Номер провадження: 22-ц/813/1399/20
Номер справи місцевого суду: 523/3792/15
Головуючий у першій інстанції Бабаков В.П.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого: Драгомерецького М.М. (суддя-доповідач),

суддів: Дрішлюка А.І.,

Черевка П.М.,

при секретарі: Маслові Р.Ю.,

за участю: адвоката скаржника ОСОБА_4 - Тодорова Д. М.,

адвоката позивача ОСОБА_2 - Лисогора В.В. ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини,-

В С Т А Н О В И В:

13 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини.

Мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер рідний дядько позивачки ОСОБА_6 . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої увійшла частина квартири АДРЕСА_1 . Він залишив заповіт, яким заповів усе рухоме й нерухоме майно, яке на день смерті буде належати йому - позивачці ОСОБА_2 .. До нотаріальної контори позивачка вчасно не звернулась, а згодом їй було відмовлено в наданні свідоцтва у зв`язку із пропущенням строку. На підставі зазначеного, ОСОБА_2 звернулась до суду із вказаним позовом та просила суд задовольнити її вимоги в повному обсязі з наведених у позовній заяві правових підстав.

Справа розглянута за відсутності сторін.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з`явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно. Крім того, інтреси позивача ОСОБА_2 та скаржника ОСОБА_4 представляють їх адвокати.

Згідно ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Тому у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка належним чином сповіщених сторін у судове засідання не перешкоджає розглядові справи та доступі до суду апеляційної інстанції.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги та заперечення на апеляцію, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково за таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи, а часом відкриття спадщини є день смерті особи; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Наслідки пропущення строку для прийняття спадщини визначені статтею 1272 ЦК України.

Відповідно до частини першої статті 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Частиною третьою статті 1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Судом першої інстанції встановлено, що 06 червня 2014 року ОСОБА_6 склав заповіт, яким усе рухоме та нерухоме майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі, все те, що на день смерті буде йому належати і на що за законом у нього буде право, заповів ОСОБА_2 (а. с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 (а. с. 5), тому після його смерті відкрилася спадщина на спадкове майно.

28 січня 2015 року ОСОБА_2 отримала лист приватного нотаріуса ОМНО Гур`янової Л.Г. №42/02-14 про необхідність звернення до суду для визначення додаткового строку для прийняття спадщини (а. с. 8).

13 березня 2015 року ОСОБА_2 звернулась до суду із даним позовом, вказавши у якості відповідача ОСОБА_5 , яка є донькою позивача.

Відповідно до положень частини першої статті 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судова колегія звертає увагу на те, що у роз`ясненнях Пленуму Верховного Суду України викладених у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» вказано, що відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Аналогічна правова позиція, викладена в постанові Верховного Суду від 08 травня 2019 року, справа № 454/1558/17-ц.

Відповідно до частини першої статті 33 ЦПК України, який був чинним на момент ухвалення оскаржуваного рішення, суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, змінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Як роз`яснено в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному статтею 33 ЦПК України. У разі, якщо норма матеріального права, яка підлягає застосуванню за вимогою позивача, вказує на те, що відповідальність повинна нести інша особа, а не та, до якої пред`явлено позов, і позивач не погоджується на її заміну, суд залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача з власної ініціативи. Після заміни неналежного відповідача або залучення співвідповідача справа розглядається спочатку в разі її відкладення або за клопотанням нового відповідача чи залучення співвідповідача та за його результатами суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо неналежного відповідача.

Однак, судом першої інстанції в порушення вказаних вимог закону не було встановлено чи має ОСОБА_5 право на спірну спадщину, не встановив коло осіб, які претендують на спадкове майно, та не було залучено до участі у справі належних відповідачів, що є порушенням норм процесуального права.

Згідно пунктів 3, 4 частини п`ятої статті 12 ЦПК України, суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість, роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом.

За змістом наведених норм ЦПК України з`ясувавши, що позов пред`явлено до неналежного відповідача, суд має роз`яснити позивачеві право на подачу заяви про заміну відповідача або залучення до участі у справі співвідповідача.

Усунути ці недоліки розгляду справи на стадії апеляційного перегляду, з урахуванням повноважень суду апеляційної інстанції, неможливо. Апеляційний суд в силу своїх процесуальних повноважень, визначених статтями 367, 374 ЦПК України, не має права на залучення на стадії апеляційного розгляду до участі у справі інших осіб, як і повноважень на скасування рішення суду з направленням справи на новий судовий розгляд. Ці недоліки не можуть бути усунені при розгляді справи апеляційним судом, однак зазначене не позбавляє позивача права звернутись до суду із новим позовом до належних відповідачів.

Такий же висновок міститься в постанові Верховного Суду від 23 січня 2019 року у справі № 752/2803/15-ц, від 08 квітня 2019 року у справі № 185/5743/16.

Відповідно до пункту 1, 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 382-384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити частково, рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 27 квітня 2015 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про надання додаткового строку для прийняття спадщини відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст судового рішення складено: 24 січня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М. Драгомерецький

А.І. Дрішлюк

П.М. Черевко