Провадження № 2/643/3823/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2020року Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді- Майстренко О.М. , за участю секретаря судових засідань -Постульга О.Г. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові позовну заяву ОСОБА_1 до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування арешту з майна, заборони на його відчуження та припинення обтяження,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування Постанови від 01.06.2017 року про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №51290079, та виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про арешт автомобіля марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 на підставі винесеної Постанови від 01.06.2017 року у виконавчому провадженні №51290079.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначив, що під час оформлення автомобіля марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 у Регіональному сервісному центрі МВС в Харківській області позивач, дізнався про те, що на автомобіль марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 накладений арешт.

Відповідно до Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 05.06.2020р., міститься інформація, що Державним виконавцем Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Петренко Т. В. було винесено Постанову від 01.06.2017р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження в рамках виконавчого провадження № 51290079, Боржником якого є ОСОБА_2 , а Стягувачем ПАТ " Всеукраїнський Банк Розвитку" .

13.06.2020 року позивач звернувся до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області із заявою від 10.06.2020 року про скасування Постанови від 01.06.2017р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №51290079 та виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про арешт автомобіля марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 на підставі винесеної Постанови від 01.06.2017р. у виконавчому провадженні №51290079.

Станом на дату подання даного позову відповіді від Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області на заяву позивача від 10.06.2020р. щодо скасування Постанови від 01.06.2017р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №51290079 та виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна про арешт автомобіля марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , не отримано.

Відповідно до відомостей Автоматизованої системи виконавчого провадження зазначено, що виконавче провадження № 51290079 є завершеним.

Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, представник позивача подав до суду заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити та розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача.

Відповідач в судове засідання не з`явився , про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, про причини неявки в судове засідання не повідомив.

Відповідно до вимог ч. 1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею

У зв`язку з тим, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідив матеріали справи, вважає, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч.1ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 5ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником автомобіля марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Відповідно до рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.11.2017 року у справі № 643/13525/16-ц визнано за ОСОБА_1 право власності на автомобіль марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в порядку звернення стягнення на предмет застави відповідно до договору застави рухомого майна № ZХU9500.2510.002 від 21.12.2010 року.

Відповідно до Ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 05.12.2018 по справі № 756/13757/18, було скасовано арешт майна (автомобіль марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 ) в кримінальному провадженні № 0002881 від 26.03.2015 року, на підставі рішення Московського районного суду м.Харкова від 01.11.2017 у справі № 643/13525/16-ц.

Відповідно до заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2020р. у справі № 643/16900/19, було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 в повному обсязі, було знято арешт з майна, що належить ОСОБА_1 на праві приватної власності, а саме автомобіль Toyota, модель CAMRY 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державного виконавця Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецький області Петренко Т.В. від 01.06.2017у виконавчому провадженні № 51290079.

Враховуючи, що набувши право власності на вказаний автомобіль, ОСОБА_1 , позбавлений можливості здійснити його державну реєстрацію, оскільки вказане унеможливлюється наявністю відомостей у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про арешт майна, накладеного в рамках виконавчого провадження № 51290079 .

Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно статті 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно до статті 319 Цивільного кодексу України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення. Способом захисту цивільного права є припинення дії, яка порушує права відповідно до статті 16 ЦК України.

Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950р., ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР) визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Згідно п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Частиною 4 ст.59 Закону України від 02.06.2016р. № 1404-VIII «Про виконавче провадження», передбачено перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. При цьому частиною 5 цієї ж статті передбачено, що у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду.

Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові №5 від 03.06.2016 «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», роз`яснив, що у порядку цивільного судочинства захист майнових прав здійснюється у позовному провадженні. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно).

Відповідно до п.2 ст.30 Цивільно-процесуального кодексу України, слідує, що позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини.

Враховуючи, рішення Московського районного суду м. Харкова від 01.11.2017 року у справі № 643/13525/16-ц та заочне рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.02.2020р. у справі № 643/16900/19, було встановлено місцезнаходження транспортного засобу автомобіля марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 у Московському районі м.Харкова.

Таким чином, на час звернення з заявою до суду за наявності арешту (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст.12,81,133,258,259,263-268 ЦПК України, ст. 41 Конституції України, ст.ст.15, 16, 317, 319, 391ЦК України, Закону України «Про виконавче провадження» ,суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Слов`янського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області про скасування арешту з майна , заборони на його відчуження та припинення обтяження - задовольнити повністю.

Зняти арешт накладений на підставі постанови від 01.06.2017р. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження у виконавчому провадженні №51290079виданої Слов`янським міськрайонним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області .

Виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис про арешт автомобіля марки ТОYОТА, модель САМRУ 2.4 L, випуску 2010 року, об`єм двигуна 2362, номер шасі (кузова, рами) № НОМЕР_1 , реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

Судові витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до апеляційної інстанції , протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Майстренко О.М.