УХВАЛА

27 січня 2020 року

м. Київ

справа №368/180/19

провадження № 61-979ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року в цивільній справі за скаргою ОСОБА_2 на дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Київській області Дубік Вероніки Самвелівни, заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Кагарлицького районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року у задоволенні скарги відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року ухвалу Кагарлицького районного суду Київської області від 26 вересня 2019 року скасовано в частині відмови у задоволенні скарги щодо визнання протиправними дій щодо визначення заборгованості за аліментами за період з січня 2016 року до грудня 2017 року, та в цій частині ухвалено нове судове рішення, яким визнано дії державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дубік Вероніки Самвелівни щодо визначення заборгованості ОСОБА_2 за аліментами на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно виконавчого листа (дублікат) Кагарлицького районного суду Київської області № 2-497/04 від 14 лютого 2018 року, за період з січня 2016 року до грудня 2017 року неправомірними та зобов`язано державного виконавця Обухівського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Дубік В.С. провести перерахунок заборгованості за період з січня 2016 року до грудня 2017 року.

У січні 2020 року ОСОБА_1 направила засобами поштового зв`язку касаційну скаргу до Верховного Суду на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року, в якій, посилаючись на порушення судами норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову та залишити в силі ухвалу суду першої інстанції.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

В касаційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що статтями третьою та п`ятою Закону України «Про судовий збір» не передбачено сплату судового збору у разі подання скарги на дії державного виконавця.

Пленум ВССУ роз`яснив у пункті 14 Постанови «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07 лютого 2014 №6: Враховуючи, що виконання судових рішень є завершальною і невід`ємною частиною (стадією) судового провадження у конкретній справі, в якій провадження за скаргою не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, ні розділ VII ЦПК, ні законом «Про судовий збір» (ч.1 ст.3) не передбачено необхідності сплати судового збору за подання скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, за подання скарги судовий збір не сплачується».

Перелік заяв і скарг, за подання яких не справляється судовий збір, наведений у частині другій статті 3 Закону України «Про судовий збір», і в цьому переліку відсутні скарги щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державної виконавчої служби. Водночас у частині другій статті 4 вказаного Закону не встановлено ставки судового збору за подання скарг на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби.

Проте підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», встановлено ставку судового збору за подання фізичною особою до цивільного суду касаційної скарги на всі ухвали суду без винятку - 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Таким чином, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір на загальних підставах.

До аналогічного висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду у справі №915/955/15, який висловила в постанові від 29 травня 2018 року.

Законом України «Про державний бюджет на 2020 рік» станом на 01 січня 2020 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 2027 грн.

Таким чином, за подання касаційної скарги на ухвалу суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 405,40 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником не сплачено судовий збір у розмірі, встановленому законом.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського апеляційного суду від 10 грудня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш