Провадження № 2-др/679/1/2020
Справа № 679/1224/19
Д О Д А Т К О В Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
29 січня 2020 року м. Нетішин
Нетішинський міський суд Хмельницької області у складі:
судді Гавриленко О.М.,
секретар судового засідання Василюк Л.С.,
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2 ,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинська міська рада,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нетішин заяву ОСОБА_2 про винесення додаткового рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на проживання у житловому приміщенні,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_2 звернулася до Нетішинського міського суду Хмельницької області з заявою про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до неї, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на проживання у житловому приміщенні.
В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначає, що 10 грудня 2019 року Нетішинським міським судом Хмельницької області прийнято рішення в зазначеній вище цивільній справі, проте не вирішено питання про судові витрати, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Посилаючись на п. 3 ст. 1 ст. 270 ЦПК України відповідач просила стягнути з позивача на її користь судові витрати на правничу допомогу адвоката в даній справі в сумі 5 000 гривень.
У судове засідання учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду заяви, не з`явилися. Відповіддач ОСОБА_2 надала до суду заяву, в якій просила судове засідання з розгляду її заяви проводити без її участі та таку задовольнити.
Дослідивши матеріали справи та проаналізувавши відповідні норми права, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (ч. 3 ст. 270 ЦПК України).
Судом установлено, що згідно рішення Нетішинського міського суду Хмельницької області від 10 грудня 2019 року у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на проживання у житловому приміщенні відмовлено.
24 грудня 2019 року через канцелярію суду відповідачем надана заява про стягнення судових витрат пов`язаних з правничою допомогу.
Також судом установлено, що 11 вересня 2019 року ОСОБА_2 уклала з адвокатом Бойком В.Ф. договір про надання правової допомоги (арк.спр. 48). В судовому засіданні представником відповідача долучено акт прийомки виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 11 вересня 2019 року (арк. спр. 88), додаткову угода про оплату послуг адвоката до договору від 11 вересня 2019 року (арк. спр 89) та прибутковий касовий ордер №34/19 від 01 листопада 2019 року (арк. спр. 87).
Предметом зазначеного вище договору є правова допомога (професійна правнича допомога), а також здійснення представницьких повноважень, захисту права і законних інтересів клієнта в обсязі та на умовах, встановлених договором та за домовленістю сторін.
Відповідно до даних прибуткового касового ордеру №34/19 від 01 листопада 2019 року, який містить дані про отримання ОСОБА_3 від ОСОБА_2 грошових коштів у сумі 5 000 гривень, відповідач виконав своє зобов`язання за договором та сплатив суму гонорару згідно договору про надання правової допомоги від 11 вересня 2019 року.
У відповідності до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Визначення договору про надання правової допомоги міститься в ст. 1 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», згідно з якою договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
За приписами ч. 3 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» до договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права.
Договір про надання правової допомоги за своєю правовою природою є договором про надання послуг, який в свою чергу, врегульовано Главою 63 Цивільного кодексу України. Зокрема, ст. 903 Цивільного кодексу України передбачає, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Глава 52 Цивільного кодексу України регулює загальні поняття та принципи будь-якого цивільного договору, включаючи договір про надання послуг.
Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною другою статті 137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України).
Таким чином, системний аналіз наведених вище норм законодавства дозволяє зробити наступні висновки: 1) договір про надання правової допомоги є підставою для надання адвокатських послуг та, зазвичай, укладається в письмовій формі; 2) за своєю правовою природою договір про надання правової допомоги є договором про надання послуг, крім цього, на такий договір поширюються загальні норми та принципи договірного права, включаючи, але не обмежуючись главою 52 Цивільного кодексу України; 3) як будь-який договір про надання послуг, договір про надання правової допомоги може бути оплатним або безоплатним. Ціна в договорі про надання правової допомоги встановлюється сторонами шляхом зазначення розміру та порядку обчислення адвокатського гонорару; 4) адвокатський гонорар може існувати в двох формах - фіксований розмір та погодинна оплата. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки, підставою для виплату гонорару, який зазначено як погодинну оплату, є кількість годин помножена на вартість такої години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв; 5) адвокатський гонорар (ціна договору про надання правової допомоги) зазначається сторонами як одна із умов договору при його укладенні. Вказане передбачено як приписами цивільного права, так і Законом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»; 6) відсутність в договорі про надання правової допомоги розміру та/або порядку обчислення адвокатського гонорару (як погодинної оплати або фіксованого розміру) не дає як суду можливості пересвідчитись у співмірності розміру адвокатського гонорару, як того вимагає ч. 4 ст. 137 ЦПК України, зважаючи на заперечення відповідача щодо задоволення заяви, що розглядається.
Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить з встановленого у самому договорі розміру та порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».
Надання адвокатом Бойком В.Ф. відповідачу адвокатських послуг у суді при розгляді справи підтверджується, зокрема, договором про надання правової допомоги від 11 вересня 2019 року, додатковою угодою про оплату послуг адвоката до договору від 11 вересня 2019 року, актом прийомки виконаних робіт від 04 листопада 2019 року та прибутковим касовим ордером №34/19 від 01 листопада 2019 року.
Згідно даних акту прийомки виконаних робот від 04 листопада 2019 року адвокатом на користь клієнта здійснено послуги: ознайомлення з позовною заявою і долученим до неї документами, ознайомлення з законодавчою базою і судовою практикою, що регулюють спірні відносини, консультація і підготовка відзиву на позовну заяву, підготовка клопотання про виклик свідків і доручення доказів, збір доказів, підготовка клопотання про доручення доказів та представництво інтересів в суді.
У зазначеному договорі зазначається ціна договору (розмір гонорару), яка встановлена у фіксованій сумі та що гонорар оплачується згідно додаткової угоди.
Згідно додаткової угоди про оплату послуг адвоката від 11 вересня 2019 року гонорар визначається у фіксованій сумі 5 000 гривень.
В акті прийомки виконаних робіт до договору про надання правової допомоги від 11 вересня 2019 року зазначено назви послуг наданих адвокатом, вартість окремої послуги та загальна їх вартість в сумі 5 000 гривень.
З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що з ОСОБА_1 підлягає стягненню на користь ОСОБА_2 5000 гривень витрат пов`язаних з правничою допомогою шляхом ухвалення додаткового рішення.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 263, 270 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Заяву відповідача ОСОБА_2 про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу у справі за цивільним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Нетішинська міська рада, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача служба у справах дітей виконавчого комітету Нетішинської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на проживання у житловому приміщенні задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 000 (п`ять тисяч) гривень.
Додаткове рішення може бути оскаржено до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд Хмельницької області суд шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Суддя О.М. Гавриленко