ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/821/391/20 Справа № 712/9820/19
Соснівський районний суд м. Черкаси
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

23 січня 2020 р. м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в особі судді Єльцова В.О., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, -

в с т а н о в и в:

Ухвалою апеляційного суду Черкаської області від 10 липня 2019 року вирок Соснівського районного суду м. Черкаси від 23 квітня 2019 року щодо ОСОБА_2 , обвинуваченої у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України, скасовано в частині вирішення цивільного позову та призначено в цій частині новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) відшкодування моральної шкоди в розмірі 30 000 грн., а також компенсацію судових витрат у виді судового збору в розмірі 130 грн., а всього стягнути 30 130,00 грн.

В іншій частині позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) в дохід держави компенсацію судових витрат у виді судового збору в розмірі 256 грн.

На зазначене рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2019 року та постановити нове рішення, відповідно до якого стягнути з ОСОБА_2 на його користь відшкодування моральної шкоди в розмірі 100 000,00 грн.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про звільнення його від сплати судового збору.

В обґрунтування вимог клопотання апелянт посилається на те, що він є пенсіонером, єдиним джерелом доходу є пенсія в розмірі 2538 грн. 94 коп., якої вистачає лише на лікування та харчування.

У якості доказів важкого майнового стану, апелянт надав копію відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, копію довідки Департаменту соціальної політики, копію виписки ГУПФУ в Черкаській області за період з 2010 - 2018 р.р., копію довідки ГУПФУ в Черкаській області від 01.03.2019 року, копію довідки ГУПФУ в Черкаській області від 05.08.2019 року про отримання ним пенсії за віком, яка з вересня 2018 року по серпень 2019 року складає 30467,28грн.

Положеннями ч.ч. 1, 3 ст. 136 ЦПК України, передбачено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» та ст. 136 ЦПК України, підставою для відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру судового збору або звільнення від його сплати є врахування судом майнового стану сторони.

Вказаною нормою передбачено право суду, а не його обов`язок щодо звільнення від сплати судового збору, при цьому, статтею 129 Конституції України, як одну із засад судочинства, визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, виходячи з вимог статей 81, 83 ЦПК України, покладається на особу, яка звертається з відповідним клопотанням.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Відповідно до частини 1статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішеннях від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України", зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг; оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 19.06.2001 у справі "Креуз проти Польщі" зазначено, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (п. 111 рішення ЄСПЛ від 20лютого 2014 року у справі «Шишков проти Росії» («Shishkov v. Russia»)).

Оцінюючи фінансове становище особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового становища (п. 44 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Kniat v. Poland»; пункти 6364 рішення ЄСПЛ від 26 липня 2005 року у справі «Jedamski and Jedamska v. Poland»).

Вирішуючи клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору з урахуванням наданих ним доказів, суд не вбачає достатніх підстав для його задоволення, в зв`язку з тим, що апелянтом не доведено підстав, які б поза розумним сумнівом вказували на неможливість повної сплати ним судового збору.

З огляду на викладене, суд вважає, що в даному випадку підстав для звільнення апелянта від сплати судового збору немає, в зв`язку з чим у задоволенні клопотання апелянта про звільнення від сплати судового збору необхідно відмовити.

Водночас наведені апелянтом доводи дають підстави для зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2019 року до 500 грн. 00 коп.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно сплатити 500 грн. 00 коп. за подання апеляційної скарги та надати апеляційному суду оригінал квитанції про оплату судового збору.

Оплату судового збору провести на рахунок:

Отримувач коштів: УК у м.Черкасах/Черкаси/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38031150

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО): 899998

Рахунок отримувача: UA0023002

Код класифікації доходів бюджету: 22030101

Оригінал квитанції про сплату судового збору надати до Черкаського апеляційного суду.

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог встановлених ст. 356 цього Кодексу, застосовуються положення ст. 185 цього Кодексу, тобто апеляційна скарга повинна бути залишена без руху і апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме для сплати судового збору в сумі 500 грн.

Керуючись ст.ст. 136, 185, 357 ЦПК України, -

у х в а л и в:

Відмовити у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору.

Зменшити ОСОБА_1 суму судового збору за подання апеляційної скарги на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2019 року до 500 грн.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 6 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, заподіяної злочином, залишити без руху, надавши апелянту строк для усунення недоліків апеляційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали.

Копію ухвали направити апелянту для виконання.

Роз`яснити апелянту, що в разі невиконання цієї ухвали в зазначений термін апеляційна скарга відповідно до вимог ч. 3 ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною і підлягатиме поверненню апелянту.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.О. Єльцов