Справа № 304/241/20 Провадження № 2/304/211/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 грудня 2020 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Ганька І. І.,

за участі секретаря судового засідання - Соханич Л.Ю.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/241/20 за позовом ОСОБА_1 до Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду із вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його дідусь ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилася спадщина, що складається з житлового будинку АДРЕСА_1 . За життя ОСОБА_3 склав заповіт, яким належний йому будинок заповів ОСОБА_4 , батьку позивача. Враховуючи, що на момент смерті дідуся разом з ним були зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_4 , відтак останній вважається таким, що прийняв спадщину за своїм батьком. Однак, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 помер. Заповіт він на випадок смерті не залишив, а за законом спадщину за ним прийняли його дружина ОСОБА_2 та його син ОСОБА_1 (позивач). Так, ОСОБА_2 у строки, передбачені ст. 1270 ЦК України, подала нотаріусу заяву про відмову від спадщини за покійним чоловіком на користь їх сина, ОСОБА_1 . Оскільки нотаріусом в оформленні спадщини останньому було відмовлено за відсутності правовстановлюючого документа на спадкове майно, тому просить визнати за ним право власності на спадковий будинок у порядку спадкування за законом за ОСОБА_4 .

У підготовче судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, однак подав заяву, в якій просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги задовольнити у повному обсязі та не вирішувати питання розподілу понесених ним судових витрат.

Представник Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області як відповідача в підготовче судове засідання також не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі, позов визнав.

У підготовче судове засідання третя особа ОСОБА_2 не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи провести без її участі, проти задоволення вимог позовної заяви не заперечила.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 помер чоловік ОСОБА_5 та батько ОСОБА_4 - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим виконкомом Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району 01 лютого 1999 року (а. с. 11, 13).

Також встановлено, що згідно довідки Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 321/02-27 від 07 березня 2019 року ОСОБА_3 був забудовником будинку АДРЕСА_1 (а. с. 20).

Відповідно до п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року правила книги шостої ЦК України застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим Кодексом чинності.

Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом.

Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_3 і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин норми ЦК УРСР.

Так, відповідно ч. 1, 2 ст. 524 ЦК Української РСР (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

ОСОБА_3 на випадок смерті належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 заповів ОСОБА_4 , про що свідчить заповіт від 17 березня 1992 року, посвідчений секретарем Тур`я-Реметівської селищної ради та зареєстрований в реєстрі за № 7 (а. с. 25, 51-55, 58-59).

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Згідно ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном чи подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до довідки Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-31/77 від 15 серпня 2018 року ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , на момент смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_5 , 1921 року народження, та ОСОБА_4 , 1957 року народження (а. с. 21).

Згідно ст. 535 цього Кодексу неповнолітні або непрацездатні діти спадкодавця (в тому числі усиновлені), а також непрацездатні дружина, батьки (усиновителі) і утриманці померлого успадковують, незалежно від змісту заповіту, не менше двох третин частки, яка належала б кожному з них при спадкоємстві за законом (обов`язкова частка). При визначенні розміру обов`язкової частки враховується і вартість спадкового майна, що складається з предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку.

При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст. 529 ЦК Української РСР).

Відповідно до ч. 2 ст. 548, ст. 525 ЦК Української РСР прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 59901128 від 25 березня 2020 року та повідомлення Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-09/109 від 25 березня 2020 року спадкова справа стосовно спадкодавця ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутня (а. с. 50, 58), відтак відомостей щодо подання ОСОБА_5 та ОСОБА_4 заяв про відмову від прийняття спадщини також не має.

Отже, враховуючи те, що ОСОБА_5 та ОСОБА_4 протягом строку, встановленого ст. 549 ЦК Української РСР, фактично вступили в управління спадковим майном, згідно ст. 553 цього Кодексу від прийняття спадщини не відмовилися, а інших спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку та прийняли спадщину після смерті ОСОБА_3 , не встановлено (а. с. 21, 50, 58), тому ОСОБА_5 як непрацездатна вдова останнього має право на дві третини частки, яка належала б їй у разі спадкування за покійним чоловіком за законом (1/2 х 2/3 = 1/3), а ОСОБА_4 як спадкоємець за заповітом - 2/3 частини спадкового майна.

Однак, ІНФОРМАЦІЯ_4 мама ОСОБА_4 - ОСОБА_5 померла, що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим виконкомом Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району 06 березня 2008 року.

Оскільки на момент смерті ОСОБА_5 та відкриття спадщини за нею діяв ЦК України від 01 січня 2004 року, тому суд вважає необхідним застосувати до даних правовідносин саме норми цього Кодексу.

