РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 січня 2020 року м. Харків

Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Якуші Н.В.,

при секретарі судового засідання Коваль А.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

представник відповідача - Вірютіна О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в загальному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства «Жилкомсервіс», ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,-

В С Т А Н О В И В:

І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача, пояснення третіх осіб.

31.10.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до відповідача, в якому просив стягнути з КП «Харківські теплові мережі» (далі по тексту - КП «ХТМ») на його користь матеріальну шкоду в розмірі 25247 гр. 63 коп., завдану йому моральну шкоду в розмірі 20 000 гр. 00 коп., судові витрати покласти на відповідача.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, зокрема, що 14.12.2015 року в 03-00 год. ночі в квартирі АДРЕСА_1 , де він мешкав, відбулось залиття гарячою водою з вини відповідача. Причиною залиття зазначив те, що труби опалення, які знаходяться на горищі його будинку не були ізольовані, були піддані корозії, це призвело до їх подальшої руйнації. Зазначає про те, що одразу зателефонував за номером 1562 та повідомив про аварію, його виклик було зафіксовано, проте аварію було ліквідовано лише в 09-30 год. Впродовж шести годин ним вживались заходи по недопущенню протікання гарячої води на нижні поверхи. Зазначає про те, що аварійна служба, яка прибула поставила тільки хомут в місті прориву труби, що є мірами тимчасового характеру, належний ремонт труби проведено не було. Про залиття було складено акт № 18 від 16.02.2015 року. В результаті заливу, шпалери в його кімнаті відклеїлись на площі близько 3 кв.м. Шпалери, що залишились на стінах, покрились плямами, від підвищеної вологості сформувались ділянки, покрити пліснявою. Для комфортного проживання йому було необхідно провести повну заміну шпалер на площі 48 кв.м. Зазначає про те, що стеля була пофарбована латексною фарбою білого кольору. Внаслідок залиття пофарбоване покриття відшарувалось та обсипалось. На стелі виникли плями бурого кольору. Для виправлення результатів залиття необхідне було фарбування всієї стелі на площі 15 кв.м. Вказав, що в результаті залиття також було пошкоджено паркетне покриття. Збиток внаслідок першого залиття склав 7180,20 грн., розмір якого він підтвердив кошторисом за підписом директора ТОВ «Уніка-Буд». Крім того зазначив, що 05.02.2017 року близько 12-00 год. відбулось повторне залиття, внаслідок якого в кухні над вікном зі стелі потекла вода. Піднявшись на горище, він виявив велику калюжу. Разом з ним аварійну ситуацію також було зафіксовано сусідами п`ятого поверху, які теж постраждали від цієї аварії. Вважав, що вказане залиття також виникло з вини відповідача, оскільки, якби труби опалення були ізольовані належним чином, то гаряче повітря не розтопило б льоду та сніг на крівлі будинку та не трапилось протікання води. Крім того, 06.02.2017 року, в денний час, в його відсутність відбулось третє залиття гарячою водою з вини відповідача. Так, повернувшись до квартири близько 20.00 год. виявив рясне протікання гарячої води зі стелі та зі стін в квартирі. Вказує на те, що квартира нагадувала баню, від вологих та гарячих випарувань було складно дихати. Піднявшись на горище, виявив мокре перекриття та недавно встановлений новий тимчасовий хомут на трубі опалення. Внаслідок чергового залиття, шпалери в кімнаті відклеїлись на площі більш ніж 12,00 кв.м, стеля вкрита плямами залиття та плісняви. Паркетна підлога здулась та зруйнована.

