Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/8520/20
Провадження № 2-з/711/97/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.12.2020 м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси заяви ОСОБА_1 , подані його представницею адвокатом Луценко Людмилою Миколаївною, про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 08.12.2020 звернувся у Придніпровський районний суд м. Черкаси із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просить: визнати право власності на його ім`я ( ОСОБА_1 ) на 1/2 частину паєнагромаджень, внесених в житлово-будівельний кооператив АДРЕСА_1 , за заповітом, що складений ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визнати за ним право власності на 1/2 частку квартири АДРЕСА_1 ; визнати недійсним договір дарування за № 2473, що виданий 02.09.2020 приватним нотаріусом Ткаченко Інною Павлівною на ім`я відповідача ОСОБА_2 ; для забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 . Третьою особою зазначено Друга Черкаська державна нотаріальна контора.

Відповідно до даних протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.12.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна, у результаті автоматизованого розподілу судової справи між суддями, визначена для розгляду судової справи № 711/8520/20 (провадження № 2/711/2797/20).

Крім того, 08.12.2020, одночасно з цією позовною заявою ОСОБА_1 до суду подав заяву про забезпечення цього позову. Просить суд для забезпечення позову накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до даних протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 08.12.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна визначена для розгляду судової справи № 711/8520/20 (провадження № 2-з/711/93/20).

Ухвалою суду від 11.12.2020 відмовлено у задоволенні заяв ОСОБА_1 про забезпечення позову.

До того ж, 11.12.2020 представницею позивача ОСОБА_1 адвокатом Луценко Людмилою Миколаївною до суду подано заяву про забезпечення позову, яка обгрунтована тим, що 08.12.2020 до Придніпровського районного суду м. Черкаси подана позовна заява позивачем гр. ОСОБА_1 про визнання права власності за заповітом на 1/2 частину паєнагромаджень, про визнання права власності на 1/2 частину квартири, про визнання договору дарування недійсним.

Вважає, що позивач ОСОБА_1 за законом, на підставі заповіту від 16.06.1989 свого покійного батька ОСОБА_4 має право на спадщину. Також вказує, що відповідачка ОСОБА_3 02.09.2020 оформила таємно договір дарування на свого рідного внука, який є відповідачем по справі - ОСОБА_2 , а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

Заявник вважає, що оскільки на даний час відповідач ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_1 , тому є вірогідність того, що відповідач у майбутньому може вищезазначену квартиру продати іншій особі.

Тому, з метою уникнення випадку продажу квартири АДРЕСА_1 , для забезпечення позову, просить суд накласти арешт на цю квартиру.

При цьому, до позову долучено постанову нотаріуса Другої Черкаської державної нотаріальної контори Демиденко О.А. від 05.11.2010р. про відмову ОСОБА_5 , яка діяла від імені ОСОБА_1 , у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, оскільки не були надані правовстановлюючі документи на майно, що належало померлому та не було надано відомостей, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 фактично вступив в управління або володіння спадковим майном та не подав до державної нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до даних протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 11.12.2020, суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька Світлана Михайлівна визначена для розгляду судової справи № 711/8520/20 (провадження № 2-з/711/97/20).

14.12.2020 представницею позивача ОСОБА_1 адвокатом Луценко Людмилою Миколаївною до суду подано заяву про забезпечення позову аналогічного змісту, як і від 11.12.2020.

Питання про відкриття провадження за позовною заявою не вирішене.

Ухвалою суду від 17.12.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема: 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 11) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави; 2) забороною вчиняти певні дії; 3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин; 4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання; 5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку; 8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів; 9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги; 10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 150 ЦПК України). Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч. 2 ст. 150 ЦПК України).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У постанові Верховного Суду по справі № 755/1357/18 від 13.03.2019 викладено позицію щодо вирішення судом питання про забезпечення позову з врахуванням інтересу не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності та про визнання недійсним договору дарування, на час вирішення заяв про забезпечення позову від 11.12.2020 та від 14.12.2020, не відкрите. Разом з тим, ухвалою суду від 17.12.2020 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Враховуючи доводи, що викладені у заяві, ОСОБА_1 та його представниці адвоката Луценко Л.М., позивач оспорює договір дарування № 2473 від 02.09.2020, який посвідчений приватним нотаріусом Ткаченко І.П., на ім`я ОСОБА_2 , в цілому. До того ж, просить визнати право власності на частину майна у порядку спадкування.

Крім того, у заяві про забезпечення позову та у самій позовній заяві вказана ціна поданого ОСОБА_1 позову 445567 грн., але будь-яких належних та допустимих доказів вартості майна, до суду не надано.

За відомостями Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (інформаційна довідка № 226893637 від 05.10.2020), - квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (розмір частки - 1). Загальна площа 44.7 кв.м.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За результатами розгляду заяв про забезпечення позову, аналізу доводів ОСОБА_1 та його представниці адвоката Луценко Л.М., суд вважає, що заяви не є обґрунтованими та не є мотивованими. Доказів в обгрунтування необхідності застосування заходу забезпечення позову ним не наведено, при умові, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до цих дій може спричинити порушення прав та законних інтересів осіб, в даному випадку, тих, яким на праві приватної власності належить нерухоме майно. Крім того, твердження про лише вірогідність відповідачем ОСОБА_2 відчужити (продати) майно, а саме квартиру, не є достатньою підставою для задоволення заяв про забезпечення позову. Також суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 просить визнати за ним право власності на майно лише на Ѕ його частину, а просить накласти арешт на всю квартиру, що явно може призвести до порушення прав ОСОБА_2 .

Отже, заяви ОСОБА_1 , подані його представницею адвокатом Луценко Людмилою Миколаївною, про забезпечення позову є необгрунтованими та не доведеними відповідними доказами, а тому є такими, що не підлягають до задоволення.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяв ОСОБА_1 , подані його представницею адвокатом Луценко Людмилою Миколаївною, про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Повне судове рішення складено 17.12.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька