Справа № 161/9470/20
Провадження № 2/161/2610/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді - Присяжнюк Л.М.,

з участю секретаря - Борсук К.П.,

позивача - ОСОБА_1

представника відповідача 2 - Панасюк Н.М.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства №2, Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2020 року ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся в суд з позовом до Житлово-комунального підприємства №2 (далі - відповідач-1, ЖКП №2), Департаменту житлово-комунального господарства Луцької міської ради (далі - відповідач-2, Департамент ЖКГ ЛМР) про відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 27 754,98 грн., моральної шкоди у розмірі 20 000,00 грн., та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач з 11 березня 1996 року є співвласником квартири за адресою АДРЕСА_1 . Обслуговування будинку здійснює відповідач-1, як правонаступник ЖКП №5.

Позивач зазначає, що починаючи з 2000 року він неодноразово звертався до ЖКП №5, а в подальшому до ЖКП №2 з приводу протікання покрівлі будинку, в результаті чого відбувається підтоплення його квартири.

25 грудня 2009 року працівники ЖКП №2 прибули до будинку, оглянули дах, його квартиру та склали акт про підтоплення, в якому встановлені пошкодження коридору та туалету квартири внаслідок протікання покрівлі.

В подальшому, позивач неодноразово звертався до відповідача-1 з проханнями здійснити ремонт аварійної покрівлі, але останній не здійснював таких робіт. У зв`язку з цим, відповідач поніс витрати на ремонт своєї квартири у жовтні 2015 року.

Позивач зазначає, що 08 травня 2020 року представниками ЖКП №2 був складений ще один акт про підтоплення, в якому зафіксовано, що квартира позивача була знову підтоплена внаслідок забиття зливної труби.

З наведених вище підстав позивач просить суд:

1) стягнути з відповідача-1 на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 27 754,96 грн.;

2) стягнути з відповідача-1 на свою користь моральну шкоду у розмірі 20 000,00 грн.

Також, не наводячи жодної мотивації чи підстав своєї вимоги, позивач просить суд зобов`язати відповідача-2 забезпечити виконання капітального ремонту покрівлі даху над квартирою АДРЕСА_2 , у відповідності до державних будівельних норм та правил, в строк протягом шести місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Відповідач-1 у письмовому відзиві та його представник у судовому засіданні позов заперечили та зробили заяву про застосування строку позовної давності.

Відповідач-2 у письмовому відзиві позов заперечив та вказав, що до повноважень Департамент ЖКГ ЛМР не входить здійснення капітального ремонту покрівлі житлових будинків.

Заслухавши пояснення присутніх учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач з 11 березня 1996 року є співвласником квартири за адресою АДРЕСА_1 (а.с.15).

Обслуговування багатоквартирного житлового будинку здійснює відповідач-1, як правонаступник ЖКП №5, що сторонами не заперечується. Також, 01 вересня 2011 року між позивачем та відповідачем-1 був підписаний письмовий договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій № НОМЕР_1 (а.с.9-14).

З матеріалів справи слідує, що 25 грудня 2009 року працівниками ЖКП №2 складений акт про те, що в квартирі позивача в результаті протікання покрівлі частково підтоплено коридор (стеля та стіна), а також туалет (стеля та стіна) (а.с.20).

З матеріалів справи слідує, що у березні 2010 року та березні 2011 року відповідач-1 інформував позивача про виконанні ремонту покрівлі в інші періоди (а.с.22-23).

Крім того, 08 травня 2020 року працівниками ЖКП №2 складено акт №24, в якому встановлений факт підтоплення квартири АДРЕСА_3 в наслідок забивання зливної труби. В акті вказано, що покрівля знаходиться в задовільному стіні (а.с.30).

Факт забиття зливної труби підтверджується і самим позивачем наданими фотографіями (а.с.31-34).

Надаючи свою правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до приписів частини першої статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-IV (в редакції, чинній на момент складання першого акту про підтоплення, далі - Закон), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на:

1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо);

2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо);

3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо);

4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

В даному випадку, як слідує з пояснень сторін і ними не заперечується, між позивачем та відповідачем-1 був укладений договір з надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо).

Крім того, відповідач-1 фактично надавав і послуг з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо).

