ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Варенко О.П.,

суддів - Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради

на рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2019 року

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради про відшкодування шкоди, спричиненої залиттям,

В С Т А Н О В И Л А:

У листопаді 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом посилаючись на те, що 24 жовтня 2017 року квартиру АДРЕСА_1 , належну їй, було залито.

Оскільки вона проживає на останньому поверсі, вина інших мешканців будинку у залитті виключається.

Залиття було спричинене поганим станом міжповерхових перекриттів та відсутністю капітального ремонту будинку. Управителем будинку є КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради.

Вона у встановленому порядку склала акт про залиття та направила його відповідачеві, проте у встановлені строки акт розглянуто не було, жодних дій, направлених на відшкодування їй шкоди здійснено не було, тому вона просить суд стягнути з відповідача спричинену залиттям квартири майнову шкоду в розмірі 34 931,00 грн.

Рішенням Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2019 року позов задоволено.

Стягнуто з Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради на користь ОСОБА_1 майнову шкоду, спричинену залиттям квартири АДРЕСА_1 , у сумі 34 931 грн 00 коп.

Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради не є належним відповідачем у справі, оскільки на момент залиття квартири будинок обслуговувало КП «ЖЕП № 34» ДМР.

Позивач правом на подання відзиву, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України, не скористалася.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , в якій постійно проживає.

Відповідач, Комунальне підприємство «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради, відповідно до договору № 5 про надання послуг з управління багатоквартирними будинками, що входять до Об`єкту № 5 (Новокодацький район), укладеного між відповідачем та виконавчим комітетом Дніпровської міської ради, є управителем багатоквартирного будинку, де розташована квартира позивача. ОСББ у будинку не створювалось.

Відповідно до акту від 24.10.2017 р., наданого позивачем до справи, 24 жовтня 2017 року у будинку АДРЕСА_2 ) через прорив труби центрального опалення на технічному поверсі (горищі) відбулось залиття квартири АДРЕСА_1 , належної позивачу.

Відповідно до статті 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (далі - Закону), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо).

Частиною другою статті 24 Закону встановлено, що балансоутримувач зобов`язаний укладати договір з власником (співвласниками) на утримання на балансі відповідного майна; утримувати на балансі майно, визначене договором з власником (співвласниками); вести бухгалтерську, статистичну та іншу, передбачену законодавством, звітність відповідно до законодавства; забезпечувати управління майном власними силами або укладати договір з юридичною особою на управління майном; забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил; забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що перебуває на його балансі.

Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 24 Закону, балансоутримувач зобов`язаний забезпечити умови для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів відповідно до встановлених стандартів, нормативів, норм та правил, а також забезпечити належну експлуатацію та утримання майна, що передані на його баланс.

Відповідно до статті 1 Закону, управителем є особа, яка за договором з власником чи балансоутримувачем здійснює управління будинком, спорудою, житловим комплексом будинків і споруд (далі-управління будинком) і забезпечує його належну експлуатацію відповідно до закону та умов договору.

Підпунктом 8 пункту 2 статті 25 Закону встановлено обов`язок управителя забезпечувати здійснення профілактичних, поточних, капітальних та аварійних ремонтів відповідно до встановлених стандартами, нормативами, нормами і правилами вимог щодо строків та регламентів.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право на відшкодування збитків, завданих його майну та/або приміщенню, шкоди, заподіяної його життю чи здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг.

Відповідно до статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Частиною 2 статті 22 ЦК України передбачено, що збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Загальне положення про цивільно-правову відповідальність за завдання позадоговірної шкоди визначено у статті 1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала; особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Завдання шкоди позивачу підтверджується Звітом з незалежної оцінки розміру матеріального збитку, завданого власнику нерухомого майна: квартири АДРЕСА_1 загальною площею 66,7 кв.м в житловому будинку літ. А-4, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , складеного суб`єктом оціночної діяльності ТОВ «Геоспектр-7» 23 травня 2018 року, відповідно до якого розмір завданої позивачу шкоди складає 34 931 грн 00 коп.

Встановивши зазначені обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги відповідача про те, що КП «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради не є належним відповідачем у справі так як на момент залиття квартири будинок обслуговувало КП «ЖЕП № 34» ДМР не можуть бути прийняті до уваги, оскільки відповідно до п. 2.2 Правил управління будинком, спорудою, житловим комплексом або комплексом будинків і споруд, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 02.02.2009 р. № 13, при передачі об`єкта в управління попередній балансоутримувач чи особа, що здійснювала управління будинком, надає замовнику, а замовник передає особі, що буде здійснювати управління будинком, оригінали або належним чином завірені копії документів (у разі зберігання оригіналів документів у місцевих архівах), зокрема, щодо технічного стану будинку, включаючи акт технічного стану об`єкта на момент приймання-передачі, схеми внутрішньобудинкових мереж централізованого постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізованого опалення тощо, кошториси, описи робіт з поточного та капітального ремонту, акти технічного огляду, журнали заявок мешканців об`єкта.

Тобто, прийнявши вказані документи, відповідач став правонаступником попереднього управителя у відносинах щодо обслуговування житлового будинку, а отже, прийняв на себе усі права і обов`язки останнього, в тому числі обов`язок відшкодувати завдану шкоду.

Рішенням Дніпропетровської міської ради від 27 жовтня 2016 року № 489 було призначено КП «Жилсервіс-2» управителем багатоквартирних будинків Новокодацького району, тому набувши такого статусу відповідач набув не тільки прав управителя, а й тягар відповідальності за незабезпечення належного утримання майна, що перебуває на його балансі.

Таким чином, порушень норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до скасування судового рішення, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Судові витрати, понесені відповідачем у зв`язку з переглядом судового рішення, згідно ст.141 ЦПК України, розподілу не підлягають, оскільки апеляційна скарга залишається без задоволення.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Жилсервіс-2» Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 20 серпня 2019 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова