н/п 2/490/1221/2020 Справа № 490/7180/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді - Черенкової Н.П.,

при секретарі Баришнікової І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" про стягнення суми завданої шкоди,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з відповідача на його користь розмір матеріальної шкоди у розмірі 20226,15 грн. При цьому вказав, що згідно акту виконаних робіт №ZN-00006176 від 11.05.2018 року фактична вартість ремонтних робіт та використаних матеріалів для відновлення автомобіля КІА КАРЕНС складає 85096,15 грн. У зв`язку з частковим відшкодуванням заподіяної шкоди ОСОБА_2 на час звернення до суду із позовною заявою розмір відшкодування, що належить до виплати на його користь становить 85096,16 - (63364,60 +1296,40+209,00) = 20226,15 грн., де 85096,16 грн це витрати на ремонт автомобіля, 1296,40 грн. це витрати на проїзд до СТО «Автопланета плюс», 209,00 грн. витрати на діагностику автомобіля після ДТП, 63364,60 грн. витрати на безпосередньо ремонт автомобіля.

Позов обґрунтовано тим, що 01.01.2018 року сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Хюндай ІХ35, під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля КІА Каренс, під керуванням ОСОБА_1 .. Винним у скоєнні ДТП було визнано ОСОБА_2 .. В зв`язку із цим ОСОБА_1 поніс витрати на ремонт автомобіля, витрати на проїзд до СТО, витрати на діагностику автомобіля. Шкода була йому частково відшкодовано Відповідачем, але не повністю. Страховик Відповідача, ПАТ СГ «ТАС», відмовив йому у компенсації решти понесених витрат.

Ухвалою суду від 25 червня 2020 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС".

В грудні 2019 року від представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Куценко Ю.О. надійшов відзив на позовну заяву, в якому той просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень посилається на те, що в день скоєння ДТП відповідач одразу передав на ремонт автомобіля позивачеві 2500 доларів США, що на той відповідно до офіційного курсу НБУ становило еквівалент 70 016,80 грн, проте позивач, маючи можливість своєчасно відремонтувати автомобіль, це не зробив, намагаючись ще раз отримати страхове відшкодування від страховика. Вартість ремонтно-відновлювальних робіт є значно завищеною, навіть у порівнянні з експертним дослідженням, як і завищеним є час на проведення ремонтних робіт, вартість однієї години робіт та деяких замінених запчастин. Також заперечує проти необхідності поїздок до м.Херсон 9 разів та отримання платних довідок з цього приводу, як і взагалі не розуміє підстави ремонту автомобіля в м.Херсон, а не в м.Миколаєві. Також зазначає, що ОСОБА_2 в даному випадку не є належним відповідачем, яким має бути Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", при цьому посилається на позицію, викладену у висновку Великої палати Верховного суду в постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц. Також зазначає, що рішенням Центрального райсуду м. Миколаєва по справі № 490/9649/18 від 06.06.2019 року за позовом ОСОБА_1 до ПАТ СГ «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та шкоди вже були розглянуті ідентичні позовні вимоги Позивача, які ґрунтуються на тих самих доводах та доказах, в задоволенні яких було відмовлено.

Відповідь на відзив від ОСОБА_1 надійшла 21.12.2019 року, в якій позивач вказав наступне.

У позовній заяві вказана послідовність всіх обставин, які підтверджені відповідними доказами, при цьому і витрат на ремонт автомобіля; вказаний спір не був предметом розгляду, обґрунтування відмінностей позовних вимог відповідає позиції ВСУ від 13.03.2018 року по справі 916/1764/17.

ОСОБА_2 є належним відповідачем по справі , це обґрунтовано змістом позовної заяви та рішенням Центрального суду від 16.06.2019 року.

Усі обґрунтування щодо розміру суми ремонтних робіт, як і інших витрат надані.

Від ПАТ СГ «ТАС» заперечень не надійшло.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, на вимогах позову наполягав.

Представники відповідача в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, просив в задоволенні позову відмовити за необґрунтованістю - з викладених у відзиві підстав.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, заяв не надав.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності сторін, що відповідає приписам ст.223 ЦПК України.

Суд приходить до наступного.

ОСОБА_1 на праві власності належить автомобіль «КІА СARЕNS», р.н. НОМЕР_1 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 .

Постановою від 07.02.2018 року Високопільського районного суду Херсонської області ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП .

Як вбачається з вказаної постанови, 01.01.2018 року о 20.30 год. ОСОБА_2 в м. Миколаєві по вул. Нікольська 38, керуючи автомобілем Хюндай-ІХ 35, д/н НОМЕР_3 , порушив вимоги п.2.3-б,12.3,13.1 Правил дорожнього руху в Україні та скоїв зіткнення з транспортним засобом КІА, НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_2 вину визнав повністю, щиро кається та намагається вирішити питання з потерпілим у позасудовому порядку щодо відшкодування збитків.

Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , застрахована ПАТ СГ "ТАС" згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності АК 4519348 від 19.04.2017 року.

Згідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження експерта-автотоварознавця Херсонської Торгово-промислової палати від 22.02.2018 року №АВэ-64/1 вартість матеріальних збитків, заподіяних володільцю колісного транспортного засобу КІА CАREНС, 2008 року випуску, р.н. НОМЕР_1 , внаслідок ДТП, що сталося 01.01.2018 року, на дату оцінки становить 55398,74 грн. з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля. При цьому вартість нових складових, які підлягають заміні при ремонті, з даних довідкової літератури становить 47 218,19 грн, і вартість відновлювального ремонту без врахування коефіцієнту фізичного зносу становить 81 803,15 грн. При проведенні дослідження був присутній позивач та представник СТО ТОВ "Автопланета", дані про повідомлення та присутність ОСОБА_2 чи страхового комісара - відсутні.

ОСОБА_1 02.01.2018 р. звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування.

Страховиком 19 лютого 2018 року та 14 березня 2018 року повідомлено, що згідно заяви ОСОБА_1 від 25.01.2018 року матеріальний збиток, завданий власником автомобіля КІА Каренес становить 35185,47 грн. Відповідно до заяви ОСОБА_2 від 02.02.2018 року між учасниками ДТП проведено взаєморозрахунок і за нанесений потерпілому матеріальний збиток власнику пошкодженого автомобіля КІА сплачено 2500 доларів США. Оскільки керуючись ст. 32.1 ЗУ "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів " АТ "СГ "ТАС" в даному випадку не має підстав для виконання своїх зобов`язань щодо потерпілої особи, експертна оцінка визначення вартості матеріального збитку пошкодженого автомобіля КІА Каренс не проводилася.

Згідно страхового акту від 13.02.2018 року АТ "СГ "ТАС" подія, що сталася 01.01.2018 року з застрахованим автомобілем Хюндай-ІХ 35, д/н НОМЕР_3 та потерпілим автомобілем КІА КАРЕНС, д/н НОМЕР_1 визнано страховим випадком, сума страхового відшкодування до виплати - 0,00 грн.

Згідно розписки ОСОБА_1 01 січня 2018 року він отримав від дружини ОСОБА_2 2500 доларів США, в якості гарантії проведення ремонтних робіт його автобіляКІА КАРЕНС, д/н НОМЕР_1 . Зобов`язується повернути ці кошти після сплати за ремонтні роботи в повному обсязі. Попередньо рахунок буде виставлено 03.01.2018 року в автосервісі "Автопланета" м.Херсон. про що було повідомлено страхову компанію 02.02.2018 року. Факт передачі коштів визнається позивачемі в матеріалах позову.

Згідно матеріалів справи, автомобіль позивача після ДТП перебував на СТО "Автопланета плюс" м.Херсон з метою проведення ремонтно-відновлювальних робіт з 02.01.2018 року по 14.06.2018 року. З листа цього підприємства вбачається, що 11.01 2018 року, 26.01.2018 року та 26.02.2018 року було погоджено вартість відновлення автомобілю з власником ОСОБА_1 ..

13 травня 2018 року було проведено перевірку усунення недоліків після відновлення (11.05.2018 р.), 14.06.2018 року власник отримав автомобіль.

Згідно Акту виконаних робіт від 11.05.2018 року - проведено ремонт автомобілю КІА КАРЕНС, 2008 року випуску, д/н НОМЕР_1 , власник ОСОБА_1 , виконавець ФОП ОСОБА_3 , на загальну суму 85 096,15 грн., з яких оплата робіт 27 472,15 грн, вартість запчастин ( матеріалів) - 57624,00грн.

До матеріалів позову додано копію чеку № 1105 від 11.05.2020 року ФОП ОСОБА_3 про сплату коштів в розмірі 85096,15 грн.. Натомість, до Акту виконаних робіт від 17.01.2018 року щодо діагностики вказаного автомобіля після ДТП, проведено СТО «Автопланета плюс», виконавець ФОП ОСОБА_4 - додана квитанція про сплату 209,00 грн на банківський рахунок товариства.

Також позивачем надано ксерокопії квитків на автобус на проїзд до м.Херсон 03 січня, 11 січня,17 січня 26 січня, 14 лютого, 26 лютого 11 травня , 13 травня ,14 червня 2018 року.

Згідно положень ст.22 "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі (в даному випадку - це 100 000 грн), відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

За положеннями ст. 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням внеску, розрахованого в порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Крім того, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпеченнявідшкодуванняшкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих унаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Тобто, виходячи зі змісту такого страхування, Закон має на меті захист не лише прав потерпілих на відшкодування шкоди, але й захист інтересів страхувальника - заподіювача шкоди.

Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди істраховоювиплатою (страховим відшкодуванням).

За загальним правилом та з огляду на положення ст. 1192 ЦК України розмір збитків визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Таким чином, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повноговідшкодуваннязавданої шкоди, суди на підставі ст. 1194 ЦК України постановляють стягнути з винної особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, на користь потерпілої особи різницю між фактичним розміром шкоди істраховоювиплатою (страховим відшкодуванням). При вирішенні спорів щодовідшкодуванняшкоди, заподіяної в результаті пошкодження транспортного засобу, в більшості випадків ця різниця утворюється внаслідок того, що страховик обраховує вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу транспортного засобу, тоді як фактичні витрати на ремонт здебільшого перевищують зазначену суму.

Відповідно до положень ст. 34 цього Закону - страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

За ст. 32 цього Закону, відповідно до цього Закону страховик або МТСБУ не відшкодовує: п.32.1. шкоду, заподіяну при експлуатації забезпеченого транспортного засобу, але за спричинення якої не виникає цивільно-правової відповідальності відповідно до закону.

Вказане узгоджується з позицією яка міститься у висновку Великої палати Верховного суду, викладеній в постанові від 04.07.2018 року по справі № 755/18006/15-ц, відповідно до якої:

У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 вказаного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

За такого, оскільки сума заявлених позовних вимог та спричиненої шкоди є меншою за визначену в договорі добровільного страхування власників наземних транспортних засобів, який був укладений між ОСОБА_2 та ПАТ СГ «ТАС», (в даному випадку - це 100 000 грн) суд вважає, що належним відповідачем у такому випадку є третя особа у справі ПАТ СГ «ТАС». Проте позовні вимоги заявлені позивачем лише до ОСОБА_2 ..

Крім того суд враховує, що ідентичні вимоги вже заявлялись відповідачем до ПАТ СГ «ТАС», але рішенням Центрального райсуду м. Миколаєва по справі № 490/9649/18 від 06.06.2019 року за позовом ОСОБА_1 до ПАТ СГ «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та шкоди в задоволенні ідентичних вимог до ПАТ СГ «ТАС» було відмовлено в зв`язку з необгрунтованістю.

Суд вважає, що надані позивачем докази на підтвердження понесення ним витрат на відновлювальний ремонт автомобіля КІА саме у розмірі 85 096,15 грн. є суперечливими.Так відповідно до наданих суду доказів частина документів по ремонту автомобіля видана ТОВ «Автопланета плюс», частина ФОП ОСОБА_3 .. В акті прийому-передачі виконаних робіт зазначено про те, що був виконаний певний перелік робіт та перелік матеріалів та запчастини, які були використані. Між тим, доказів, що вказана фізична особа-підприємець має право провадить такий вид підприємницької діяльності, а тим паче є постачальником запасних частин для автомобілів суду не надано. Факт придбання цих запасних частин та матеріалів (до того ж вартість яких майже на 10 000 грн перевищує визначену експертом вартість - за дійсними цінами в регіоні за допомогою системи Аудатекс) - суду не надано.

Крім того з досліджених доказів вбачається що у документах складених ФОП ОСОБА_3 у порівнянні з висновком експертного автотоварознавчого дослідження експерта-автотоварознавця Херсонської Торгово-промислової палати від 22.02.2018 року №АВэ-64/1 було суттєво скореговано в бік збільшення час проведення деяких ремонтних робіт а також вартість нормогодини таких робіт для цього регіону. Відповідно до документів ФОП ОСОБА_5 вартість однієї години роботи склала - 370 грн/год, відповідно до висновка експерта вона складає - 280 грн/год.

Що стосується вимог про стягнення з ОСОБА_2 витрат на діагностику автомобіля у розмірі 209 грн та витрат на проїзд до м.Херсон то ці вимоги попередньо пред`являлись позивачем до відповідача та вже були предметом судового розгляду, що відображено у рішенні Центрального райсуду м. Миколаєва по справі № 490/9649/18 від 06.06.2019 року за позовом ОСОБА_1 до ПАТ СГ «ТАС», ОСОБА_2 про стягнення страхового відшкодування та шкоди.

В силу приписів ст.82 ЦПК України, обставини справи, встановлені рішенням суду, яке ступило до законної сили,не підлягають доказуванню при розгляді іншої справи між тими ж сторонами.

З урахуванням вищевикладеного, у задоволенні позовних вимог про стягнення 20 226,15 грн матеріальної шкоди - слід відмовити за недоведеністю.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, на підставі ст. 141 ЦПК України, судові витрати не розподіляються.

На підставі наведених в рішенні норм закону, керуючись ст.ст. 12, 13, 77-80, 259, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" про стягнення суми завданої шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 17 грудня 2020 року.

Суддя: Черенкова Н.П.