Справа № 643/1717/19
22 січня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Ніколаєнко І.В.,
при секретарі - Медведєвої Я.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -
Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 08.02.2019 року цивільну справу передано для розгляду до Київського районного суду м. Харкова.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 17.04.2019 р. відкрито загальне позовне провадження по справі.
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 18.06.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено судовий розгляд.
В судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою в якій просить розглядати справу за відсутності представника, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просить винести заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, шляхом надіслання судових повісток та публікацією оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву не надав.
Враховуючи, що розгляд справи відбувався у відсутність сторін, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд за згодою позивача вважає можливим ухвалити заочне рішення.
Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, вважає позовну заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.
11 травня 2018 року Приватне акціонерне товариство „ПРОСТО-страхування" та M"HAMMED BOUCHLAGHMI уклали Поліс № АК/8692701, з якого вбачається, що укладено Договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Забезпеченим транспортним засобом за цим Полісом визначено автомобіль „Volkswagen GOLF", реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Відповідно до копії постанови Київського районного суду м. Харкова від 30.07.2018 року визнано винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у вигляді 340 гривень.
Відповідно до договору добровільного страхування наземного транспорту № 1114/17-T/X/01, укладеного між ОСОБА_1 та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» 07 серпня 2013 року, був застрахований транспортний засіб „Mercedes-Benz", реєстраційний номер НОМЕР_2 .
06.07.2018 року ОСОБА_1 звернувся про настання події, що має ознаки страхового випадку за договором добровільного страхування транспортного засобу до «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ».
З повідомленням про настання дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 до АТ «ПРОСТО страхування» не звертався.
Відповідно до копії платіжного доручення № 9725365 від 31.07.2018 року ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» виплатила ОСОБА_1 суму страхового відшкодування в розмірі 30 221, 21 гривень.
21 серпня 2018 року ПрАТ «Страхова компанія «АРСЕНАЛ СТРАХУВАННЯ» звернулося до АТ "ПРОСТО-страхування" із заявою про виплату страхового відшкодування в розмірі 30 221, 21 гривень.
Згідно ст. 29 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Згідно до ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду:
а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;
б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії;
в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником);
Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування.
Відповідно до вимог стосовно стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в розмірі 3000 гривень, суд зазначає наступне.
Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.
Частинами 1, 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Згідно ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
16 квітня 2018 року між АТ «ПРОСТО-страхування» та адвокатським бюро «Синюк та партнери» було укладено Договір про надання правової допомоги по відшкодуванню шкоди по страховому випадку, який відбувся із забезпеченим транспортним засобом „Volkswagen GOLF", реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Правнича допомога, обумовлена Договором, надавалась керівником Адвокатського бюро "Синюк та партнери" - ОСОБА_4 , який є адвокатом, що підтверджується свідоцтвом про право на зайняття адвокатською діяльністю Серія КС № 6423/10 від 15 лютого 2018 року, виданого Радою адвокатів Київської області, а тому має право надавати правничу допомогу позивачу.
За змістом детального опису робіт, виконаних для надання правничої допомоги вбачається, що адвокат Синюк С.Л. надав позивачеві юридичні консультації, вивчив матеріали справи; відповідну законодавчу базу, проаналізував практику і склав документ правового характеру, що узгоджується із обов'язками, визначеними договором про надання правової допомоги.
Враховуючи, що позивачем надано до суду опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, сума витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 3000 гривень - є співмірною з обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, суд вважає необхідним задовольнити вимоги в цій частині.
Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, а саме з відповідача на користь позивача стягуються витрати по оплаті судового збору.
На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 16, 1191 ЦК України, ст.ст. 28, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст.ст. 4, 12, 13, 141, 247, 263, 265, 280 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" судові витрати, пов"язані з оплатою професійної правової допомоги в розмірі 3000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь Приватного акціонерного товариства "ПРОСТО-страхування" судовий збір в розмірі 1921,00 грн.
Відповідачем протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення може бути подана письмова заява про перегляд заочного рішення відповідно до вимог ст.ст.284-285 ЦПК України.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом зазначених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 28.01.2020 року.
Суддя І.В. Ніколаєнко