Справа № 266/3150/20
Провадження№ 2/266/683/20
11.12.2020 року м. Маріуполь
Приморський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:
головуючого судді - Шишиліна О.Г.,
за участю секретаря - Воропаєвої О.Є.,
розглянувши в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення суми заборгованості за кредитним договором,
02 вересня 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про розірвання кредитного договору та стягнення суми заборгованості за кредитним договором.
1. Обґрунтування позову:
Відповідачка ОСОБА_1 , згідно поданої заяви, з 20.02.2019 року, є членом кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» (надалі КС «АКК»). 27.08.2019 року між відділенням «АЗОВ» КС «АКК» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 557/19-А, згідно якого відповідачка отримала грошовий кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп. за рахунок власних коштів (капіталу) кредитної спілки, і згідно якого відповідачка зобов`язалась своєчасно повернути кредит (п.п.1.2., 9.1.2., 12.1), виплачувати кожні тридцять календарних днів плату за користування кредитом з розрахунку 0,15 % від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом (п.п.2.7., 3.1., 9.1.1).
В цілях забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між відділенням «АЗОВ» КС «АКК» ОСОБА_2 , що виступив поручителем, 27.08.2019 року був укладений договір поруки № 557/19-А, згідно якого відповідач прийняв на себе відповідальність по зобов`язанням ОСОБА_1 в повному обсязі (п.п.1.2, 2.1, 3.1, 3.2, 4.1, 5.1) у разі невиконання або неналежного виконання грошових зобов`язань за кредитним договором.
Відповідачі у визначений строк відзив на позовну заяву не подали, доказів на спростування вимог, що викладені в позовній заяві в порядку ст.83 ЦПК України суду не надали.
Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
3. Судовий розгляд:
Справа розглядалася в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.
Представник позивача ОСОБА_3 до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі, у разі відсутності у судовому засідання відповідачів, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до судове засідання також не з`явилися, хоча судові повістки направлялися за зареєстрованим місцем їх проживання.
Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив;4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, враховуючи вимоги розумних строків розгляду цивільної справи в суді, а також інтереси не тільки відповідачів, а й позивача, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
4. Фактичні обставини та позиція суду:
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Стаття 76 ЦПК України передбачає, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Відповідно до ч.1 ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Судом встановлено, що 27.08.2019 року між відділенням «АЗОВ» КС «АКК» і ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 557/19-А, згідно умов якого КС «АКК» надала відповідачці ОСОБА_1 кредит у розмірі 20 000 грн. 00 коп., строком користування 12 місяців. Даний договір підписаний сторонами. В договорі узгоджено питання розміру кредиту, період дії кредиту, відсоткова ставка. Як вбачається з додатку №1 до Кредитного договору встановлено графік погашення заборгованості.
Відповідно до п.3.1 Кредитного договору, плата за користування кредитом здійснюється щомісячно у встановлені даними договором строки, із розрахунку 0,15% від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Нарахування процентів починається з дня, наступного після отримання кредиту, а зупиняється в день кінцевого розрахунку за ним.
Згідно зі ст.1054 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК України) за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
При цьому, ч.2 ст.1054 ЦК України передбачає, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 «Позика» цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно зі змістом ст.1046 ЦК України за договором позики позикодавець передає у власність позичальникові грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Таким чином, суд робить висновок, що між Позивачем та відповідачкою ОСОБА_1 на достатній правовій підставі виникли кредитні договірні зобов`язання.
Також судом встановлено, що з метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між КС «АКК» та ОСОБА_2 27.08.2019 року був укладений договір поруки № 557/19-А, згідно якого останній прийняв на себе відповідальність по зобов`язанням ОСОБА_1 у повному обсязі, у випадку невиконання або неналежного виконання зобов`язань за кредитним договором. При цьому, сторони погодили строк дії договору поруки до 15.09.2020 року.
Відповідно до ст.553 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі.
Згідно зі ст.554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.
Таким чином, суд робить висновок, що між Позивачем та відповідачем ОСОБА_2 на достатній правовій підставі виникли договірні зобов`язання поруки.
Доказів того, що зобов`язання за Кредитним договором з боку відповідачки ОСОБА_1 було виконано належним чином або розмір заборгованості наданий Позивачем розраховано не вірно, суду не надано.
Також не надано суду й доказів того, що відповідач ОСОБА_2 виконав належним чином свої зобов`язання за договором поруки та сплатив КС «АКК» основного боргу та процентів за Кредитним договором.
Стаття 525 ЦК України передбачає, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст.599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Стаття 631 ЦК України передбачає, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.
Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок або реального повернення коштів позикодавцеві.
Частина 2 ст.1050 ЦК України передбачає, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.
В той же час, позовні вимоги в частині розірвання кредитного договору № 557/19-А від 27.08.2019 року, укладеного між відділенням «АЗОВ» кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» та ОСОБА_1 , суд вважає безпідставними та таким що не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
Відповідно до ч.1 ст.631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.
Отже, за змістом зазначених норм ЦК України, суд робить висновок, що розірвано може бути лише чинний договір.
В той же час, станом на час прийняття вказаного рішення, кредитний договір № 557/19-А від 27.08.2019 року вже припинив свою дію.
Таким чином, суд робить висновок, що позовні вимоги КС «АКК» підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
З матеріалів справи вбачається, що КС «АКК» за подання позову було сплачено судовий збір у розмірі 4204,00 грн.
Отже, з Відповідачів на користь Позивача підлягають стягненню судові витрати пропорційно до суми задоволених позовних вимог майнового характеру у розмірі по 2102,00 гривень з кожного.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 141, 223 , 259, 264-265, 273, 280 ЦПК України, суд
Позов Кредитної спілки «Азовська кредитна компанія» задовольнити частково.
В задоволенні вимог про розірвання договору відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення може бути оскаржено позивачем в загальному порядку до Донецького апеляційного суду шляхом подання в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або в разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21.12.2020р.

Суддя: Шишилін О.Г.