Провадження № 2/712/2607/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.

при секретарі - МОГИЛА І.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_7 до ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та як законний представник в інтересах неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Служба у справах дітей Черкаської міської ради, про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до відповідачів про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що їй на підставі договору дарування від 13 лютого 2019 року, належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 . Окрім неї у спірному будинку зареєстровані відповідач та її неповнолітні діти. Всі неповнолітні діти, які є онуками позивачки зареєстровані в житловому будинку формально і не проживають в ньому. Діти народились в Сполучених Штатах Америки. З моменту народження і до теперішнього часу вони проживають в США і забезпечені житлом. Відповідач ОСОБА_6 (донька позивачки) працює в США на посаді асистента фізіотерапевта за викликом. Комунальні платежі відповідач не сплачує. Перешкод в користуванні житловим будинком відповідачу та дітям ніхто не створював. Їм не має потреби проживати в цьому будинку. Оскільки, за вищевказаною адресою відповідачі не проживають, виникають проблеми зі сплатою надмірних комунальних послуг, які не надаються, але нараховуються за відповідачами, чим об`єктивно порушуються її права, змушена звернутися за захистом до суду.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 05.11.2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 17 грудня 2020 року на 08-45 год. в порядку спрощеного провадження.

В судове засідання представник позивача скерував заяву в якій позов підтримав та просив визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, відзив до суду не подала.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами житлового законодавства.

Як вбачається з матеріалів справи, на підставі договору дарування від 13 лютого 2019 року, посвідченого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори (реєстр № 1-413) ОСОБА_7 належить на праві приватної власності житловий будинок з надвірними спорудами, що знаходиться по АДРЕСА_1 .

Даний факт підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 156145813 від 13.02.2019 року.

Окрім позивача ОСОБА_7 у вказаному будинку зареєстрована відповідач ОСОБА_6 та неповнолітні діти ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (копія паспорта відповідача та адресна картка особи).

Позивач зазначила в позові, що всі неповнолітні діти є її онуками, зареєстровані в спірному будинку формально та не проживають в ньому. Діти народились в Сполучених Штатах Америки, що підтверджується свідоцтвами про народження останніх. З моменту народження і до теперішнього часу вони проживають в США.

Неповнолітні діти є громадянами Сполучених Штатів Америки, що підтверджується їх паспортами. Вони проживають разом з матір`ю ОСОБА_6 та батьком ОСОБА_8 .

Відповідач, ОСОБА_6 (донька позивачки) працює в США на посаді асистента фізіотерапевта за викликом, що підтверджується листом від 26 жовтня 2020 року.

Факт не проживання ОСОБА_6 та неповнолітніх дітей в будинку по АДРЕСА_1 підтверджується актом опитування сусідів від 20.10.2020 року, що посвідчений головою комітету самоорганізації населення мікрорайону «Благовісний».

Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Статтею 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Частиною 3 ст. 29 ЦК України передбачено, що місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає.

Згідно ч. 2 ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини.

Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.

Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.

Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.

Інтереси дітей даним рішенням не порушуються з огляду на те, що неповнолітні ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 у спірному будинку не мешкають. Залишення неповнолітніх зареєстрованими в спірному будинку суперечило б ст.9 Конвенції про права дитини та ст.160 СК України.

Відповідно до ст.1 та ст.11 Закону України «Про охорону дитинства», сім'я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Забезпечення найкращих інтересів дитини - дії та рішення, що спрямовані на задоволення індивідуальних потреб дитини відповідно до її віку, статі, стану здоров`я, особливостей розвитку, життєвого досвіду, родинної, культурної та етнічної належності та враховують думку дитини, якщо вона досягла такого віку і рівня розвитку, що може її висловити.

Таким чином, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.

Крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач разом з дітьми беруть участь в оплаті витрат на комунальні послуги, з вимогами про вселення до спірного будинку не зверталися та будь-якої спеціальної домовленості між сторонами щодо тривалості проживання не було, а також відсутні докази того, що існували будь-які перешкоди у проживанні відповідача разом з дітьми у спірному будинку.

Оскільки в судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_6 з неповнолітніми дітьми ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 не проживають у спірному будинку за власним бажанням, мешкають в Сполучених Штатах Америки, не здійснює оплату за користування жилим приміщенням і комунальні послуги, не несе інших витрат по утриманню будинку та не приймає участь у спільному побуті, не є власником спірного будинку, суд вважає за необхідне визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст.ст. 263-265, 267 ЦПК України, ст.ст. 317, 319, 391, 405 ЦК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 такими, що втратили право користування житловим будинком по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).

Повний текст рішення суду складено 17 грудня 2020 року.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , іпн. НОМЕР_1 , прож. АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , іпн НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Третя особа: Служба у справах дітей Черкаської міської ради, м. Черкаси, вул. Благовісна, 170