Зазначає, що 07.02.2018 року було складено акт про залиття, аварії № 34, що трапилась на системі центрального опалення, в якому було засвідчено причину аварії - дефект труби ф100 мм. За замовленням працівниками ТОВ «Уніка-Буд» було проведено обстеження квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого були встановлені недоліки, а саме: на покрівлі під азбестоцементними листами відсутній гідробар`єр, що призвело до протікання талої води на стелю та стіну приміщення №6 (1,2 кв.м); на горищі зафіксовано пошкодження лежака опалення, а також виявлено відсутність теплоізоляції та захисту від корозії, що призвело до замокання стелі, стін та підлоги приміщення №5 (стеля - 5,1 кв.м, стіни - 9,8 кв.м, підлога -5,2 к.м.), приміщення №1 - замокання стін (2,3 кв.м), стелі (11,2 кв.м.). Відповідно до кошторису вартість ремонтних робіт складає 7987,00 грн. Вказав, що впродовж 2 років після залиття квартири відповідач своєю бездіяльністю завдав йому безмежні моральні страждання, що зумовлені необхідністю зміни звичного укладу життя, необхідністю витрачати кошти на проведення ремонтних робіт. Зазначає про те, що весь вільний час витрачав на проведення ремонтних робіт. Посилався на те, що у нього виникали незручності в користуванні квартирою, не міг запросити до себе друзів, родичів. Викликана залиттям підвищена вологість повітря в квартирі також викликала суттєві незручності, впливала на стан здоров`я. У зв`язку з підвищеною вологістю страждала його дихальна система, підвищувався артеріальний тиск, страждала також і нервова система. Він був змушений звертатися до медичних закладів, витрачати кошти на ліки, проходити фізіотерапевтичні процедури, що потребувало великих матеріальних витрат та віднімало багато часу. Вказав, що в 2017 році він звертався до суду з позовом про відшкодування матеріальних витрат та моральної шкоди. Відповідачем по справі виступало КП «Жилкомсервіс». Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 23.04.2019 року йому було присуджено 15167,20 грн. матеріальної та 5000,00 грн. моральної шкоди. Постановою Харківського Апеляційного суду від 06.08.2019 року відповідачем по справі було визнано КП «ХТМ» та запропоновано звернутися до суду з позовом до відповідача КП «ХТМ».

19 грудня 2019 року на адресу суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву від відповідача по справі, в якій представник відповідача зазначила, що з позовними вимогами відповідач не згоден, оскільки рішенням виконавчого комітету 20.12.2006 року №1186 КП Харківські теплові мережі» були визначені виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у житловому фонді комунальної власності територіальної громади м. Харкова в обсязі укладеного з КП «Жилкомсервіс» договору. На підставі цього рішення між відповідачем та КП «Жилкомсервіс» були укладені договори на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем теплопостачання, гарячого водопостачання та бойлерів житлових будинків від 29.12.2006 року №15/1, на надання послуг з аварійно-диспечерського обслуговування від 01.03.2007 року №660402. В лютому 2012 року між КП «Жилкомсервіс» та КП «Харківські теплові мережі» був укладений новий договір №15/1 від 13.02.2012 року, який об`єднав положення попередніх договорів. Вказала, що за редакцією останнього договору відповідач виконує не весь обсяг робіт з утримання будинків, а лише частину - здійснює технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого водопостачання та виконує роботи з усунення аварійних ушкоджень. Звертала увагу суду, що роботи по заміні трубопроводів централізованого опалення згідно з Примірним переліком послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій та послуг з ремонту приміщень, будинків, споруд, затверджених наказом з Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 10.08.2004 року №150, відносяться в залежності від обсягів до поточного (окремих ділянок) або капітального ремонтів. Разом з тим, інформації стосовно проведення капітального ремонту внутрішньо будинкових мереж у будинку АДРЕСА_1 1926 року будівництва, немає. Вказувала на те, що в порядку технічного обслуговування КП «ХТМ» проводив підготовку будинку АДРЕСА_1 до опалювальних сезонів, включаючи промивання та гідравлічне випробування системи централізованого опалення, що підтверджувала відповідними актами, копії яких долучила до відзиву. Посилалась на те, що залиття квартири у житловому будинку АДРЕСА_1 відбулось внаслідок дефекту «ліжака» діаметром 100 мм. У дні подій, про які зазначає у своєму позові позивача, а саме 16.02.2015 року та 07.02.2017 року працівниками КП «ХТМ» течії були локалізовані, виконані аварійні роботи, встановлені хомути. Зазначала, що забезпечення проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил покладено на балансоутримувача та управителя житлового будинку. При цьому, 01.01.2007 року набрав чинності публічний договір про надання житлово-комунальних послуг між КП «Жилкомсервіс» та споживачами, п.п. 3,9 п. 15 якого передбачено, що КП «Жилкомсервіс» зобов`язалось перед споживачами утримувати внутрішньо будинкові мережі в належному стані.

Також зазначала, що обставини залиття та відшкодування шкоди за спричинену залиттям шкоди за період з 2015 року по 06.12.2017 року не можуть бути предметом розгляду, оскільки на цей час позивач не був власником квартири, яка нібито зазнала пошкоджень через прорив труби опалення. Наданий позивачем акт від 05.02.2017 року про залиття квартири АДРЕСА_1 за його підписом як власника квартири є неналежним доказом, оскільки на час його складання позивач не був власником вказаної квартири, а сам акт не відповідає формі, яка передбачена у додатку №4 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, оскільки він повинен бути складений комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира. Крім того, звертали увагу суду, що причина залиття, а саме відсутність гідроізоляції на покрівлі будинку АДРЕСА_1 не відноситься до діяльності КП «ХТМ».

Щодо долученого позивачем звіту від 22.02.2017 року, то представник відповідача зазначила, що він не містить у собі висновків які конкретні пошкодження виникли внаслідок залиття, яка вартість ремонтно-будівельних робіт, проведення яких було необхідне для усунення пошкоджень внаслідок залиття, який розмір шкоди був спричинений власнику квартири внаслідок залиття.

24.12.2019 року на адресу суду надійшли письмові заперечення на відзив на позовну заяву від позивача по справі, в яких він зазначив, що відповідач повинен здійснювати технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого постачання, витрати на технічне обслуговування внутрішньо будинкових систем опалення та гарячого постачання є складовою тарифів на послуги з утримання будинків та споруд та прибудинкових територій, тому КП «Жилкомсервіс» стягує ці витрати зі споживачів, та як оплату за виконанні роботи з технічного обслуговування та усунення аварійних ушкоджень, перераховує КП «ХТМ», а тому саме КП «ХТМ» є належним відповідачем у цій справі. Також вказав, що фактичним власником квартири АДРЕСА_1 з 2004 року був саме він, оскільки саме за його гроші вона була придбана, проте через сімейні обставини, оформлена на його рідну сестру, вказав, що саме він проводив поточний ремонт у квартирі, платив за комунальні послуги. Не погоджувався із відповідачем, що звіт, який він долучив до позову, не містить належних даних, оскільки у ньому вказується обсяг пошкоджень, а вже вартість робіт визначена у кошторисі.

16.01.2020 року на адресу суду надійшла заява від третьої особи - ОСОБА_2 , в якій остання просила суд слухати справу за її відсутності, вважати її брата, позивача по справі, повноважним власником двох кімнат у комунальній квартирі АДРЕСА_1 з часу її придбання у 2004 році.

ІІ Процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Харкова Якуші Н.В. від 01.11.2019 відкрито провадження за позовною заявою; ухвалено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження; призначено підготовче судове засідання, з повідомленням сторін (а.с. 38).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2019 року за ініціативою суду в якості третіх осіб, які не заявляють самостійні вимоги, були залучені ОСОБА_2 та Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», від звернення до суду із клопотанням про залучення Комунального підприємства «Жилкомсервіс» в якості співвідповідача, позивач ОСОБА_1 відмовився (а.с.90).

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 24.12.2019 року підготовче провадження було закрито, справу призначено до розгляду (а.с.91).

