Справа № 206/6872/19
Провадження № 2-з/206/4/20
У Х В А Л А

27.01.2020у м. Дніпрі Самарський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий, суддя Сухоруков А.О.,

розглянувши матеріали заяви представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа Департамент соціальної політики Дніпровської міської ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дитиною матір`ю, та визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею її матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

13 грудня 2019 року позивачка звернулася до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою, в якій просить визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , разом з матір`ю ОСОБА_2 . Зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати матері ОСОБА_2 брати участь у вихованні та вільному особистому спілкуванні з її сином ОСОБА_4 , та повідомляти повну інформацію матері ОСОБА_2 , щодо місця проживання, навчання сина. Визначити наступні способи участі ОСОБА_2 у вихованні та спілкуванні з сином ОСОБА_4 , таким чином: 3.1 Шляхом особистих систематичних побачень матері ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 шість раз на тиждень (за її вимогою): з понеділка по суботу цілодобово за місцем знаходження дитини, проживання, або перебування, без присутності батька та інших осіб із сторони батька з можливістю забирати сина особисто зі школи або із іншого навчального закладу на ночівлею за місцем проживання матері ОСОБА_2 ; в день побачення з дитиною, мати має право забирати дитину з дому мешкання батька/шкоди особисто. 3.2. Визначити матері ОСОБА_2 порядок спільного відпочинку разом з дитиною ОСОБА_4 половину днів під час осінніх, зимових та весняних канікул та 45 днів під час літніх канікул за місцем проживання матері, або в будь-якому іншому місці на території України або за її межами, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивальних, наукових виставках, учнівських, олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей без присутності батька та інших осіб із сторони батька. 3.3. День народження дитини ОСОБА_4 відзначається з матір`ю ОСОБА_2 , батько в даному випадку забирає дитину в першу найближчу суботу з 9 до 20 години. У разі, якщо день народження дитини випадає на суботу, батько забирає її в неділю на наступний день, якщо на неділю-то на найближчу суботу тижня. 3.4. Зобов`язати відповідача, в день її зустрічі з сином, надати їй точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це її особисто на наступний день з дня настання таких обставин. 3.5. Необмежене спілкування матері ОСОБА_2 з сином ОСОБА_4 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між матір`ю та сином. 3.6. Батькові ОСОБА_3 нести відповідальність за життя та здоров`я дитини, не настроювати його проти матері ОСОБА_2 . 4. Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати на оплату судового збору в сумі 2305,20грн.

Ухвалою Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 28.12.2019 року по даній справі було відкрито провадження та призначене підготовче судове засідання на 05.02.2020 року.

17.01.2020 до канцелярії суду від представника позивача ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову, яка обґрунтована тим, що після розірвання шлюбі між позивачкою та відповідачем їх син мешкав разом з нею, потім за домовленістю між ними дитина мешкала почергово з позивачем та відповідачем. Після того, як відповідач у жовтні 2019 року їздив за межі України з їхнім сином, то почав перешкоджати у спілкуванні з дитиною та налаштовувати проти позивача, а тому виник спір щодо місця проживання дитини. 20 грудня 2019 року Самарською районною у місті Дніпрі радою виконавчим комітетом, ухвалено рішення «Про визначення місця проживання малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з батьком ОСОБА_3 , за місцем його проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 . Організацію виконання рішення покладено на начальника управління-служби у справах дітей районної у місті ради Мушинською О.М. Відповідач ОСОБА_3 став здійснювати дії, котрі суперечать моральним засадам суспільства, а також виховання дитини. Достовірно знаючи місце перебування дитини в навчальному закладі, відповідач ОСОБА_3 неодноразово прибуває до навчального закладу та насильно забирає дитину після навчання, тим самим доводить сина до істерики, оскільки останній бажає мешкати з матір`ю та батьком разом. Крім цього відповідач ОСОБА_3 звертався до адміністрації навчального закладу, демонстративно показував рішення, при цьому висловлював на адресу позивача наклепи, що вона погана матір і він позбавить її батьківських прав, вчиняє сварки та веде себе неадекватно. В свою чергу., працівники школи (адміністрації) сприймають всі наклепи відповідача як правомірними та переймають сторону відповідача, а дитина постійно знервована, перелякана та постійно в неї істерики. Таким чином відповідач ОСОБА_3 своїми діями поставив під загрозу психічний стан малолітньої дитини ОСОБА_4 . Підставою забезпечення позову є припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. Так заявник припускає, що у разі не вжиття заходів забезпечення позову та позитивного вирішення справи батько зовсім налаштує дитину проти матері, а це негативно вплине на психічний стан дитини, яка буде відлюдною, боязкою, похмурою, дратівливою, та в подальшому стати некерованим і агресивним.

На підставі викладеного представник позивача ОСОБА_1 просить суд забезпечити позов шляхом зупинення дії рішення виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради №398 від 20.12.2019 щодо визначення місця проживання дитини, ОСОБА_4 , разом з батьком ОСОБА_3 , за місцем його проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 .

Суддя, дослідивши матеріали справи, перевіривши додержання заявником вимог статті 151 ЦПК України, вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову, в тому числі, накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, а також заборонити вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Таким чином, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Відповідно до п. п. 6, 7 Постанови Пленуму ВСУ №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року, особам які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову, оскільки існує ризик спричинення їм збитків у разі, якщо сам позов або пов`язані з матеріально-правовими обмеженнями заходи з його забезпечення виявляться необґрунтованими.

Предметом спору є визначення місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_4 , разом з матір`ю ОСОБА_2 .

Представник позивача не навела жодних належних та допустимих доказів, які свідчили б про існування загрози ризиків вказаних позивачем, які створює відповідач та подальшу неможливість виконання судового рішення.

Так зі змісту заяви про забезпечення позову взагалі не вбачається, в чому саме полягає необхідність у забезпеченні позову.

Заява містить лише особисту думку та припущення, що невжиття таких заходів може істотно змінити психічний стан дитини та в подальшому ускладнить чи унеможливить виконання рішення суду.

З врахуванням вказаних обставин, заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню.

Керуючись.ст. 149-154, 258-261, 353 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.О. Сухоруков