Номер провадження: 22-ц/813/2005/20
Головуючий у першій інстанції Дяченко В.Г.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.01.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 523/13751/18

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Томашевської К., Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач - ОСОБА_1 ,

- відповідач - ОСОБА_2 ,

- третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради,

розглянувши у відкритому судовому засіданні з власної ініціативи питання про заслуховування думки дитини під час розгляду цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини, за апеляційною скаргою адвоката Чурсової Вероніки Олександрівни, діючої від імені ОСОБА_2 ,на рішення Суворовського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Дяченко В.Г. о 10 годині 58 хвилині 23 листопада 2018 року, повне рішення складено 03 грудня 2018 року,

встановила:

У жовтні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить визначити місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

03.09.2011 року сторони зареєстрували шлюб, який було розірвано на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 12.03.2018 року.

Після розірвання шлюбу малолітній ОСОБА_3 проживає разом з позивачкою за адресою - АДРЕСА_1 . Згідно довідки про склад сім`ї № 280 від 27.09.2018 року разом з позивачкою та сином зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .. Фактично відповідач за даною адресою не проживає, що підтверджується актом про не проживання особи, складеним та підписаним сусідами - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , який завірений головою ОСББ «Дніпро 109».

ОСОБА_2 не цікавиться вихованням сина, однак періодично з`являється в роздратованому стані та вчиняє сварки з особистісним мотивом, погрожуючи відібрати у позивачки сина, що спричиняє негативний вплив на психіку дитини, який вимушений буди свідком сварок.

Сторони намагалась мирним шляхом врегулювати питання визначення місця проживання дитини та визначити порядок спілкування дитини з батьком. Однак намагання не знайшли успіху, сторони не дійшли згоди щодо місця проживання сина ОСОБА_3 (а. с. 2 4)

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2018 р. вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено.

Визначено місце проживання малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 (а. с. 56 60).

Постановою Одеського апеляційного суду від 10.03.2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 ОСОБА_7 задоволено частково.

Рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 23.11.2018 року скасовано. Ухвалено нову постанову.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини відмовлено (а. с. 140 - 145).

Постановою Верховного Суду від 18.09.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Постанову Одеського апеляційного суду від 06.03.2019 року скасовано. Справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а. с. 228 231).

Під час нового апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції встановлено, що адвокат Чурсова В.О., діюча від імені ОСОБА_2 , в апеляційній скарзі просить рішення суду першої інстанції скасувати. Ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення ухвалено судом першої інстанції при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.

За ініціативою апеляційного суду на обговорення винесено питання про необхідність заслуховування у судовому засіданні думки дитини щодо визначення місця її проживання.

Адвокат Чурсова ОСОБА_8 та ОСОБА_2 у судовому засіданні не заперечували проти того, щоб заслухати у судовому засіданні думку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. Третя особа - Суворовська районна адміністрація Одеської міської ради у судове засідання представника не направила. Про дату, час і місце розгляду справи вказані учасники справи сповіщені належним чином. Причини особистої неявки, неявки представника на повідомили. Заяв та клопотань не надали.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, баланс інтересів сторін у якнайскорішому розгляді справи, освідомленість учасників справи про її розгляд, неповідомлення учасниками справи причин неявки у судове засідання, думку учасників, які прийняли участь у судовому засіданні про можливість розгляду справи за відсутності її інших учасників, колегія суддів ухвалила розглянути питання про заслуховування думки дитини щодо визначення місця її проживання за відсутності учасників справи, які не з`явились у судове засідання.

Заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення осіб, які прийняли участь у судовому засіданні, обговоривши питання про необхідність заслуховування думки дитини щодо визначення місця її проживання, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при постановленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Принцип «забезпечення якнайкращих інтересів дитини», закріплений у Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікована Україною 27.02. 1991 року (далі Конвенція про права дитини), вимагає, щоб в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділялась якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ст. 3).

Конвенція про права дитини у ст. 12 визначає, що Держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що торкаються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. 3 цією метою дитині, зокрема, надається можливість бути заслуханою в ході будь-якого судового чи адміністративного розгляду, що торкається дитини, безпосередньо або через представника чи відповідний орган у порядку, передбаченому процесуальними нормами національного законодавства.

Відповідно до ст. 171 СК України дитина має право на те, що б бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішення спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління майном.

Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси.

Думку дитини необхідно вислухати під час вчинення дій, пов`язаних з розлученням дитини з одним або обома батьками (ст. 14 Закону України «Про охорону дитинства»), під час вирішення питання про повернення дитини до країни постійного перебування (ст. 13 Конвенції про цивільно-правові аспекти міжнародного викрадення дітей).

Таким чином, практична реалізація принципу «забезпечення якнайкращих інтересів дитини» вимагає, у тому числі, з`ясування судом думки дитини під час вирішення спорів, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї.

Судом першої інстанції не заслуховувалась думка дитини стосовно вирішення виниклого спору. Суд при цьому врахував вік дитини, неможливість повною мірою висловити дитиною свою думку, а також з метою уникнення нанесення психологічної травми малолітньому ОСОБА_3 (а. с. 60, абзац перший зверху). Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки доцільність заслуховування думки дитини вирішується в кожному окремому випадку, виходячи з конкретних обставин справі.

Дитина під час заслуховування її в суді в силу свого віку має бути здатна висловити свою думку, сформулювати свої погляди та мати достатній рівень розуміння ситуації.

Малолітній ОСОБА_3 народився 03 серпня 2011 року (а. с. 10). Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_3 у віці 8 років 5 місяців не здатний самостійно висловлювати свою думку.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про доцільність заслуховування у судовому засіданні думки малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Виходячи з того, що згідно матеріалів справи на час її розгляду дитина проживає разом з матір`ю (а. с. 9, 22), навчається в Одеській загальноосвітній школі № 73 І-ІІІ ступенів Одеської міської ради Одеської області (а. с. 20, 102), враховуючи, що позивачка у дане судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки не повідомила, колегія суддів вважає необхідним покласти на ОСОБА_1 обов`язок із забезпечення явки малолітнього ОСОБА_3 у судове засідання разом із класним керівником або шкільним психологом.

Частиною 2 ст. 258 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви осіб, які беруть участь у справі, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення або закриття провадження у справі, залишення заяви без розгляду, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом шляхом постановлення ухвали.

Керуючись ст. ст. 19, 171 СК України, ст. ст. 13, 258, 367, 368, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заслухати у судовому засіданні ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати ОСОБА_1 забезпечити явку малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та участь у судовому засіданні класного керівника або психолога.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повна ухвала складена 28 лютого 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе