Справа № 587/2686/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
18 грудня 2020 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М. розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Молібог Юлії Миколаївни про забезпечення позову,
Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 фактично за рахунок позичених 24.03.2015 року у ОСОБА_1 коштів в розмірі 700000 доларів США придбано ряд нерухомого майна, яке оформлено, як на його ім`я, так і на ім`я його дружини ОСОБА_3 . Зазначає, що приблизна вартість вказаного нерухомого майна становить 17 916 453,46 грн і саме це майно може у майбутньому забезпечити повернення ОСОБА_2 суми боргу ОСОБА_1 . Крім того, звертає увагу, що на даний час між відповідачами тривають судові процеси щодо розлучення та поділу майна подружжя, які можуть мати штучний характер і пов`язані з тим, щоб уникнути відповідальності перед позивачем шляхом виведення частини нерухомого майна зі спільної власності подружжя у приватну особисту кожного із них, що в свою чергу, унеможливить виконання ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 боргового зобов`язання у доволі значній сумі, яка у гривневому еквіваленті дорівнює 19 579 000,00 грн.
Дослідивши заяву про забезпечення позову, матеріали позовної заяви у межах вирішення зазначеної заяви позивача, судом встановлено наступне.
Відповідно до ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).
Згідно з ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексузаходів забезпечення позову.
У заяві про забезпечення позову, зокрема, повинно бути зазначено: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Відповідно до ч. 2 ст. 150 ЦПК України суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.
Згідно ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.
Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 poкy №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» судам роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Також згідно з вказаною Постановою, забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Особи, які беруть участь у справі в цивільному процесі, при використанні механізму забезпечення позову повинні належним чином обґрунтовувати підстави застосування відповідного заходу забезпечення позову у конкретній справі; зазначати обставини, які свідчать про те, що неприйняття зазначеного заходу може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду; підтверджувати такі обставини належними й допустимими доказами. Заявник звертаючись з клопотанням про забезпечення позову також повинен зазначити відомості щодо наявності, найменування, місцезнаходження рухомого та нерухомого майна у відповідного учасника процесу, до якого заходи забезпечення позову будуть застосовані, а також доказів вартості такого майна.
Судом встановлено, що на вищевказане нерухоме майно, на яке представник заявника просить накласти арешт, згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно номер належить на праві власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .
Вивчивши матеріали цивільного позову та мотиви забезпечення позову, суд приходить до висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню.
Метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.
Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.
Враховуючи викладене, з наведених у заяві про забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову та заявлений позивачем захід забезпечення позову у виді накладення арешту на майно, є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача.
Таким чином суд вважає, що клопотання позивача підлягає задоволенню, оскільки воно спрямоване на забезпечення прав сторони в спорі, запобіганню негативних наслідків, можливому забезпеченню виконання рішення суду в майбутньому, а саме достатнім для забезпечення прав сторони буде вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту і заборони відчужувати у будь-який спосіб нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 :
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 416,6 кв.м.;
житловий будинок 83/100 часток за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 203,1 кв.м.;
житловий будинок Ѕ частка, загальною площею 44,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;
та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 :
житловий будинок Ѕ частка, загальною площею 44,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .
Задовольняючи заяву про забезпечення позову, судом не розглядається питання правомірності заявлених позовних вимог і наявності обставин, як підстав для задоволення позову. У даному випадку судом встановлюється саме існування спору та обрання адекватних заходів забезпечення позову, які будуть діяти до моменту вступу у законну силу судового рішення по даній справі.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст.ст. 149 - 153, 157 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд, -
Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Молібог Юлії Миколаївни про забезпечення позову - задовольнити.
Накласти арешт та заборонити відчуження у будь-який спосіб нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_3 :
житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 416,6 кв.м.;
житловий будинок 83/100 часток за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 203,1 кв.м.;
житловий будинок Ѕ частка, загальною площею 44,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 ;
та нерухоме майно, яке належить на праві власності ОСОБА_2 :
житловий будинок Ѕ частка, загальною площею 44,9 кв.м. за адресою: АДРЕСА_3 .
Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню незалежно від її оскарження у порядку, встановленому для виконання судових рішень.
Копія ухвали про забезпечення позову одночасно з направленням заявнику направляється судом для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати.
Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.
Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_3 .
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 .
Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Сумський районний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.
Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.
Суддя О.М. Черних