Справа № 331/1511/19
Провадження №2/331/91/2020
16 січня 2020 року м. Запоріжжя
Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі
головуючого судді: Антоненко М.В.
за участю секретаря : Андрієнко С.О.,
Позивач, ОСОБА_1 звернулась до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк»,третя особа: Олександрівський ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області,про зняття арешту з майна.
Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та, згідно відомостей про права власності з реєстру прав власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності (13/25 частки) ОСОБА_1 - Позивачу, накладено обтяження (арешт) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 466/3, 08.09.2009, Жовтневий ВДВС Запорізького міського управління юстиції, зареєстровано 08.09.2009 17:20:49 за № 9035739 реєстратором: Запорізька філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Номер виконавчого провадження: 13000531. Згідно до Роздруківки відомостей про виконавче провадження (ВП - спецрозділ) - на сьогоднішній день зазначене виконавче провадження завершено.
Позивач також обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що згідно відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та, згідно відомостей про права власності з реєстру прав власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності (13/25 частки) ОСОБА_1 - Позивачу, накладено обтяження (арешт) на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 33453349, 30.08.2012, Жовтневий ВДВС Запорізького міського управління юстиції, виконавчий лист № 2/0808/591/2012 від 08.05.2012, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, зареєстровано 31.08.2012 14:58:24 за № 12937284 реєстратором: Запорізька філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. Згідно до Роздруківки відомостей про виконавче провадження (ВП - спецрозділ) - на сьогоднішній день зазначене виконавче провадження завершено.
Враховуючи, що виконавчі провадження завершені, а зняття арештів в рамках виконавчих проваджень є неможливим, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про зняття арешту з майна.
Позивач вважає, що арешт, накладений на квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та, згідно відомостей про права власності з реєстру прав власності на нерухоме майно належить на праві приватної власності (13/25 частки) ОСОБА_1 , підлягає скасуванню.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.04.2019 року відкрито провадження по справі, ухвалено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 23.10.2019 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.
Позивач в судове засідання не з`явився. Представник Позивача надав суду заяву про розгляд справи за відсутності Позивача та його уповноваженого представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд задовольнити позов у повному обсязі та винести заочне рішення по справі.
За клопотанням представника позивача, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.
Представник відповідача у судове засідання не з*явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви щодо розгляду справи за своєї відсутності, а також будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав.
Представник третьої особи Олександрівського ВДВС м. Запоріжжя ГТУЮ у Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяви щодо розгляду справи за своєї відсутності, а також будь-яких заперечень проти позову чи клопотань на адресу суду не надав.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином, повідомлений про дату, час і місце судового засідання і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
У зв`язку із неявкою в судове засідання сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процес за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося.
Судом встановлено, що 16.12.2008 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя видав судовий наказ по справі № 2н-1727/08 від, яким наказано стягнути з ОСОБА_1 на користь ЗАТ КБ «Приватбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 5322, 72 грн., судовий збір у сумі 26,61 грн. та витрати по оплаті інформаційно-технічного забезпечення у сумі 15,00 грн.
13.03.2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у справі № 2-1727/08 (провадження № 2-с/331/8/2019) виніс ухвалу, якою скасував судовий наказ № 2н-1727/08, виданий 16 грудня 2008 року Жовтневим районним судом м. Запоріжжя за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором у розмірі 5322,72 грн.
18 липня 2018 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у справі № 331/497/2012 виніс ухвалу про скасування заочного рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 13.03.2012 року по справі № 2/0808/591/2012 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № ZPEORX06010001 від 28.07.2006 року.
09.01.2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя 0808/497/2012 виніс рішення, яким відмовив повністю у задоволенні позову Акціонерного товариства КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості № ZPEORX06010001 від 28.07.2006 року.
Зокрема, Позивачем надано до суду роздруківку відомостей про виконавче провадження № 33453349 та виконавче провадження № 13000531, копію інформаційної довідки та прийняті Жовтневим районним судом м. Запоріжжя рішення, що, на його думку є доказами на підтвердження правомірності позовних вимог.
Отже, з огляду на викладені в позовній заяві підстави та обставини, Позивач просить суд звільнити з-під арештів нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та, згідно відомостей про права власності з реєстру прав власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності (13/25 частки) ОСОБА_1 , та скасувати арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 466/3, 08.09.2009, Жовтневий ВДВС Запорізького міського управління юстиції, зареєстровано 08.09.2009 17:20:49 за № 9035739 реєстратором: Запорізька філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (номер виконавчого провадження: 13000531), а також скасувати арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 33453349, 30.08.2012, Жовтневий ВДВС Запорізького міського управління юстиції, виконавчий лист № 2/0808/591/2012 від 08.05.2012, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, яке зареєстровано 31.08.2012 14:58:24 за № 12937284 реєстратором: Запорізька філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Суд, вивчивши матеріали справи, взявши до уваги обставини, викладені позивачем по тексту позовної заяви, перевіривши їх наявними в матеріалах справи доказами, вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню, в зв`язку з встановленими судом обставинами та відповідними до них правовідносинами.
Частиною 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 р. № 2 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"роз`яснено, що відповідно до статей 55,124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.
Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У справі Bellet v. France Суд зазначив, що "стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права".
Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно зі ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
У відповідності до ч. 5, 6, 7ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
Із змісту вказаної норми права вбачається, що відомості про факти, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи, повинні бути одержані із зазначених у законі джерел і передбаченими у законі способами.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.
Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вирішуючи спір, суд також приймає до уваги, що наявними матеріалами справи не спростовується правомірність позовних вимог ОСОБА_1 .
Згідно ч.1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
На підставі вимог ст. 317 Цивільного кодексу України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 41 Конституції України та пункту 2 частини першої статті 3, статті 321 ЦК України ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Згідно статті 4 ЦПК України: «Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів».
Таким чином, суд, з огляду на те, що:
1) 18.07.2018 р. Жовтневим районним судом м. Запоріжжя було скасоване заочне рішення від 13.03.2012 року по справі № 2/0808/591/2012, на підставі якого виданий виконавчий лист від 08.05.2012 р. № 2/0808/591/2012 та відкрите виконавче провадження від 30.08.2012 за № 33453349;
2) 13.03.2019 року Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у справі № 2-1727/08 (провадження № 2-с/331/8/2019) виніс ухвалу, якою скасував судовий наказ від 16.12.2008 року за № 2н-1727/08, на підставі якого 08.09.2009 було відкрито виконавче провадження за № 13000531, - приходить до переконання, що арешт, накладений на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 та, згідно відомостей про права власності з реєстру прав власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності (13/25 частки) ОСОБА_1 підлягає скасуванню.
З мотивів, викладених вище, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» про зняття арешту з майна підлягає задоволенню.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» необхідно стягнути на користь позивача 768, 40 гривень судового збору.
Керуючись ст.ст.263-265 ЦПК України,15, 16, 317, 321, 328, 391 ЦК України, ст. 41 Конституції України, -
Звільнити з-під арештів нерухоме майно - квартиру, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 та, згідно відомостей про права власності з реєстру прав власності на нерухоме майно, належить на праві приватної власності (13/25 частки) ОСОБА_1 , та скасувати арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, 466/3, 08.09.2009, Жовтневий ВДВС Запорізького міського управління юстиції, зареєстровано 08.09.2009 17:20:49 за № 9035739 реєстратором: Запорізька філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України (номер виконавчого провадження: 13000531), а також скасувати арешт нерухомого майна, накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 33453349, 30.08.2012, Жовтневий ВДВС Запорізького міського управління юстиції, виконавчий лист № 2/0808/591/2012 від 08.05.2012, виданий Жовтневим районним судом м. Запоріжжя, яке зареєстровано 31.08.2012 14:58:24 за № 12937284 реєстратором: Запорізька філія ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У відповідності до ті. п. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу. ХШ «Перехідні Положення» ЦГІК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя: М.В. Антоненко