КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 грудня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Оніщук М.І.,

судді Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,

секретар Ющенко Я.М.,

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, в якому просила:

- визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину на земельної ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:019:0031, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що зазначена в державному акті серії ЯЖ № 685057 на ім`я ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1404 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером :01019:0032, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що зазначена в державному акті серії ЯЖ №685058 на ім`я ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

- визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину земельної ділянки площею 0,1240 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровим номером :01:019:0033, яка розташована за адресою: Київська область Обухівський район, с. Старі Безрадичі, що зазначена в Державному акті серії ЯЖ № 685059 на ім`я ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених вимог вказувала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , а її сини ОСОБА_6 та ОСОБА_7 звернулись до Обухівської районної державної нотаріальної контори для прийняття спадщини та отримали свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частинах на житловий будинок з допоміжними спорудами за адресою: АДРЕСА_1 та на земельну ділянку площею 2,722 га з кадастровим номером :12:022:0025, що знаходиться на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер її батько ОСОБА_7 , а тому вона звернулась з заявою про прийняття спадщини до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори, але у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на земельні ділянки площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, земельної ділянки площею 0,1404 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства та площею 0,1240 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства їй було відмовлено, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вказане нерухоме майно, що належало спадкодавцю.

Також, 26.03.2019 року, з тих же підстав, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом на зазначені земельні ділянки і ОСОБА_8 .

З огляду на неможливість отримати свідоцтва про право на спадщину на вищезазначені земельні ділянки вона та ОСОБА_6 звернулись з позовом до суду та рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.10.2019 року за ОСОБА_8 в порядку спадкування за законом було визнано право власності на 1/2 частину зазначеного спадкового майна (земельних ділянок), а за нею право власності на 1/6 частину указаних земельних ділянок, оскільки з заявами про прийняття спадщини після померлого ОСОБА_8 звернулись також його дружина ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_4 та на момент розгляду справи від спадщини вони не відмовились.

19.12.2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулись до компетентних органів з нотаріально посвідченою заявою, в якій заявили, що не заперечують та надають згоду на отримання нею у власність в порядку спадкування належних їм часток вищезазначених земельних ділянок.

З огляду на викладене вважала наявними правові підстави для визнання за нею в судовому порядку права власності на 1/3 частину земельних ділянок в порядку спадкування (а.с.2-8).

Рішенням Обухівського районного суду Київської області від 09.07.2020 року у задоволенні позову відмолено (а.с.101-104).

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вказує, що суд вірно встановивши обставини справи не правильно застосував норми матеріального права, зокрема залишив поза увагою положення частин 2, 3 статті 1225 ЦК України. Також суд проігнорував те, що 19.12.2019 року треті особи відмовилися від свого права на спадкове майно на її користь, а отже лише в судовому порядку можливе визнання права власності на спадкове майно (а.с.109-116).

Справа разом з апеляційною скаргою надійшла до суду апеляційної інстанції 02.09.2020 (а.с.118-120).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 04.09.2020 апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення виявлених недоліків (а.с.121,122).

22.10.2020 року до суду надійшла заява про усунення недоліків апеляційної скарги (а.с.125-127).

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26.10.2020 поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження та надано учасникам справи строк для подання відзиву на апеляційну скаргу (а.с.128,129).

Відзивів на апеляційну скаргу не надійшло.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 19.11.2020 року справу призначено до розгляду (а.с.132).

У судовому засіданні позивач та його представник підтримали апеляційну скаргу з викладених в ній підстав та просили її задовольнити.

Треті особи в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги не заперечували.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 03.12.2020 від відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника, в якій також зазначено про відсутність заперечень та погодження з позовом. Отже неявка представника відповідача не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вислухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 в межах шестимісячного строку, а саме 01.11.2018 року, звернулися до нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Заяв про відмову від спадщини від вказаних осіб після цього, але в межах 6-місячного строку, спадкова справа не містить. Отже, нотаріально завірені заяви ОСОБА_4 та ОСОБА_3 про надання згоди на отримання у власність та реєстрацію частин спірних земельних ділянок за ОСОБА_1 від 19.12.2019 року, тобто поза межами 6-місячного строку, визначеного законодавцем для реалізації їхнього права на відкликання раніше поданих заяв про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , не мають для суду правового значення, так як не створюють правових наслідків.

