Номер провадження: 22-ц/813/1855/20
Номер справи місцевого суду: 523/8473/19
Головуючий у першій інстанції Шепітко І.Г.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

20.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року за позовом по цивільній справі ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном,

ВСТАНОВИВ:

29.05.2019 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов від ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном. В обґрунтуванні своїх вимог позивач зазначав, що він є власником 71/100 частини житлового будинку згідно договору дарування, засвідченим 14 лютого 2014 року приватним нотаріусом Луияченко Н.В., який розташовано за адресою: АДРЕСА_1 ., зазначене житло він набув в дарунок від тітки ОСОБА_3 . Тобто, відповідно до ст. 363 ЦК України, він набув право власності на частину будинку, але з моменту виникнення у нього права власності він не міг користуватись будинком, оскільки ОСОБА_1 не впускав його до будинку, тобто роблячи неможливим для позивача проживання з ним в одній квартирі, а заходи запобігання і впливу виявились безрезультатними та посилаючись на ст. 116 ЖК України вважає, що особи які здійснюють відповідні дії повинні бути виселені без надання іншого жилого приміщення. Позивач зазначав, що звертався до Суворовського ВП в м. Одесі з відповідною заявою про перешкоджання відповідачем ОСОБА_1 йому в користуванні його майном, однак отримав від них висновок про те, що це можливо вирішити тільки у судовому порядку. Тому позивач просив суд визнати ОСОБА_1 таки, що втратив право проживання у жилому приміщенні за адресою АДРЕСА_1 та виселити ОСОБА_1 з жилого приміщення з вищевказаного приміщення без надання іншого жилого приміщення (а.с. 2-10).

08.08.2019 року заочним рішення Суворовського районного суду м. Одеси (суддя Шепітко І.Г.) позов ОСОБА_2 задоволено повністю. Визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 та виселено з вищевказаного житла без надання іншого житлового приміщення. Стягнуто зі ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати по сплаті судового збору у розмірі 771 грн. 40 коп (а.с. 21-23).

03.12.2019 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшла заява від ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення, визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню, поворот виконання судового рішення, у якій відповідач просив суд: визнати поважними причини пропуску подання заяви про перегляд заочного рішення та поновити строк на подання заяви, скасувати заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року, постановити ухвалу про відмову у відкритті провадження у справі, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 392,04 грн, визнати виконавчі листи № 523/8473/19 від 19 вересня 2019 року та від 04 листопада 2019 року такими, що не підлягають виконанню, а також допустити поворот виконання рішення шляхом виселення ОСОБА_1 до житлового будинку за адресою АДРЕСА_1 та скасуванням стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судових витрат у сумі 771, 40 грн (а.с. 36-60).

17.12.2019 року ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси (суддя Сувертак І.В.) заяву від 03 грудня 2019 року адвоката Шахновського О.О. в інтересах відповідача ОСОБА_1 , про перегляд заочного рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року по цивільній справі №523/8473/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном залишено без задоволення (а.с. 72-73).

23.12.2019 року не погоджуючись з вищевказаним заочним рішенням ОСОБА_1 , який є відповідачем у справі, подав апеляційну скаргу в якій зазначає, що прийнятим рішенням суд порушив норми процесуального та неправильно застосував норми матеріального права, рішення не відповідає фактичним обставинам справи та завданню цивільного судочинства, оскільки на думку апелянта судом першої інстанції було залишено поза увагою те, що позовна заява не відповідала вимогам ст. 175 ЦПК України, а саме п. 2 ч. 4 та п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, а саме позовна заява не містить підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. Також позивач не повідомив суду, що на розгляді в Одеському апеляційному суді перебуває аналогічна цивільна справа № 523/10965/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом зобов`язання звільнити житлове приміщення та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет позову: четверта Одеська державна нотаріальна контора, Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Луняченка Н.В., КП «Бюро технічної інвентаризації» Одеської міської ради про визнання права власності, усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, визнання недійсним договорів. Розгляд даної справи призначено на 13 лютого 2020 року об 12:15 год. Також апелянт вказує на те, що підтвердження повноважень адвоката Тітова В.Г., як представника ОСОБА_2 до позовної заяви додано фотокопію ордеру ОД № 222197 від 17 травня 2019 року, яка незасвідчена належним чином, тому не є на його думку належним документом. Матеріалами справи підтверджено, як зазначає апелянт, що копії письмових доказів, які оцінені судом, не засвідчені в установленому законом порядку, що унеможливлює їх використання на підтвердження обставин, що входять до предмету доказування у цій справі, тому вищезазначені порушення вимог процесуального закону унеможливлюють відкриття провадження по справі. Крім того, апелянт вважає, що позивачем здійснювались дії з перешкоджання належного повідомлення відповідача про дату, час та місце розгляду справи та можливості оскарження судових рішень. При цьому, судом не обґрунтована наявність підстав для здійснення розгляду даної справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Скаржник також посилається на порушення вимог ст. 272 ЦПК України, оскільки суддею Шепітко І.Г. не було невідкладно надіслано копію заочного рішення від 08 серпня 2019 року. Копію рішення було направлено на адресу лише 15 вересня 2019 року. Судом не було досліджено підстави вселення ОСОБА_1 до спірного житлового приміщення. Тому апелянт просить суд скасувати заочне рішення суду першої інстанції, позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 залишити без розгляду, допустити поворот виконання рішення шляхом вселення ОСОБА_1 до будинку АДРЕСА_1 , та стягнути за ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати в розмірі 1 572,75 грн

Апеляційна скарга ОСОБА_1 надійшла до Одеського апеляційного суду згідно штампу вхідної кореспонденції 23.12.2019 року, проте матеріали справи були направлені в суд апеляційної інстанції відповідно до штампу на супровідному листі Суворовського районного суду м. Одеси 14.01.2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Оскаржуване заочне рішення було прийнято 08 серпня 2019 року. Апеляційну скаргу було подано до Одеського апеляційного суду 23.12.2019 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала про залишення заяви про перегляд заочного рішення була прийнята 17.12.2019 року. Таким чином, строк на апеляційне оскарження не є пропущеним.

Судовий збір апелянтом сплачений належним чином, що підтверджується доданою до скарги квитанцією.

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні, тому на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд відкриває апеляційне провадження в справі

Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 08 серпня 2019 року за позовом по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк