Ухвала

21 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 216/5416/17

провадження № 61-17033ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коломієць Г. В. розглянув касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 12 березня 2020 року

та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживачів, та за зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу

від 12 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року, у задоволенні позову

ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» про захист прав споживачів відмовлено.

Позовну заяву акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_1 укласти з акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» акт розмежування балансової належності та експлуатаційної відповідальності сторін між Оператором газорозподільної системи та споживачем, за адресою: АДРЕСА_1 .

10 листопада 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Центрально-Міського районного суду міста Кривого Рогу від 12 березня 2020 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 29 жовтня 2020 року (надійшла до суду 17 листопада 2020 року),

в якій просить скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове про задоволення позову ОСОБА_1 та відмову в задоволенні позову акціонерного товариства «Оператор газорозподільчої системи «Криворіжгаз».

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду

від 23 листопада 2020 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків, а саме запропоновано надати докази на підтвердження повноважень представника, надати уточнену касаційну скаргу

з зазначенням обов`язкових підстав (підстави) касаційного оскарження відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України, вказати анкетні дані заявника та надіслати копії уточненої редакції касаційної скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, та сплатити судовий збір. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

11 грудня 2020 року до Верховного Суду надійшло клопотання

ОСОБА_1 на виконання вимог ухвали Верховного Суду

від 23 листопада 2020 року, у якій вона надала свої пояснення стосовно недоліків, вказаних в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху.

Проте вимоги ухвали суду касаційної інстанції не виконано, а саме, не надано уточнену редакцію касаційної скарги, в якій необхідно зазначити обов`язкові підстави касаційного оскарження передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України та анкетні дані заявника.

У своєму клопотанні ОСОБА_1 зазначила, що ОСОБА_2 не зобов`язаний мати посвідчення адвоката, щоб представляти її інтереси

в суді.

Відповідно до частин першої, другої статті 60 ЦПК України представником

в суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових правовідносин, а також справ

у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Дана справа не є малозначною, і не визнавалась судом малозначною.

У пункті 18 розділу XІІІ «Перехідних положень» ЦПК України встановлено, що положення цього Кодексу застосовуються з урахуванням підпункту 11 пункту 16-1 розділу XV «Перехідні положення» Конституції України.

02 червня 2016 року Верховною Радою України було прийнято зміни до Конституції України (Закон України №1401-VIII «Про внесення змін до Конституції України (щодо правосуддя)»), відповідно до яких розділ XV «Перехідні положення» Основного Закону України було доповнено пунктом 16-1, підпункт 11 якого передбачає, що представництво відповідно до пункту 3 частини першої статті 131-1 та статті 131-2 цієї Конституції виключно прокурорами або адвокатами у Верховному Суді та судах касаційної інстанції здійснюється з 1 січня 2017 року; у судах апеляційної інстанції - з 1 січня 2018 року; у судах першої інстанції - з 1 січня 2019 року.

Також, ОСОБА_1 зазначає, що вона не повинна сплачувати судовий збір відповідно до частини третьої статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів».

Споживачі звільняються від сплати судового збору на всіх стадіях цивільного процесу у випадку, якщо вони є позивачами і звертаються до суду із позовами про захист прав споживачів.

В дані справі ОСОБА_1 є і позивачем, і відповідачем за зустрічним позовом акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Криворіжгаз» до ОСОБА_1 про зобов`язання вчинити певні дії.

Заявник оскаржує рішення судів повністю, в тому числі і в частині задоволення зустрічного позову, тобто в тій частині де вона є відповідачем.

За таких обставин, в частині оскарження рішення судів, де заявник

є відповідачем, вона не звільняється від сплати судового збору при поданні касаційної скарги.

Постановою Великої Палати Верховного суду у справі № 761/24672/15-ц (провадження № 14-197цс18) визначено, що споживачі звільняються від сплати судового збору за подання позову, про захист прав споживачів.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Враховуючи викладене вище, зазначений в ухвалі Верховного Суду

від 23 листопада 2020 року строк для усунення недоліків слід продовжити та повідомити про це заявника.

Керуючись статтями 127, 185, 388 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Продовжити ОСОБА_1 строк для усунення недоліків, вказаний в ухвалі Верховного Суду від 23 листопада 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В. Коломієць