Згідно довідки Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-31/40 від 29 травня 2020 року ОСОБА_5 на день смерті була зареєстрована у будинку АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_4 , 1957 року народження (а. с. 76).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно інформаційних довідок зі Спадкового реєстру № 59901052 (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) та № 59901005 (заповіти/спадкові договори) від 25 березня 2020 року, а також повідомлення Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-09/109 від 25 березня 2020 року спадкова справа стосовно спадкодавця ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , відсутня; заповіти від її імені не посвідчувалися (а. с. 56, 57, 58).

За таких обставин, ОСОБА_4 фактом спільного проживання із мамою на момент її смерті успадкував за нею належну їй 1/3 частину будинку АДРЕСА_1 , відтак враховуючи належність йому інших 2/3 частин вказаного будинку за батьком, став одноосібним власником спадкового майна після смерті батьків.

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 12 червня 2019 року виконавчим комітетом Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 (батько ОСОБА_1 та чоловік ОСОБА_2 ) помер (а. с. 8-10, 14, 27-28, 68, 70).

Згідно Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №58605905 від 05 грудня 2019 року відомості про складання ОСОБА_4 заповіту відсутні (а. с. 72).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 2 ст. 1223 цього Кодексу у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 1258, 1261 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно довідки Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-31/111 від 04 грудня 2019 року ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті дійсно був зареєстрований по АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 , 1957 року народження, та ОСОБА_1 , 1997 року народження (а. с. 23).

Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною. Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно ч. 2 ст. 1274 ЦК України спадкоємець за законом має право відмовитися від прийняття спадщини на користь будь-кого із спадкоємців за законом незалежно від черги.

05 грудня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу із заявою про відмову від прийняття спадщини після смерті її чоловіка ОСОБА_4 на користь сина ОСОБА_1 , протягом строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, таку не відкликала, що стверджується копією спадкової справи за № 34/2019, заведеної 05 грудня 2019 року стосовно спадкодавця ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 65-73).

Відповідно до ч. 3, 5 ст. 1274 ЦК України спадкоємець має право відмовитися від частки у спадщині спадкоємця, який відмовився від спадщини на його користь. Відмова від прийняття спадщини може бути визнана судом недійсною з підстав, встановлених статтями 225, 229 - 231 і 233 цього Кодексу.

Із вказаної спадкової справи вбачається, що ОСОБА_1 не відмовився ні від належної йому частки після смерті батька, ні від частки ОСОБА_2 на підставі її відмови від прийняття спадщини на його користь, при цьому така відмова останньої судом недійсною не визнавалася.

Таким чином, враховуючи те, що ОСОБА_1 постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, від належних йому часток не відмовився, а наявність інших спадкоємців першої черги, які б прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 та не відмовилися від неї (а. с. 23, 65-73), не встановлено, тому позивач вважається таким, що прийняв її одноосібно та успадкував цілий спадковий будинок АДРЕСА_1 за законом.

Разом з цим, відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу за вих. № 8/02-14 від 19 лютого 2019 року позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у оформленні спадщини за спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки правовстановлюючий документ на будинок АДРЕСА_1 відсутній (а. с. 19). Згідно повідомлення Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області № 02-31/110 від 03 грудня 2019 року та Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 191196158 від 03 грудня 2019 року щодо будинку АДРЕСА_1 відомості про реєстрацію права власності на останній в переданому Перечинською районною радою архіві БТІ с. Тур`я-Ремета та вказаних реєстрах також відсутні (а. с. 22, 26).

Статтею 1297 ЦК встановлено обов`язок спадкоємця звернутися за свідоцтвом про право на спадщину на нерухоме майно.

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно ч. 3 ст. 1296 цього Кодексу відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

У відповідності до ч. 2 ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається у порядку, визначеному законом.

Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Отже, оскільки у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд, використовуючи винятковий спосіб їх захисту - визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Крім цього, у судовому засіданні встановлено, що згідно квитанції № від 27 лютого 2020 року позивачем ОСОБА_1 сплачено 914,21 грн. судового збору (а. с. 6).

Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Як вбачається з поданої позивачем заяви, останній, з врахуванням принципу диспозитивності, просить не вирішувати питання розподілу понесених ним судових витрат, у зв`язку з чим суд приходить до висновку, що оскільки таке його волевиявлення не суперечить вимогам закону та не порушує права відповідача, тому може бути задоволене судом.

На підставі наведеного та керуючись ст. 41, 55, 124 Конституції України, ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 328, 331, 1216-1218, 1223, 1241, 1258, 1261, 1268-1270, 1296, 1297 ЦК України, ст. 12, 13, 76-83, 200 ч. 3, 206 ч. 4, 258-259, 265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Тур`я-Реметівської сільської ради Перечинського району Закарпатської області (89221, Закарпатська область, Перечинський район, с. Тур`я-Ремета, вул. Тканка, № 1; код в ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача - ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 ) про визнання права власності на житловий будинок у порядку спадкування за законом - задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності в порядку спадкування за законом за спадкодавцем ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на будинок садибного типу АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі в тридцятиденний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 3 Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Головуючий: Ганько І. І.