Пунктами 1, 2 частини другої статті 21 Закону визначено, що виконавець зобов`язаний забезпечувати своєчасність та відповідну якість житлово-комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договору, в тому числі шляхом створення систем управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; здійснювати контроль за технічним станом інженерного обладнання будинків, квартир, приміщень.

Також у пункті 5 частини другої статті 24 Закону передбачено, що балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил.

Всупереч вищенаведеному відповідач-1, як виконавець послуги з утримання будинку та балансоутримувач будинку, не забезпечив належний контроль за станом інженерного обладнання будинку, зокрема його покрівлі, не забезпечив проведення його поточного ремонту, в наслідок чого сталося залиття квартири позивача, яка зафіксоване актом відповідач-1 від 25 грудня 2009 року.

Частиною першою статті 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Також п.3 ч.1 ст.20 Закону передбачено, що споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Оскільки неналежне виконання відповідач-1 послуг з утримання та управління будинком призвело до завданню шкоди власності позивача, вона підлягає відшкодування йому, а позовні вимоги до цього відповідача є обґрунтованими.

Визначаючи конкретний розмір обґрунтованих позовних вимог в цій частині, суд бере до уваги платіжні та розрахункові документи про здійснені ним видатків на ремонт квартири у загальному розмірі 27 754,98 грн. (а.с.28-29, 39, 41). Будь-яких обґрунтованих заперечень стосовно суми цих витрат, відповідач-1 суду не надав.

Крім того суд вважає обґрунтованою позовну вимогу про стягнення моральної шкоди у розмірі 5 000,00 грн., оскільки позивач об`єктивно зазнав душевних переживань в наслідок тривалого не виконання відповідачем-1 своїх зобов`язань з управління та утримання будинком. В задоволенні решти вимог про стягнення моральної шкоди суд відмовляє у зв`язку з їх безпідставністю.

Одночасно, частинами третьою - п`ятою статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту.

Загальна позовна давність встановлена у статті 257 ЦК України та становить три роки, а її перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 ст.261 ЦК України).

В даному випадку, про порушення свого права позивач дізнався 25 грудня 2009 року, тобто в день складання відповідного акту про підтоплення його квартири.

Останній акт про підтоплення від 08 травня 2020 року суд до уваги не бере, адже вимог про відшкодування шкоди у зв`язку з таким підтопленням позивач суду не заявляв.

До суду позивач звернувся 15 червня 2020 року, тобто з пропуском трьох річного строку позовної давності.

Оскільки відповідач-1 зробив заяву про застосування строку позовної давності, а в матеріалах справи відсутні докази його переривання, чи пропуску позивачем з поважних причин, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовних вимог про стягнення 27 754,98 грн. матеріальної шкоди та 5 000,00 грн. моральної шкоди слід відмовити у зв`язку зі спливом строку позовної давності.

Що стосується вимог до відповідач-2, суд зазначає, що у позові не наведено жодних мотивів чи підстав заявлення до нього вимоги про зобов`язання відповідача-2 забезпечити виконання капітального ремонту покрівлі даху над квартирою АДРЕСА_2 , у відповідності до державних будівельних норм та правил, в строк протягом шести місяців з моменту набрання рішенням суду законної сили.

З матеріалів справи слідує, що Департамент ЖКГ ЛМР не є і не був, на час виникнення спірних правовідносин, ні управителем, ні балансоутримувачем багатоквартирного житлового будинку, а тому не несе обов`язку з його утримання.

Також, жодним нормативно-правовим актом не визначено обов`язку виконавчих органів місцевого самоврядування, яким є відповідач-2, здійснювати капітального ремонту житлових фондів, які перебувають у приватній, а не комунальній власності. Не передбачено такого обов`язку і приписами положення про департамент ЖКГ Луцької міської ради, на які посилається позивач у відповіді на відзив, адже таке положення встановлює повноваження відповідач-2 у сфері організації управління житлово-комунальним господарством, що знаходиться саме у комунальній, а не приватній власності (п.3.2.2).

З наведених вище мотивів, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог до відповідача-2 за безпідставністю.

Керуючись ст.268 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В позові ОСОБА_1 до Житлово-комунального підприємства №2, Департаменту житлово - комунального господарства Луцької міської ради про відшкодування шкоди - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення

виготовлено та підписано 14.12.2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.М. Присяжнюк