ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/1905/20 Справа № 711/1148/20
Придніпровський районний суд м. Черкаси
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

18 грудня 2020 р. м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в особі судді Єльцова В.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2020 року позов Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» (місцезнаходження за адресою: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, 01001, код в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 14360570) заборгованість за кредитним договором № б/н від 15.01.2008 у розмірі 17162,73 грн. та 1491,58 грн. судового збору, а всього 18654,31 грн.

Не погоджуючись з вищевказаним рішенням відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, якою перед апеляційним судом порушено питання про його зміну, зменшивши суму стягнення заборгованості з неї до 7000,00грн.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2020 року залишено без руху з підстав несплати судового збору та надано апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

24 листопада 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій остання просить звільнити її від сплати судового збору або зменшити суму судового збору, який підлягає сплаті згідно діючого законодавства України.

В обґрунтування вимог заяви апелянт посилається на те, що вона на даний час знаходиться в скрутному матеріальному становищі та втратила роботу, перебуває на обліку у центрі зайнятості та поки що не працевлаштована. Крім цього, вона є одинокою матір`ю, має на утриманні малолітню дитину, аліменти не отримує. Вказана сума судового збору в ухвалі Черкаського апеляційного суду від 09 листопада 2020 року є для неї непомірною та вона не в змозі сплатити її на даний час.

У якості доказів апелянт надав копію трудової книжки з відміткою Черкаського міського центру зайнятості від 01.05.2020 року про початок виплати допомоги по безробіттю, копію свідоцтва про народження від 12.02.2008 року, серія НОМЕР_2 , копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повторно залишено без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали, а саме: для надання доказів, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору.

14 грудня 2020 року на адресу Черкаського апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 на виконання ухвали Черкаського апеляційного суду від 26 листопада 2020 року з додатками, а саме: оригінал відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утримання податків, довідка про реєстрацію місця проживання особи.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 ЦПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вирішуючи клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору з урахуванням наданих ним доказів, суд не вбачає достатніх підстав для його задоволення, в зв`язку з тим, що апелянтом не доведено підстав, які б поза розумним сумнівом вказували на неможливість повної сплати ним судового збору.

З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору або зменшення розміру судового збору немає, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору або зменшення суми судового збору необхідно відмовити.

Апелянту відповідно до вимог ст.ст.185, 357 ЦПК України, необхідно надати строк для оплати судового збору в сумі 3153,00грн. = 2102,00 * 150%, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Оплату судового збору провести на рахунок:

Отримувач коштів: УК у м.Черкасах/Черкаси/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38031150

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0023002

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Черкаського апеляційного суду.

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає залишенню без руху, з наданням строку для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення зазначеної ухвали, а саме: для сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору або зменшення суми судового збору.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 24 вересня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, повторно залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

Роз`яснити апелянту, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Єльцов