Справа № 604/1177/20
Провадження № 2-о/604/56/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 листопада 2020 року сел. Підволочиськ

Підволочиський районний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сташківа Н.Б.

за участю секретаря судового засідання Стадніцької З.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Підволочиськ цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Підволочиський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Підволочиська селищна рада (Підволочиська об`єднана територіальна громада) про встановлення факту смерті,

ВСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_1 , від імені та в інтересах якої дії представник - ОСОБА_2 , звернулася до суду з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с.Лозівка Підволочиського району Тернопільської області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_3 проживала в будинку по АДРЕСА_1 . Її дочка ОСОБА_4 , 1951 р.н., проживала в м. Тернопіль з дочкою, до матері приїжджала рідко. Заявник ОСОБА_1 в червні 1999 року виїхала за межі України і з того часу не поверталася. Коли померла ОСОБА_3 , рідних поруч з нею не було, швидку не викликали, її відсутність виявили не одразу, після встановлення смерті похоронили на кладовищі смт. Підволочиськ. Дочка померлої не зверталась за отриманням лікарського свідоцтва та для реєстрації смерті. Причини таких дій ОСОБА_4 невідомі, оскільки остання померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . На даний час заявник, яка є онукою померлої, звернулася до відділу ДРАЦС за місцем проживання з заявою про видачу свідоцтва про смерть ОСОБА_3 , проте їй відмовлено у зв`язку із відсутністю документа, на підставі якого здійснюється державна реєстрація смерті та рекомендовано звернутися до суду. Враховуючи, що встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, зокрема необхідне для державної реєстрації смерті та оформлення спадкових прав, реєстрація смерті можлива лише на підставі рішення суду, а тому просить заяву задовольнити.

В судове засідання представник заявника не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просить суд справу розглянути у її відсутності та зазначає, що вимоги заяви підтримує в повному обсязі.

Представники заінтересованих осіб - Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Підволочиської селищної ради (Підволочиської об`єднаної територіальної громади) в судове засідання не з`явилися, згідно поданих заяв заперечень щодо заяви не мають, справу просять розглянути у їх відсутності.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що заяву слід задовольнити з наступних підстав.

У відповідності до змісту заяви та матеріалів справи судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є онукою ОСОБА_3 та дочкою ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 . Дані обставини визнаються учасниками справи, суд не має обґрунтованого сумніву щодо їх достовірності або добровільності їх визнання, а отже у відповідності до ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню.

Як убачається з свідоцтва про право на спадщину за законом ННК 817077 від 10 вересня 2018 року ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_4 , 1951 року народження, та спадкоємцем за законом щодо 2/3 часток житлового будинку АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_4 на підставі рішення Підволочиського районного суду Тернопільської області від 15 жовтня 2008 року, договору дарування від 18 квітня 2005 року.

19 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Підволочиського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) із заявою про здійснення державної реєстрації смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , проте у зв`язку із відсутністю у заявника документів, необхідних для здійснення такої реєстрації їй відмовлено у задоволенні заяви та рекомендовано звернутися до суду.

У відповідності до витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про відсутність актового запису № 3 від 15 вересня 2020 року актовий запис про смерть ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - не виявлено.

Разом з тим, як убачається з довідки, виданої парохом о.Михайлом Валіон від 24 листопада 2020 року № 13/2020, 27 вересня 2012 року на Заднішівському цвинтарі в смт. Підволочиськ ним було похоронено ОСОБА_3 (з дому ОСОБА_3 ), дочку ОСОБА_3 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Лозівка, яка проживала в АДРЕСА_1 .

У відповідності з ч.ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті.

Відповідно до п.1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 за № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 02 жовтня 2020 року), підставою для державної реєстрації смерті є, зокрема лікарське свідоцтво про смерть форми № 106/о; фельдшерська довідка про смерть (форма N 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Відповідно до ч.2 ст.319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав.

В статті 55 Конституції України закріплено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

У відповідності до ст.318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту - це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин.

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою

Оцінюючи надані заявником документи про смерть, суд виходить з того, що смерть особи є юридичним фактом, що має наслідком припинення, зміну та виникнення багатьох правовідносин, а тому має безпосереднє значення для реалізації різними особами своїх прав.

Також, вказаний юридичний факт підтверджується письмовими поясненнями свідків.

Так, з письмових показів свідка ОСОБА_8 судом встановлено, що вона є невісткою ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_1 в одному будинку, в якому є два окремі входи. До неї приїжджала дочка ОСОБА_4 , яка була хвора та померла у 2017 році. ОСОБА_3 похоронила дочка ОСОБА_4 , проте факт смерті матері не зафіксувала, на прохання звернутись до відділу ДРАСЦ просила не втручатися. Ствердила, що ОСОБА_3 , 1922 р.н., померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_2 судом встановлено, що вона є онукою померлої ОСОБА_3 , яка проживала в АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_2 приїхала до бабці, де вже була її мати ОСОБА_4 , і побачила, що бабця померла. Попросила маму звернутися для реєстрації смерті ОСОБА_3 , проте вона відмовилась.

Крім того, як встановлено, з письмових показів свідка ОСОБА_11 , ОСОБА_3 була похоронена 27 вересня 2012 року.

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, показання свідків об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам, а відтак дані пояснення суд у відповідності із ст. 77, 78 ЦПК України вважає належними та допустимими, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування та одержані у встановленому законом порядку.

Частинами 1 та 2 ст.76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Таким чином суд дійшов до висновку, що оскільки реєстрація органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті ОСОБА_3 неможлива, встановлення факту смерті ОСОБА_3 необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та подальшої реалізації своїх спадкових прав, а тому вимоги заявника, які є доведеними та обґрунтованими, слід задовольнити.

Керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 76, 89, 263-264, 293-294, ст. 315, ст. 317 ЦПК України, ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану»,

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_2 , заінтересована особа Підволочиський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), юридична адреса: вул. Д.Галицького,35, смт. Підволочиськ Тернопільської області, Підволочиська селищна рада (Підволочиська об`єднана територіальна громада), юридична адреса: вул. Шептицького,4, смт. Підволочиськ Тернопільської області, про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Лозівка Підволочиського району Тернопільської області, що настала ІНФОРМАЦІЯ_2 за місцем проживання по АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області протягом 30 днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя - підпис

згідно з оригіналом:

Суддя Підволочиського районного суду

Тернопільської області Н.Б.Сташків