ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 695/2324/15-ц
номер провадження 6/695/107/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 рокум. Золотоноша

Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого судді Середи Л.В.

за участю секретаря Оніщенко Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа №695/2324/15-ц та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заява мотивована тим, що на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.09.2015 року по справі №695/2324/15-ц, 10.02.2016 року було видано виконавчий лист.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.04.2020 року по даній справі замінено стягувача, а саме публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк» замінено на його правонаступника - товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Заявником було встановлено, що згідно даних АСВП відкритих виконавчих проваджень за вказаним рішенням суду відносно боржника немає. Окрім того після купівлі частини кредитного портфелю, що складається із прав вимоги за кредитними договорами, заявником були отримані кредитні справи клієнтів (боржників), що є довготривалою процедурою та при їх огляді оригінали виконавчих листів чи доказів їх пред`явлення не виявлено.

За таких підстав заявник приходить до висновку, що виконавчий документ втрачено, окрім того у зв`язку із тривалою процедурою передачі кредитних справ ним було пропущено строк на пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Таким чином набувши прав вимоги до боржника, заявник не може виконати належним чином судове рішення, яке набрало законної сили та від добровільного виконання якого боржник ухиляється.

За таких обставин, заявник звернувся до суду із вказаною заявою, в якій просив суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строк для пред`явлення його до виконання.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, однак в заяві просив розглядати справу за його відсутності, інші учасники по справі із невідомих для суду причин не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялися у порядку визначеному чинним законодавством.

За вказаних обставин, суд, на підставі ч. 3 ст. 433 ЦПК України, здійснює розгляд справи за відсутності сторін.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 25.09.2015 року Золотоніський міськрайонний суд Черкаської області ухвалив рішення по справі №695/2324/15-ц про стягнення з боржника ОСОБА_1 , на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 500958032.

З матеріалів справи вбачається, що 09.11.2015 року представник банку ПАТ «Альфа-Банк» звертався до суду з письмовою заявою про видачу копії рішення суду та виконавчого листа, який було отримано представником банку 23.11.2015 року, що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення.

Окрім того, у матеріалах справи міститься заява представника банку про виправлення описки у виконавчому листі по справі №695/2324/15-ц, яка була судом задоволена та 10.02.2016 року на адресу ПАТ «Альфа-Банк» був направлений виправлений виконавчий лист, який був останнім отриманий 23.02.2016 року, що стверджується відповідним повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи.

Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 13.04.2020 року було замінено стягувача по даній справі з ПАТ «Альфа-Банк» на ТОВ «Вердикт капітал».

Судом встановлено, що заявник звернувся до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа, виданого за наслідками розгляду справи посилаючись на те, що в матеріалах кредитної справи переданої йому в наслідок купівлі-продажу права вимоги відсутні вказані виконавчі листи.

Крім того, ним пропущено строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання з поважних причин, які просив визнати поважними та поновити строки для пред`явлення виконавчих документів до виконання.

Щодо вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено. Така правова позиція викладена в постанові ВС від 13.01.2020 р. по справі №2-12454 провадження №61-14491св19.

Отже, виходячи із вказаних вище правових позицій вбачається, що суд має право видати дублікат виконавчого листа тільки у разі доведеності втрати його оригіналу.

Відповідно до вимог ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно положень частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обгрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

При цьому, за правилами ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до норм ст.ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Посилання заявника в своїй заяві на те, що згідно Автоматизованої системи виконавчих проваджень відкритих виконавчих проваджень на ім`я боржника не знайдено, що підтверджує факт відсутності на виконанні виконавчого листа, є безпідставними, оскільки зазначений документ не є належним доказом втрати оригіналу виконавчого листа. Більше того із змісту доданого заявником витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень вбачається, що на виконанні Золотоніського МР ВДВС ГТУЮ у Черкаській області перебувало виконавче провадження № 51248490 де стягувачем був ПАТ «Альфа-Банк» а боржником є ОСОБА_1 , яке завершено.

Однак заявник не звертався до органів ДВС із питанням про заміну сторони виконавчого провадження, отримання виконавчого листа, отримання інформації про виконавче провадження, зокрема причини його завершення, тощо.

В Акті про втрату виконавчих документів в результаті перевірки матеріалів кредитної справи №500958032 щодо ОСОБА_1 від 28.09.2020 року зазначено, що перевіркою проведеної переписки з ПАТ «Альфа-Банк» та органами виконавчої служби, перевіркою вхідної кореспонденції з розтином конвертів стосовно позичальника, встановлено факт втрати/відсутності оригіналів виконавчих листів №695/2324/15-ц, виданих на підставі рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 25.09.2015 року.

Заявником на доказ втрати виконавчого документу не надано більше жодного доказу, крім вищевказаного акту.

Однак вказаний доказ не є належним, оскільки його виготовлення повністю залежить від волі заявника.

Таким чином заявник не надав суду належних доказів того, що виконавчий лист було саме втрачено, тому в задоволенні вимоги про видачу дубліката виконавчого листа необхідно відмовити.

Окрім того законодавець чітко визначився з умовою надання стягувачеві дубліката виконавчого листа, а саме стягувач чи виконавець повинні звернутися до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Що стосується вимог заявника про поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчих листів до виконання, слід зазначити наступне.

Станом на дату видачі виконавчого листа діяв Закон України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 № 606-Х1У, стаття 22 якого передбачала, що виконавчий документ по рішенню суду міг бути пред`явлений до виконання протягом року з наступного дня після набрання таким рішенням законної сили.

Окрім цього, згідно ст. 23 Закону України «Про виконавче провадження» у редакції станом на час видачі виконавчого листа, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред`явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється* Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується. У разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, - з моменту закінчення дії відповідної заборони.

Заявником до суду не надано доказів, що зазначене вище виконавче провадження здійснювалося саме на виконання вказаного виконавчого листа, не надано доказів про звернення вказаного виконавчого листа до виконання взагалі, не надано доказів і часу завершення вказаного виконавчого провадження, а тому суд враховуючи зазначені вище норми закону та виходячи із доказів, які надані самим заявником приходить до переконання, що строк його пред`явлення завершився.

Відповідно до ч. 1 ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Перелік причин, які слід вважати поважними, законодавцем не зазначено, тому суд відповідно до ст. 433 ЦПК дає оцінку поважності причин за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у заяві доказів.

Доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заявником суду надано не було.

На думку суду, поважними причинами визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звертається до суду, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій і підтверджені належними доказами.

При цьому заявник не навів суду безумовних ґрунтованих доводів для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, які б свідчили про об`єктивні складнощі заявника для вчасного вчинення вказаної процесуальної дії.

Суд не може визнати пропущений строк пред`явлення виконавчого документа до виконання поважним лише із підстав того, що заявник мав довготривалу процедуру з передачі оригіналів кредитних справ.

Відповідно до ч. 2 ст. 13 ЦПК України збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до норм ст., ст. 77-81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Жодних доказів поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчого документу до виконання, заявником суду надано не було.

Крім того сам заявник в момент укладення договору про відступлення права вимоги не був позбавлений можливості перевірити факт належності виконання судового рішення, строків пред`явлення виконавчого документа до виконання, їх наявність, наявність чи відсутність дій попереднього стягувача спрямованих на виконання рішення суду, тощо.

Частиною 1 ст. 627 ЦК України визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Надаючи правову оцінку аргументам і доводам заявника, суд враховує правові позиції Європейського Суду з прав людини, що викладені ним у пункті 570 рішення від 20.09.2011 року у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» (заява № 14902/04) та у пункті 51 рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» (заяви № 22083/93, 22095/93), котрі дають підстави зробити висновки, що сплив строків пред`явлення виконавчого листа до виконання є законним правом боржника уникнути притягнення до цивільно-правової відповідальності після закінчення певного періоду після видачі судом виконавчого документа.

Також ці строки забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав боржників. Тому вирішуючи питання поважності причин пропуску стягувачем строку пред`явлення виконавчого листа до виконання суд фактично вирішує питання не тільки про право стягувана, а й про права боржника, у підсумку обом гарантуючи право на справедливий суд.

У зв`язку з цим, оцінюючи наявність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого документу до виконання та видачу його дублікату, суд має враховувати не лише майнові інтереси стягувана, а й захищати права та інтереси боржника, який у даному випадку правомірно протягом кількох років може розраховувати на відсутність загрози примусового виконання рішення суду.

При цьому, згідно з нормами ч. 7 ст. 12 Закон України «Про виконавче провадження» від 21квітня 1999 № 606-Х1У, ч. 8 ст. 19 Закон України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 р.№ 1404-УІ1І, стягувач був зобов`язаний сумлінно користуватися усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

З аналізу зазначених вище норм права вбачається, що законодавець обмежив строки пред`явлення виконавчого документу до виконання з метою захисту прав та інтересів боржників у виконавчому провадженні та недопущення зловживання своїми правами стягувачам, у зв`язку з чим для поновлення пропущеного строку пред`явлення виконавчого документу до виконання необхідна наявність причини, яка судом буде визнана поважною.

У пунктах 44-47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що «стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-УІІІ). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХШ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу «Перехідні положення» ГПК України). Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку. Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви».

У свою чергу, оскільки підстави для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні, то й не підлягає задоволенню заява про видачу дублікату виконавчого листа.

Аналогічні висновки викладені і в ухвалі Верховного Суду від 02.11.2020 року по справі №495/3407/19.

Таким чином, здійснивши системний аналіз наявних у матеріалах справи доказів, суд дійшов висновку, що докази, надані заявником до заяви на підтвердження викладених у ній обставин, є недостатніми для підтвердження факту втрати виконавчого листа.

Крім того, враховуючи, що заявником належним чином не підтверджено факту втрати оригіналу виконавчого листа, а також не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх причин на підтвердження поважності причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов висновку про відсутність підстав для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому у задоволенні вказаної заяви слід відмовити.

Крім того, суд не може залишити поза увагою і ту обставину, що видача дубліката виконавчого листа та поновлення строку на його виконання може призвести до подвійного стягнення чи поновлення пропущеного без законних на те підстав строку пред`явлення виконавчого листа до виконання, а тому суд не вбачає законних підстав для задоволення вимог заявника.

На підставі викладеного та керуючись ст. 433 та п. 17.4 Розділу ХІІІ ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про видачу дубліката виконавчого листа №695/2324/15-ц та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання по справі за позовом ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Середа Л.В.