Справа № 2-н-109/11
Провадження № 2-во/710/2/20
УХВАЛА

27.01.2020 м. Шпола

Шполянський районний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Побережної Н.П.,

за участі секретаря судового засідання - Харченко Л.М.,

стягувача ОСОБА_1 ,

розглянувши заяву ОСОБА_2 про виправлення помилки в судовому наказі №2-н-109/11,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина.

Короткий зміст вимог. Стислий виклад позиції заявника.

15.01.2020 на адресу Шполянського районного суду Черкаської області надійшла заява ОСОБА_2 про виправлення помилки в судовому наказі №2-н-109/11, в якій він просив внести виправлення до судового наказу Шполянського районного суду Черкаської області від 15.09.2011 у справі №2-н-109/11 за заявою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , виключивши з резолютивної частини таку фразу: «…1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше…».

Заява мотивована тим, що судовим наказом Шполянського районного суду Черкаської області від 15.09.2011 у справі № 2-н-109/11 було стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 13.09.2011 року і до повноліття дитини. Станом на 15.09.2011 була чинна редакція Цивільного процесуального кодексу України зі змінами та доповненнями від 17.02.2011. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 96 Цивільного процесуального кодексу України (в редакції чинній на дату видачі судового наказу) судовий наказ може бути видано, у разі якщо: 4) заявлено вимогу про присудження аліментів на дитину в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку якщо ця вимога не пов`язана із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства) та необхідністю залучення інших зацікавлених осіб. Тобто стягнення аліментів в наказному провадженні допускалося лише в розмірі тридцяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а не в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку платника аліментів. На той час, вимога про стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку платника аліментів могла бути розглянута виключно в порядку позовного провадження. Лише з 08.06.2017 судам в наказному провадженні було дозволено розгляд вимог про стягнення аліментів на одну дитину у розмірі чверті заробітку (доходу) платника аліментів. В період же до 08.06.2017 Шполянський районний суд Черкаської області не мав процесуального права розглядати дану вимогу в порядку наказного провадження, а лише вимогу про стягнення аліментів в розмірі 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Зважаючи на наведене позивач звернувся з заявою про виправлення помилки в судовому наказі до суду.

Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 16.01.2020 заяву було прийнято до розгляду.

В судове засідання заявник не з`явився, про час, дату та місце розгляду був належним чином повідомлений, причини неявки не повідомив.

Стягувач в судове засідання з`явився, проти задоволення заяви заперечував, вказуючи що боржник не сплачує аліментів.

2. Мотивувальна частина:

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

Відповідно до наказу судді Шполянського районного суду Черкаської області Кравчука В.М. від 15.09.2011, справа №2-н-109/11, було стягнено з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви, тобто з 13.09.2011 і до повноліття дитини (а.с. 4).

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Згідно частини першої статті 269 ЦПК України суд може з власної ініціативи або за заявою учасників справи виправити допущені в рішенні чи ухвалі описки чи арифметичні помилки.

Відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Суд розглядає заяву в десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу. Неявка стягувача і боржника не є перешкодою для розгляду заяви. До розгляду заяви суд має право своєю ухвалою зупинити виконання за виконавчим документом або заборонити приймати виконавчий документ до виконання. Про виправлення помилки в виконавчому документі та визнання його таким, що не підлягає виконанню, суд постановляє ухвалу. Якщо стягнення за таким виконавчим документом уже відбулося повністю або частково, суд одночасно з вирішенням вказаних питань на вимогу боржника стягує на його користь безпідставно одержане стягувачем за виконавчим документом. Ухвала суду за результатами розгляду заяви може бути оскаржена у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВС України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі» при вирішенні питання про виправлення описок чи арифметичних помилок, допущених у судовому рішенні, суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудності.

Верховний Суд, в рамках справи № 369/8367/16-ц, провадження № 61-10808св18 від 14.01.2019 вказав, що описки - це помилки, зумовлені неправильним написанням слів. Виправленню підлягають лише ті описки, які мають істотний характер. До таких належить написання прізвищ та імен, адрес, найменувань спірного майна, зазначення дат та строків. Не є опискою граматичні помилки, які не спотворюють текст судового рішення та не призводять до його неправильного сприйняття. В свою чергу, арифметичною вважається помилка у визначенні результату підрахунку: пропуск цифри, випадкова перестановка цифр, спотворення результату обчислення у зв`язку з використанням несправної техніки. Не є арифметичною помилкою, а отже і не може бути виправлене в порядку, передбаченому процесуальним законодавством, застосування неправильних методик підрахунку, помилкових вихідних даних для проведення арифметичних обчислень.

Верховний Суд зауважує, що суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Відповідно до ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Отже, як уже зазначалося судом, відповідно до ст. 173 ЦПК України суд може внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, або відстрочити або розстрочити виконання судового наказу в порядку, встановленому статтями 432, 435 цього Кодексу.

Тобто суду надано право здійснити одну з 4 вищеперелічених дій: внести виправлення до судового наказу, визнати його таким, що не підлягає виконанню, відстрочити або розстрочити виконання судового наказу.

Диспозиція вищевказаної правової норми не дозволяє під виглядом виправлення недоліків судового рішення вносити будь-які зміни до його змісту, зокрема змінювати висновки та мотиви судового рішення.

Згідно зі ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню. Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Заявник просить внести виправлення до судового наказу Шполянського районного суду Черкаської області від 15.09.2011 у справі №2-н-109/11 за заявою ОСОБА_1 , боржник ОСОБА_2 , виключивши з резолютивної частини таку фразу: «…1/4 частини всіх видів його заробітку, але не менше…», що за своєю суттю є зміною судового рішення та суперечить висновкам Верховного Суду, відповідно до яких суд не має права змінювати зміст судового рішення, він лише усуває такі неточності, які впливають на можливість реалізації судового рішення чи його правосудність.

Водночас заявник вказує, що наказ винесений з порушенням норм матеріального та процесуального права, тобто наказ видано помилково. Однак, разом з тим, заявник не просить суд застосувати наслідки, передбачені ст. 432 ЦПК України, тобто визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

За таких обставин, враховуючи, що в цивільному процесуальному законодавстві відсутнє право суду вносити будь-які зміни до змісту рішення суду, що змінювали б його висновки та мотиви судового рішення, суд відмовляє в задоволенні про виправлення помилки в судовому наказі №2-н-109/11.

Керуючись ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ст.ст. 173, 269, п. 19 ч.1 ст. 353, ст. 354, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про виправлення помилки в судовому наказі №2-н-109/11 від 15.09.2011 відмовити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана Черкаському апеляційному суду через Шполянський районний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала в повному обсязі складена 30.01.2020.

Суддя Н.П. Побережна