Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/3656/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого судді Леньо В.В., при секретарі Казимірська Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В., про визнання права власності,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності.

Позов мотивовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 .

На день смерті батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним були зареєстровані та проживали в будинку за адресою АДРЕСА_1 дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 .

Заповіт покійний ОСОБА_3 не залишав.

Покійному батьку ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок в АДРЕСА_1 .

Після смерті батька відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .

В порядку цивільного законодавства позивач ОСОБА_1 прийняла спадщину, оскільки з дня народження і на даний час проживає у вищевказаному спадковому будинку, звернулася до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини за законом.

Державним нотаріусом Виноградівського районного нотаріального округу було видано відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого батька. у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на будинок в АДРЕСА_1 і було рекомендовано звернутися до Виноградівського районного суду із позовною заявою про визнання права власності на житловий будинок.

Відповідачі на спадкове майно не претендують, з заявами про прийняття спадщини не зверталися.

Враховуючи те, що позивач прийняв спадщину, але не має можливості оформити в установленому актами цивільного законодавства порядку спадщину та отримати свідоцтво про право на спадщину за законом на нерухоме майно, змушена звернутись до суду з позовом про визнання за права власності на спадкове майно.

Позивач у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує (а.с.28).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, однак до суду подано письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, щодо задоволення позову не заперечує (а.с.32).

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, однак його представником до суду подано письмову заяву про розгляд справи за їх відсутності, щодо задоволення позову не заперечують (а.с.34, 35).

Третя особа в судове засідання не з`явилася, справу розглянуто за її відсутності.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку.

Розглядаючи вказану справу в межах заявлених вимог та наданих сторонами доказів, суд приходить до переконання, що дані конкретні правовідносини врегульовані ЦК України (2003 р.).

В судовому засіданні належними доказами достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивачки ОСОБА_3 , останнє місце проживання якого було АДРЕСА_1 (а.с.41).

Позивачка ОСОБА_4 є донькою померлого ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 від 01.09.1990 р. (а.с.7). Прізвище ОСОБА_5 на Вийбер змінила у зв`язку з вступом у шлюб з ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про шлюб Серія НОМЕР_2 від 19.02.2011 р. (а.с.8).

На день смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з ним були зареєстровані та проживали в будинку за адресою АДРЕСА_1 дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Широківської сільської ради №02-10/172 від 21.10.2020 року (а.с.9).

Заповіт покійний ОСОБА_3 не залишав.

Покійному ОСОБА_3 на праві власності належав житловий будинок в АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Широківської сільської ради №02-10/172 від 21.10.2020 року.

Після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .

Дружина ОСОБА_2 , син ОСОБА_3 (родинний зв`язок підтверджується свідоцтвом про одруження НОМЕР_3 від 09.09.1989 р. та свідоцтвом про народження НОМЕР_4 від 07.09.1991 р. (а.с.17, 39) відповідачі по справі, до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталися, на спадкове майно не претендують.

Згідно довідки КП «Виноградівське РБТІ» №948 від 20.10.2020 р. житловий будинок з надвірними будівлями, АДРЕСА_1 будівництвом завершений, зареєстрований за ОСОБА_3 (а.с.32).

Відповідно до ст.16 Цивільного кодексу України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). В ст.1217 ЦК України, зазначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені після відкриття спадщини.

Частиною 3 статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч.5 ст.1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки..

Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним Документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є особою першої черги спадкування як донька померлого, спадщину прийняла в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України, оскільки проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини, проживає у спадковому будинку по даний час, фактично прийняла спадщину, інші особи, які мають право претендувати на спадкове майно від своїх прав відмовилися, про що подали відповідні заяви. Спадковий будинок знаходиться у сільському населеному пункті, будівництвом завершений, зареєстрований у по господарській книзі, однак правовстановлюючих документів спадкодавцем за життя не виготовлено, що є перешкодою позивачу в оформленні спадкових прав. Іншого способу захистити своє право у спадкоємця, як визнання права власності в судовому порядку, у позивача не має.

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем вимог та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачем на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 4, 5, 263, 264, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , код НОМЕР_5 , мешканкою АДРЕСА_1 право власності на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_1 загальною корисною площею 70,8 кв.м., в тому числі житловою 55,3 кв.м.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ГоловуючийВ. В. Леньо