно в майбутньому.

Такий правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року (провадження № 6-318цс15), від 18 листопада 2015 року (провадження № 6-1858цс15), постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 761/20612/15-ц (провадження № 14-39цс19).

Відповідно до статі 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

За змістом статей 6 та 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно з частинами першою та третьою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Попередній договір укладається в формі встановленої для основного договору, а якщо форма не встановлена, то у письмовій формі.

У частині другій статті 635 ЦК України встановлено обов`язок сторони, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства.

За змістом статті 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Зазначеною нормою закріплено презумпцію законності набуття права власності, тобто право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або якщо незаконність набуття права власності встановлена рішенням суду, а також встановлено відкритість переліку підстав набуття права власності з обмеженням їх виключно тими, що прямо передбачені в законодавстві.

Відповідно до частини другої статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Судом встановлено, що між сторонами було укладено попередній договір, відповідно до умов якого, сторони зобов`язались у строки, встановлені цим договором, укласти в майбутньому договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого сторона 1 (в основному договорі - продавець) зобов`язується передати у власність сторони 2 (в основному договорі - покупець) квартиру, характеристики якої вказані в пункті 1.4. розділу 1 цього попереднього договору, яка знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_2 , а сторона 2 зобов`язується прийняти у власність цей об`єкт та належним чином оплатити його вартість.

Крім цього, пунктом 8.4 визначено, що сторони погоджуються з тим, що цей попередній договір має силу попереднього договору відповідно до статті 635 ЦК України.

В судовому засіданні з пояснень представника позивача встановлено, що між позивачем та відповідачем не укладався договір купівлі-продажу майнових прав.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Одним зі способів захисту цивільних прав, з яким особа має право звернутися до суду, є вимога про визнання права (пункт 1 частини другої статті 16 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес, крім визначених цією частиною статті способів, іншим способом, що встановлений договором або законом.

За положенням ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Пред`являючи вимогу про визнання за позивачем право власності на майнові права на об`єкт будівництва - квартиру загальною площею (проектною) 76,12 кв.м., що знаходиться за будівельною адресою: АДРЕСА_3 , номер квартири (будівельний) 137, кількість кімнат - 2, згідно з попереднім договором від 22.11.2016 року позивачем невірно обрано спосіб цивільного захисту, оскільки положеннями ЦК України й іншими актами цивільного законодавства прямо не передбачено такий правовий наслідок невиконання попереднього договору, як визнання права власності на майнові права на квартиру, що мала бути придбана в майбутньому за договором купівлі-продажу.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» про визнання права власності на майнові права задоволенню не підлягають..

У відповідності до ст.141 ЦПК України, суд відносить судові витрати по сплаті судового збору за рахунок позивача у сплаченому при зверненні до суду розмірі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 6, 16, 190, 328, 626, 627, 635, 656 ЦК України, ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 137, 141, 258, 259, 263-265, 354 ЦПК України, суд,

у х в а л и в:

В позові ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» про визнання права власності на майнові права відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення буде складено 17.12.2020 року.

Дані сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 ;

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Інвестиційно-будівельна компанія «КДС ІНВЕСТ» , , місцезнаходження: місто Київ, Будівельників, 30.

Суддя Н.О. Яровенко