Справа №557/337/20
06 жовтня 2020 року смт.Гоща
Гощанський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді Пацка Д.В.
секретар судових засідань Довгалець Н.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Гоща цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики,
ОСОБА_1 звернувся в Гощанський районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, процентів та інфляційних втрат.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 09 вересня 2019 року між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 був укладений договір позики грошових коштів, відповідно до якого позивач надав в борг відповідачу грошові кошти у розмірі 10 000,00 гривень, які останній зобов`язувався повернути до 17 вересня 2019 року. Про отримання цих коштів відповідач написав розписку. Кінцевий термін повернення боргу визначений у розписці, проте кошти ОСОБА_2 на даний час не повернув,
Відповідач відзив на позовну заяву із запереченнями щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову не надав.
Ухвалою судді Гощанського районного суду Рівненської області від 12 травня 2020 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження.
Інші процесуальні дії по справі судом не здійснювалися.
Позивач в заяві на ім`я суду підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення.
Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином у передбаченому законом порядку. Про причини неявки суд не повідомив. Відзив на позов не подав.
З огляду на зазначене, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого не заперечує у своїй заяві позивач. Ненадання відповідачем відзиву та доказів в обґрунтування своїх можливих заперечень проти позову з причини ухилення від участі в судовому засіданні, дає суду право при заочному розгляді справи обмежитися доказами, наданими позивачем, що відповідає положенням ч.1ст.280 ЦПК України.
Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів. Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність іншій стороні грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Відповідно до ст. 1047 ЦК України, договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує неоподаткований мінімум доходів громадян, на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка.
Відповідно до ч. 2 ст. 1047 ЦК України, на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Фактична передача грошей від позикодавця до позичальника в сумі 10 000, 00 гривень підтверджується розпискою від 09 вересня 2019 року, якою ОСОБА_2 підтвердив отримання ним вказаної суми в борг від ОСОБА_1 , в присутності свідка ОСОБА_3 , зобов`язався повернути борг до 17 вересня 2019 року, однак не виконав умов договору та не повернув суму позики позикодавцеві. Оригінал вказаної розписки оглянуто судом.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 723/304/16-ц (провадження № 14-360цс19) зазначено, що: «за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року в справі № 464/3790/16-ц (провадження № 14-465цс18) вказано, що: «за своїми правовими ознаками договір позики є реальним, одностороннім (оскільки, укладаючи договір, лише одна сторона - позичальник зобов`язується до здійснення дії (до повернення позики), а інша сторона - позикодавець стає кредитором, набуваючи тільки право вимоги), оплатним або безоплатним правочином, на підтвердження якого може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику. За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей. Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки».
Ґрунтуючись на засадах верховенства права, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які посилалися сторони та які були досліджені у судовому засіданні, суд приходить до висновку, що між сторонами в належній формі укладено договір позики, проте відповідач порушив свої зобов`язання щодо повернення грошових коштів. Факт отримання відповідачем грошових коштів, підтверджується наданою ним розпискою. Своїми підписами сторони засвідчили, що їх волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін. Враховуючи вищевикладене та ту обставину, що в судовому засіданні знайшов підтвердження факт невиконання відповідачем своїх зобов`язань, відповідно до договору позики від 09 вересня 2019 року, позовні вимоги ОСОБА_1 про повернення суми боргу за договором розписки підлягають задоволенню.
Крім цього, підлягають до задоволення позовні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення, процентів, інфляційних втрат та 3% річних.
Відповідно до ч.1ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно дост.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом статті 524 ЦК України зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні.
Відповідно дост.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
Розрахунок суми боргу з урахуванням індексу інфляції виконується шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення виплати заборгованості.
Сукупний індекс інфляції розраховується за формулою:
ІІс = (ІІ1 / 100) х (ІІ2 / 100) х (ІІ3 / 100) х ... (ІІZ / 100), де
ІІ1 індекс інфляції за перший місяць прострочення;
ІІ2 індекс інфляції за другий місяць прострочення;
ІІ3 індекс інфляції за третій місяць прострочення;
ІІZ індекс інфляції за останній місяць прострочення.
IIc (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x (100,20 : 100) x (99,70 : 100) = 1.01201381
Інфляційне збільшення:
10 000,00 x 1.01201381 - 10 000,00 = 120,14 грн.
Також прострочення виконання зобов`язання за період з 10.09.2019 року по 03.03.2020 року становить 175 днів. Тому з відповідача слід стягнути 144,52 грн. трьох відсотків річних за вказаний період.
В силу ч.1 ст. 1049 ЦК України, з відповідача підлягають стягнення відсотки за користування позикою в розмірі 719,84 грн.
Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути судові витрати, а саме судовий збір, який був сплачений позивачем при подачі позову до суду і сплата якого підтверджується відповідною квитанцією.
На підставі наведеного, керуючись статтями, ст. ст. 12, 13, 76, 141, 223, 263-265, 280-284, 289 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 533, 612, 625, 629, 1046-1050 ЦК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт НОМЕР_1 , виданий Рівненським МВ УДМС України в Рівненській області 14.06.2014 року, що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) заборгованість:
- за договором позики від 09.09.2019 року в розмірі 10 000,00 ( десять тисяч) грн.;
- інфляційні втрати в розмірі 120 (сто двадцять) грн.. 14 копійок;
- три відсотки річних в розмірі 144 (сто сорок чотири) грн..52 копійки;
- проценти за користування позикою в розмірі 719 (сімсот дев`ятнадцять) грн.. 84 копійки.
Стягнути з ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 40 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цивільним процесуальним кодексом України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Рівненського апеляційного суду через Гощанський районний суд до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (а після чого, безпосередньо до апеляційного суду).
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Відповідно до "Прикінцеві положення" ЦПК України пункту 3 :
Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.
Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Суддя Д.В. Пацко