ЄУН № 337/5191/19
Провадження № 2/337/360/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя
у складі: головуючого судді Ширіної С.А.
з участю секретаря -Бикової С.Б.
розглянувши в спрощеному провадженні у відкритому судовому засіданні у залі суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ФО ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за відпущену теплову енергію в гарячій воді та штрафних санкцій,
Таким чином заборгованість за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року складає 18 345,13 грн. (розрахунок фактично відпущеної теплової енергії за період з грудня 2018 по квітень 2019 року додається), яку позивач просить стягнути з відповідача та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн.
Ухвалою суду від 18.12.2019 р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено відкрите судове засідання.
Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представника позивача.
Відповідач в судове засідання не прибула за невідомими причинами, про час та місце судового засідання повідомлялась належним чином за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання. Повідомлень щодо поважності причин її відсутності, заяви про слухання справи за її відсутністю та відзиву на позов, або зустрічного позову до суду не надходило. За даними Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської, відповідач зареєстрована за адресою зазначеною в позові, куди й надсилались судові повістки, але поштовий конверт повернувся із зазначенням про те , що адресат відсутній. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Згідно з вимогами ст. 131 ЦПК України у разі відсутності заяви про зміну місця проживання, повістка вважається доставленою, навіть якщо особа за цією адресою більше не проживає. Тому, суд вважає, що відповідач не з`явилась в судове засідання без поважаних причин.
Виходячи з вимог ст.280 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи у відсутність відповідачів.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, знаходить позов обґрунтованим та таким, що підлягає повному задоволенню за таких підстав.
Суд встановив, що позивач Концерн «Міські теплові мережі» зареєстрований у Єдиному державному реєстрі підприємств, установ, організацій і є виробником теплової енергії, яка, в тому числі, надається населенню м. Запоріжжя для побутових потреб.
25 жовтня 2016 року між Концерном «Міські теплові мережі» та ФО ОСОБА_1 (далі Боржник) укладено договір № 407820 купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді (далі Договір). Відповідно до умов якого Заявник бере на себе зобов`язання відпустити теплову енергію в гарячій воді Боржнику, а Боржник зобов`язується оплачувати одержану теплову енергію за діючими тарифами (цінами) в терміни передбачені договором (копія договору з додатками надається).
Договором визначено, що його укладено для об`єктів нежитлових приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 (далі об`єкт теплопостачання).
Об`єкти теплопостачання належать Споживачу на праві приватної власності на підставі Договору купівлі продажу об`єкта нерухомості від 20.07.2016 р. та Договору купівлі продажу нежилого приміщення від 09.09.2015 р., а також Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (копії Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та копії Договору купівлі продажу об`єкта нерухомості від 20.07.2016 р. та Договору купівлі продажу нежилого приміщення від 09.09.2015 р. додаються.)
Згідно п. 6.6 Договору при перерахуванні коштів за теплову енергію, послуг з централізованого постачання гарячої води у платіжному документі Боржник повинен зазначити район міста, номер та дату договору. За наявності заборгованості за даним договором Заявник зараховує кошти, що надійшли від Боржника, як погашення заборгованості за теплову енергію, гарячу воду, відпущену у минулі періоди.
Відповідно до вищевказаного, Заявник дані кошти зарахував наступним чином, а саме: суму 263,38 грн. за період , який передує спірному, а суму 736,62 грн. було зараховано за грудень 2018 року.
Таким чином заборгованість за період з грудня 2018 року по квітень 2019 року складає 18 345,13 грн. (розрахунок фактично відпущеної теплової енергії за період з грудня 2018 по квітень 2019 року додається).
Згідно п. 23 «Правил користування тепловою енергією» затверджених Постановою КМУ від 03.10.2007 року № 1198: «Розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку».
Житлові будинки АДРЕСА_3 бригади оснащено приладами обліку теплової енергії, в тому числі частина орендарів мають власний прилади обліку.
Розподіл теплової енергії спожитої будинковим приладом обліку, згідно з «Нормами і вказівками по нормуванню витрат палива та теплової енергії на опалення житла та громадських споруд, а також на господарсько-побутові потреби в Україні» і затверджені Державним Комітетом України по житлово-комунальному господарству (КТМ 204 УКР. 244-94 від 1998 року), здійснюється пропорційно договірним навантаженням, з урахуванням годин роботи теплового обладнання споживачів.
За адресою АДРЕСА_4 величина теплового навантаження на опалення житлової частини будинку та інших споживачів складає 699622,7 кал/год.
Розрахунковим періодом між сторонами є розрахунковий місяць, а підставою для розрахунків між Заявником та Боржником є рахунок та акт приймання передачі теплової енергії.
Згідно п. 6.7. договору № 407820 купівлі продажу теплової енергії в гарячій воді від 25.10.2016 р. Боржник з 10 по 12 число місяця, наступного за розрахунковим, повинен отримати від Заявника документи за розрахунковий період: рахунок фактуру, акт приймання-передачі теплової енергії, податкову накладну.
Боржник не з`явився до Заявника для отримання зазначених документів в порядку, визначеному Договором. А тому, Заявник направив розрахункові документи за спірний період в необхідній кількості примірників на адресу Боржника поштовою кореспонденцією, хоча такий обов`язок не покладається на Заявника умовами Договору (докази направлення рахунків та актів приймання-передачі теплової енергії на адресу Боржника додаються).
Боржник, згідно п. 6.7.1. Договору, отриманий акт приймання-передачі теплової енергії повинен підписати, оформити належним чином та повернути на адресу Заявника на протязі п`яти днів з дати отримання.