ІІІ. Пояснення учасників справи в судовому засіданні.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив стягнути з відповідача на його користь суму завданих внаслідок залиття квартири матеріальних збитків, моральну шкоду та судові витрати. На питання суду уточнив, що після першого залиття здійснив ремонті роботи у квартирі АДРЕСА_1 , розмір ремонтних робіт підтверджується кошторисом, долученим до позову, на загальну суму 7180,20 грн., проте жодних чеків чи квитанцій, які б підтверджували витрачання цих коштів на оплату ремонтних робіт та вартості матеріалів, він не долучав. Пояснив, що фактично на час першого залиття він мешкав у квартирі АДРЕСА_1 , власником якої на той час була його сестра, третя особа у справі, проте він завжди вважав себе фактичним власником, оскільки саме за його кошти були придбані ці кімнати. На питання суду відповів, що станом на час першого залиття зареєстрованим у цій квартирі не був. Також суду підтвердив, що експерт Афанасьєв А.В., який склав звіт від 20.02.2017 року, не визначав вартість ремонтних робіт та матеріалів, які було необхідно зробити та придбати після залиття, яке мало місце 06.02.2017 року, а вказаний кошторис був складений окремо працівниками ТОВ «Уніка-Буд» на його замовлення. Доказів оплати ним коштів на ремонті роботи та матеріали він не має, проте суду підтвердив, що квартира була приведена у належний стан. Погоджувався з тим, що залиття його квартири з причин протікання талої води з криши будинку, що мало місце 05.12.2017 року, не має відношення до діяльності відповідача, проте, оскільки постановою Харківського апеляційного суду від 06.08.2019 року було визначено, що належним відповідачем за його позовом є саме КП «ХТМ», то він і пред`явив усі вимоги до них.

Представник відповідача КП «ХТМ» Вірютіна О.В., яка діє на підставі довіреності та була допущена судом в якості представника, оскільки позивачем не заперечувалось, що справа є малозначною, в судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову, підтримала позицію, викладену у відзиві на позову, зміст якого наведено вище.

ІV. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є власником 40/100 частин квартири АДРЕСА_1 на підставі Договору дарування квартири від 06 лютого 2017 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Літвіновою Я.М. за реєстровим № 208. До 06.12.2017 року вказана квартира належала на праві власності третій особі по справі ОСОБА_2

Вказана квартира складається з чотирьох жилих кімнат, житловою площею 60,6 кв. м., загальною площею 80,3 кв. м.

Актом обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 від 16 лютого 2015 року № 18 в складі комісії: начальника А.Ф.Єсипової, інженера дільниці № 11 Г.А.Белоус, майстра дільниці № 11 В.В.Зайцева, майстра КП «ХТМ» Р.С.Вохмяніна встановлено факт залиття квартири АДРЕСА_1 в цьому будинку. У результаті обстеження виявлено залиття на даху та на підлозі в одній із житлових кімнат квартири. В акті зазначено, що причиною пошкодження є дефект труби центрального опалення. Аварійною службою КП «ХТМ» встановлено хомут діаметром 100 м. м.

Актом обстеження, складеним мешканцями вказаного будинку встановлено залиття квартири АДРЕСА_1 . В результаті обстеження виявлено сліди залиття в одній із кімнат вказаної квартири на даху та на стіні площею 1 кв. м. В акті зазначено, що причиною пошкодження є проникнення талої води з даху через горище. У зв`язку з бездіяльністю робітників КП «Жилкомсервіс» дільниці № 11 Київського району утворилися брили льоду, які підтанувши, течуть на горище.

Актом обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 від 07 лютого 2017 року № 34, затвердженого начальником дільниці № 11 Київського району КП «Жилкомсервіс», встановлено факт залиття квартири АДРЕСА_1 в цьому будинку. У результаті обстеження виявлена аварія на системі центрального опалення. На даху будинку виявлено дефект труби. Аварійною службою КП «ХТМ» на трубі встановлено хомут діаметром 100 м. м. У результаті обстеження виявлено в житловій кімнаті сліди залиття стелі площею 5,1 кв. м., стін площею 9,8 кв. м., підлоги площею 5,2 кв. м.

Згідно зі Звітом, складеним 22 лютого 2017 року експертом Афанасьєвим А.В. ТОВ «УНІКА-БУД», на покрівлі під азбестоцементними листами відсутній гідробар`єр, що привело до протікання талої води на стелю та стіну приміщення № 6 площею 1,2 кв. м. На горищі зафіксовано пошкодження лежака опалення, а також відсутність теплоізоляції та захист від корозії, що привело до замокання стелі площею 5,1 кв. м., стін площею 9,8 кв. м., підлоги площею 5,2 кв. м. приміщення № 5 та замокання стін площею 2,3 кв. м., стелі площею 1,2 кв. м. приміщення № 1.

Вартість робіт та матеріалів згідно складених кошторисів ТОВ «УНІКА-БУД», складає суму в загальному розмірі 7 180 грн. 20 коп. - станом на 16 грудня 2015 року, 7 987 грн. 00 коп. - станом на 07 лютого 2017 року.

V. Норми права, що підлягають застосуванню.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною другою статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Правовідносини, що виникають між виробниками, виконавцями, споживачами у процесі створення, надання та споживання житлово-комунальних послуг, регулюються Законом України від 24 червня 2004 року № 1875-1У «Про житлово-комунальні послуги», чинного на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 1875-1У).

Відповідно до статті 1 Закону № 1875-1У управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі - управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору. Виконавець - суб`єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальних послуг споживачу відповідно до умов договору.

Відповідно до частин другої та четвертої статті 9 Закону № 1875-1У учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем та виробником.

Згідно зі статтею 13 Закону № 1875-1У залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо-будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо-будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Рішенням Виконавчого комітету Харківської міської ради від 20 грудня 2006 року № 1186 «Про визначення виконавців послуг в житловому фонді міста Харкова» у житловому фонді комунальної власності територіальної громади міста Харкова КП «ХТМ» визначено виконавцем з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій.

Вказаним рішенням, прийнятим органом місцевого самоврядування в межах своєї компетенції, визначено статус КП «Жилкомсервіс» як управителя будинків, а КП «ХТМ» - як виконавця послуг з їх утримання.

Відповідно до статті 21 Закону № 1875-1У виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування та ремонт внутрішньо-будинкових мереж, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені договором та/або законодавством.

Стаття 29 Закону № 1875-1У визначає, що договір на надання житлово-комунальних послуг у багатоквартирному будинку укладається між власником квартири, орендарем чи квартиронаймачем та балансоутримувачем або уповноваженою особою. У разі якщо балансоутримувач є виконавцем, він укладає договори на надання житлово-комунальних послуг з іншим виконавцем.

Частиною другою статті 24 Закону № 1875-1У встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначеного договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до пункту п`ятого частини другої статті 24 Закону № 1875-1У балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передані на його баланс.

Пунктом восьмим частини другої статті 25 Закону № 1875-1У встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Відповідно до положень статті 25 Закону № 1875-1У управитель має право, зокрема, укладати договори з виробниками, виконавцями, споживачами в порядку, встановленому законом.

13 лютого 2012 року між КП «Жилкомсервіс» (управитель) та КП «ХТМ» (виконавець) було укладено договір, відповідно до пункту 1.1 якого замовник доручає, в виконавець приймає на себе обов`язок надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій в частині технічного обслуговування внутрішньо-будинкових систем центрального опалення та гарячого водопостачання: мережі, приладів та обладнання, які розміщені в межах будинку, та виконання робіт з усунення аварійних ушкоджень на внутрішньо-будинкових системах, а управитель зобов`язується прийняти та оплатити надані КП «ХТМ» послуги.

Пунктами 3.2 та 3.5 вказаного договору сторони передбачили, що виконавець зобов`язаний здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримувати в належному технічному стані, здійснювати технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем, вживати заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій, усунення порушень якості послуг у терміни, встановлені цим договором.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно зі статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно з пунктом третім частини першої статті 20 Закону № 1875-1У споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність будь-яких обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з частинами першою, другою статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

VІ. Позиція суду та висновки суду за результатами розгляду справи.

Сторонами не заперечувалось, що актами про обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 від 16.02.2015 року та 07.02.2017 року встановлено, що причиною залиття квартири АДРЕСА_1 в цьому будинку є дефект труби діаметром 100 м . м . на трубопроводі центрального опалення, розташованого на горищі.

Оскільки рішенням органу місцевого самоврядування та умовами укладеного між КП «Жилкомсервіс» та КП «ХТМ» обов`язок щодо здійснення контролю за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень, утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньо-будинкових мереж та вжиття заходів щодо ліквідації аварійних ситуацій покладено на КП «ХТМ», відповідальність за завдану унаслідок залиття квартири через є дефект труби покладається саме на КП «ХТМ».

Зазначений висновок узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 березня 2018 року у справі № 638/9832/15-ц (провадження № 61-3280зпв18).

Разом з тим, судом встановлено, а позивачем не спростовано, що станом на день залиття квартири АДРЕСА_1 , власником квартири була третя особа у справі ОСОБА_2 Доведення факту реєстрації позивача у цій квартирі станом на день подій, матеріали справи не містять.

Тому, суд приходить до висновку, що в розумінні положень ст.. 22 та 1166 ЦК України ОСОБА_1 не є належним позивачем щодо вимог про стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, через ушкодження, які спричинені майну - квартирі АДРЕСА_1 .

Ці ж самі висновки суду є і щодо вимог позивача, які ґрунтуються на спричинені шкоди майну внаслідок залиття квартири 05.02.2017 року. Більш того, виходячи з обставин, які стали причиною залиття квартири АДРЕСА_1 , а саме проникнення талої води з даху будинку через горищне покриття, суд не вбачає причинно-наслідкових дій або бездіяльності відповідача КП «ХТМ», оскільки перевірка гідроізоляції на покрівлі будинку не відноситься до діяльності та повноважень КП «ХТМ».

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року № 6 (з наступними змінами) «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Щодо вимог позивача, які ґрунтуються на обставинах подій, які мали місце 06.02.2017 року, то суд зазначає наступне.

Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, серед іншого, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі, а згідно статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність будь-яких обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Досліджуючи надані позивачем докази, суд не встановив належних доказів того, що позивачу було спричинено шкоду у розмірі, визначеному у позові. Так, наявний в матеріалах справи кошторис відновлювальних робіт після другого залиття на загальну суму 7987 грн., не містить у собі конкретного визначення площі квартири, яка за цим кошторисом мала бути відремонтована, що унеможливлює дійти однозначного висновку, що вона відповідає тій площі, яка зазнала ушкоджень внаслідок залиття через «лежак» опалення на горищі. Клопотань про призначення експертизи щодо встановлення вартості відновлювальних робіт до суду не надходило. Доказів витрачання цих коштів у вказаному розмірі матеріали справи також не містять.

Крім того, звіт «Технічне обстеження та технічний висновок про стан оздоблення квартири за адресою: АДРЕСА_1 » від 22.02.2017, виконаний експертом-членом НСАУ Афанасьевим А.В. , кваліфікаційний сертифікат якого визначає напрямок його діяльності як роботи (послуги), пов`язані із створенням об`єктів архітектури, спроможність виконання яких визначено кваліфікаційним сертифікатом «Технічне обстеження будівель і споруд» (а.с.10), а тому не є належним і допустимим доказом на підтвердження факту завдання шкоди саме залиттям, оскільки встановлення такого факту необхідні спеціальні знання у будівельній сфері без яких встановити відповідні обставини неможливо.

Вказаний звіт мав на меті лише визначення технічного стану оздоблення квартири, а не встановлення причин, через які її стан погіршився або зазнав ушкоджень.

Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність підстав заявленого позову про відшкодування матеріальної шкоди.

Вирішуючи вимогу позивача щодо стягнення на його користь моральної шкоди, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Згідно ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

При вирішенні питання щодо наявності та обґрунтованості розміру заявленої шкоди підлягають врахуванню роз`яснення, надані судам у Постанові Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування

моральної (немайнової) шкоди».

Пунктами 3, 4, 5 зазначеної Постанови роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно до ст. 137 ЦПК у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Тому, суд вважає також недоведеним факт заподіяння моральної шкоди позивачеві, враховуючи недоведеність підстав позову про відшкодування матеріальної шкоди.

Судові витрати.

Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись, ст. ст. 4, 11, 76-78, 141, 263, 265, 268 ЦПК України, суд-

У Х В А Л И В:

У задоволені позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Харківські теплові мережі», за участі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Комунального підприємства «Жилкомсервіс», ОСОБА_2 , про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене).

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідно до вимог п.15 Перехідних положень ЦПК України (в ред. з 15.12.2017 року) до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2018.

Сторони:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі», , адреса: 61095, м. Харків, вул. Метробудівників 1.

Третя особа: Комунальне підприємство «Жилкомсервіс», , адреса: 61052, м. Харків, вул. Конторська, 35.

Третя особа: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місці реєстрації: АДРЕСА_7 .

Повний текст судового рішення складено 30.01.2020 року.

Суддя