Указаний висновок суду є законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Виконкомом Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, актовий запис № 17.

Після смерті ОСОБА_5 її діти ОСОБА_8 та ОСОБА_8 звернулися до Обухівської районної державної нотаріальної контори з заявами про прийняття спадщини.

07.08.2008 року рішенням Старобезрадичівської сільської ради 19 сесії 5 скликання затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки ОСОБА_5 загальною площею 0,5144 га із них: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд - 0,2500 га, для ведення особистого селянського - 0,2644 га в АДРЕСА_1 в межах Старобезрадичівської сільської ради. Передано безкоштовно ОСОБА_5 у власність вказані земельні ділянки за рахунок земель Старобезрадичівської сільської ради, не наданих у власність чи користування.

На підставі рішення Старобезрадичівської сільської ради 19 сесії 5 скликання № 35 від 07.08.2008 року було видано на ім`я ОСОБА_5 наступні державні акти на право власності на земельні ділянки: серії ЯЖ № 685057 на земельну ділянку площею 0,2500 га, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:019:0031; серії ЯЖ № 685058 на земельну ділянку площею 0,1404 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:019:0032; серії ЯЖ № 685059 на земельну ділянку площею 0,1240 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Старі Безрадичі, кадастровий номер :01:019:0033.

07.04.2009 року ОСОБА_8 та ОСОБА_8 отримали свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частині житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

07.10.2009 року ОСОБА_8 та ОСОБА_8 отримали кожний свідоцтва про право на спадщину за законом по 1/2 частині земельної ділянки площею 2,722 га, кадастровий номер :12:022:0025, що знаходиться на території Старобезрадичівської сільської ради.

З копії листа Обухівського районного відділу Київської обласної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при державному комітеті України по земельних ресурсах» № 94 від 02.10.2009 року вбачається, що державні акти на право власності на земельні ділянки серії ЯЖ 685059, ЯЖ 685058, ЯЖ 685057 на ім`я ОСОБА_5 знаходяться у відділі. Зареєструвати та видати державні акти дітям ОСОБА_5 - ОСОБА_8 та ОСОБА_8 відділ не зміг, оскільки для їх отримання та здійснення реєстрації власник або належним чином уповноважена ним особа повинна пред`явити документ, що посвідчує особу.

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер батько позивача, ОСОБА_8 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис № 9846.

Після смерті ОСОБА_8 , його дочка, позивачка по справі ОСОБА_1 , звернулася до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

Окрім ОСОБА_1 з заявами про прийняття спадщини також звернулися дружина померлого ОСОБА_8 - ОСОБА_3 та його донька ОСОБА_4

13.02.2019 року листом № 653/02-14 завідувач Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори відмовив ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельні ділянки, що розташовані на території Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, оскільки нею як спадкоємцем першої черги за законом після смерті ОСОБА_8 , не надано документ, що посвідчує право власності на дане майно.

З копії листа Головного управління Держгеокадастру у Київській області від 25.02.2019 року № 97-223/0/276-19 вбачається, що державні акти на право власності серії ЯЖ 685059, ЯЖ 685058, ЯЖ 685057 не реєструвалися та не видавалися, так як рішення № 35 19 сесії 5 скликання від 07.08.2008 року «Про передачу ОСОБА_5 у власність земельних ділянок для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, для ведення особистого селянського господарства» було прийнято після смерті ОСОБА_5

26.03.2019 року державний нотаріус Обухівської районної державної нотаріальної контори Київської області своєю постановою відмовив ОСОБА_8 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частку земельної ділянки загальної площі 0,5144 га, яка знаходиться в межах Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, оскільки ним не подано правовстановлюючих документів щодо належності цього майна ОСОБА_5 .

Вказані обставини також встановлені рішенням Обухівського районного суду Київської області від 31.10.2019 року у цивільній справі № 372/1376/19, яким було частково задоволено позов та визнано за ОСОБА_8 право власності в порядку спадкування за законом на 1/2 частину, а за ОСОБА_1 - на 1/6 частину земельної ділянки площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:019:0031, за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; земельної ділянки площею 0,1404 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:019:0032, за адресою: АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ; земельної ділянки 0,1240 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:019:0033, за адресою: Київська область, Обухівський район, с. Старі Безрадичі, що належала ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

19.12.2019 року ОСОБА_4 та ОСОБА_3 звернулись з заявою до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори в якій зазначили, що не заперечують та надають згоду на отримання у власність ОСОБА_1 та реєстрацію за нею частини земельних ділянок: площею 0,2500 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер :01:019:0031; площею 0,1404 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:019:0032 та площею 0,1240 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер :01:019:0033.

Як вбачається з рішення Обухівського районного суду Київської області від 31.10.2019 року у цивільній справі № 372/1376/19, ОСОБА_1 було відмовлено у визнанні права власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину вищезазначених земельних ділянок, оскільки треті особи у справі ОСОБА_4 та ОСОБА_3 також звернулись з заявами про прийняття спадщини та не відмовилися від своїх часток на користь позивача.

Звернення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 до Чотирнадцятої Київської державної нотаріальної контори 01.11.2018 року підтверджується їхніми заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , поданими в межах встановленого законом 6-місячного строку з дня відкриття спадщини.

Заяв про відмову від спадщини від вказаних осіб після цього, але в межах 6-місячного строку, спадкова справа не містить.

Стаття 1216 ЦК України визначає, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).

Згідно із частинами 1, 2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини (ст. 1223 ЦК України).

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК України).

Статтею 1270 ЦК України закріплено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно із частинами 1, 6 статті 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Означеними вище нормами закону закріплено право спадкоємців на вчинення дій щодо спадкового майна (прийняття спадщини, відкликання заяви про прийняття спадщини, відмови від прийняття спадщини, відкликання заяви про відмову від прийняття спадщини) лише в межах шестимісячного строку визначеного законодавцем для прийняття спадщини, відтак реалізація спадкоємцями указаних прав поза межами шестимісячного строку, не допускається та може мати правових наслідків.

Таким чином, вірно встановивши фактичні обставини справи та застосувавши відповідні норми закону, які регулює виниклі спірні правовідносини сторін, суд першої інстанції дійшов цілком правомірного висновку про відсутність підстав для визнання за позивачем права власності на частину земельних ділянок в порядку спадкування, оскільки інші спадкоємці прийняли спадщину і в межах шестимісячного строку заяви про прийняття спадщини не відкликали, а також в межах цього ж строку не відмовились від прийняття спадщини.

Відтак, подавши в межах шестимісного строку заяви про прийняття спадщини і не відкликавши їх в межах цього строку спадкоємці ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є такими, що прийняли спадщину з часу відкриття спадщини, а отже саме вони наразі мають право на оформлення спадщини у відповідних частках (одержання свідоцтв про право на спадщину) або, у разі відмови нотаріуса у видачі свідоцтв, звернення до суду за захистом спадкових прав, як це було зроблено іншими спадкоємцями.

З вищенаведених підстав суд апеляційної інстанції вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими і такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції.

Твердження скаржника про те, що суд проігнорував заяву третіх осіб про відмову від спадщини є безпідставним, оскільки саме встановлення судом того факту, що заява була подана третіми особами поза межами шестимісячного строку, стало підставою для висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Посилання скаржника на неврахування судом частин 2, 3 статті 1225 ЦК України, також є безпідставним, оскільки з матеріалів спадкових справ вбачається, що після смерті ОСОБА_5 її діти ОСОБА_8 та ОСОБА_8 , окрім іншого майна також успадкували по Ѕ частці будинку, а отже належна ОСОБА_8 частка будинку, після його смерті увійшла до маси спадкового майна, серед якого й спірні земельні ділянки, і яке успадковується його спадкоємцями ( ОСОБА_9 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ) у відповідних частках.

Отже, що суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам і запереченням учасників справи належну правову оцінку, внаслідок чого ухвалив законне, правильне по суті і справедливе судове рішення.

Таким чином, при апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду вищевикладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.

У зв`язку із залишенням апеляційної скарги без задоволення, понесені позивачем судові витрати за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 09 липня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Старобезрадичівської сільської ради Обухівського району Київської області, треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності в порядку спадкування - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та протягом тридцяти днів, з дня складання повного тексту, може бути оскаржена до Верховного Суду.

Повний текст постанови складений 17 грудня 2020 року.

Суддя-доповідач М.І. Оніщук

Судді В.А. Шебуєва

Г.В. Крижанівська