В разі неотримання акту приймання-передачі, або обґрунтованих заперечень в його підписанні, у термін встановлений п. 6.7.1 Договору, акт підписується Заявником з позначенням про відмову у підписанні його Боржником , та оформлений таким чином акт вважається погодженим і є підставою для проведення остаточних розрахунків за зазначений в ньому період.
В разі наявності заперечень щодо даних, зазначених в Акті, Боржник зобов`язаний надати Заявнику нормативно обґрунтовані письмові заперечення до даного Акту з додаванням відповідних документів та погодити з Заявником всі розбіжності у встановлений п. 6.7.1 договору строк. на протязі п`яти днів з дати отримання. При отриманні заперечень в підписанні Акту та доказів в обґрунтування заперечень до нього, Заявник розглядає їх та надає відповідь про прийняття або відмову у прийнятті заперечень. При прийнятті заперечень до Акту вносяться відповідні коригування в Акті наступного місяця. У разі відмови у прийнятті заперечень, Заявник надає нормативно обґрунтовану відповідь та вважає акт прийнятим до розрахунку, якщо цей акт в місячний строк не буде оскаржений Боржником в судовому порядку(п. 6.7.2 Договору № 407820).
Боржник заперечень щодо нарахувань, зазначених у актах приймання передачі теплової енергії на адресу Заявника не надав, належним чином оформлені акти приймання - передачі теплової енергії за спірний період не повернув. Заперечень саме на акти приймання передачі теплової енергії Боржником не надавались та в судовому порядку не оскаржувались.
Пунктом 10.1. договору передбачено, що договір набирає чинності з дня його підписання.
Пунктом 10.2. договору передбачено, що договір припиняє свою дію у випадках:
- прийняття відповідного рішення судом;
- ліквідації однієї із сторін.
Згідно електронного витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань дію ФО ОСОБА_2 не припинено.
Таким чином, договір є діючим та таким, що підлягає виконанню сторонами.
Згідно Закону України «Про теплопостачання» серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів (ст. 24).
Відповідно до Правил Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил (п. 40).
На підставі п. 6.4. Договору Боржник зобов`язаний до 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим, перерахувати на розрахунковий рахунок Заявника суму заборгованості за спожиту теплову енергію. Боржник має право робити передоплату.
Заявник надсилав на адресу Боржника претензію № 08-3/381-33 від 08.05.2019 р. з вимогою погасити суму заборгованості. Однак сума заборгованості у добровільному порядку погашена не була (копія претензій та докази направлення додаються).
Згідно ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, якій прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно з приписами п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
При цьому, пунктом 2 ст. 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.
Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 24 Закону України «Про теплопостачання», серед основних обов`язків Споживача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.
Згідно положень п. 40 Правил користування тепловою енергією, Споживач зобов`язаний дотримуватись вимог нормативно-технічних документів та договору, вчасно проводити розрахунки за спожиту теплову енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та даних Правил.
Згідно ст. 276 ГК України Споживач зобов`язаний був оплатити відпущену теплову енергію у встановлений термін за встановленими цінами.
Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Невиконанням своїх грошових зобов`язань Боржник порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором чи законом.
Відповідно до ст.67,68 ЖК України наймачі (власники) квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами.
Згідно ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства.
Згідно ст.19 відносини між учасниками договірних відносин у сфері
житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних
засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є:власник, споживач, виконавець, виробник.
Згідно ст. 20 вказаного закону споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору (п.1 ч.3), оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (п.5 ч.3).
Згідно ст. 32 вказаного закону плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному КМУ.
Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку.
Згідно п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005р. № 630 (далі - Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно п.20 Правил плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку.
Згідно п.30 Правил споживач зобов`язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.
Оцінивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи та сукупність наданих сторонами доказів їх взаємозв`язку і достатності, їх належність та допустимість, суд вважає, що відповідач як споживач комунальних послуг в порушення вищевказаних норм діючого законодавства неналежним чином виконував свої зобов`язання щодо оплати спожитих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, у зв`язку з чим утворилась заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі.
При цьому, суд виходить з того, що нежитлові приміщення відповідача підключені до мережі централізованого постачання та постачання гарячої води, ці послуги у зазначений період йому надавались і ним споживались, з приводу неналежної якості послуг або їх відсутності відповідач до позивача не звертався, факт отримання вказаних послуг ним не оспорений, за спожиті послуги нараховувалась помісячна плата, однак відповідач здійснювали оплату нерегулярно та не в повному обсязі.
26 липня 2019 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя у справі № 337/3076/19 винесено судовий наказ яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь Концерну «МТМ» заборгованість за відпущену теплову енергію в гарячій воді, за період 2018 року по квітень 2019 року, в сумі 18 345 грн. (вісімнадцять тисяч триста сорок п`ять) гривень 13 копійок.
27 серпня 2019 року Хортицьким районним судом міста Запоріжжя винесено ухвалу, якою скасовано судовий наказ у справі № 337/3076/19 від 26липня 2019 року
Наданий позивачем розрахунок заборгованості за спірний період складений з чітким зазначенням нарахованих і сплачених сум окремо по кожному виду послуг за кожен місяць, суми заборгованості наростаючим підсумком. Доказів, які б спростовували цей розрахунок, відповідачем не надано, тому суд приймає його за основу при ухваленні судового рішення.
На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що даний позов слід задовольнити повністю.
Згідно з ст. 141 ЦПК України суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00грн.
Керуючись ст.509,526,610,611 ЦК України, ст.67,68 ЖК України, ст. 16,19,20,32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2005р., ст. 2,4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 28.01.2020 року.

Суддя С.А. Ширіна

24.01.2020