Справа № 644/ 8634 /19
21 січня 2020 року м. Харків
Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого - судді Сітало А.К.,
за участю секретаря Трач М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м. Харкова, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, цивільну справу за позовом Кредитної спілки «Скарбниця нації» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-
Представник позивача Кредитної спілки «Скарбниця нації», звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому зазначає, що 24.03.2017 року між Кредитною спілкою «Скарбниця нації» та відповідачем було укладено кредитний договір № ГТС/12-17. Відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого перед кредитною спілкою утворилась заборгованість.
24.03.2017 року між Кредитною спілкою «Скарбниця нації» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 про внесення доповнень до кредитного договору № ГТС/12-17, відповідно до умов якого у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань, встановлених п. 3.7 кредитного договору процентна ставка підвищується до 116,00 % річних.
Згідно п. 3.7 Кредитного договору, відповідач зобов`язаний не пізніше 24 числа (включно) кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту, здійснювати щомісячне погашення суми кредитного зобов`язання, яке складається з повернення суми тіла кредиту, повернення нарахованих процентів в розмірі 58,00 % річних за користування кредитними коштами згідно графіка.
Однак, відповідач свої зобов`язання не виконав, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість.
Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 року по справі № 644/4431/17 позовну заяву КС «Скарбниця нації» задоволено повністю. Рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто на користь Кредитної спілки «Скарбниця нації» заборгованість за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року в загальному розмірі 33488,41 грн., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 року стягувачу КС «Скарбниця нації» 18.06.2018 року видано виконавчі листи про стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат по сплаті судового збору.

Виконавчі листи направлені до Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, де відкриті виконавчі провадження по примусовому виконанню.

Таким чином, представник позивача зазначає, що станом на 22.10.2019 року за виконавчим провадженням сума заборгованості за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року складає 5602,33 грн.

В обґрунтування заявлених вимог, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за нарахованими процентами за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року в сумі 27824,80 грн., яка утворилась станом на 22.10.2019 року, представник позивача зазначає наступне.

Згідно п. п. 3.2 Договору, обчислення строку користування кредитом та нарахування процентів за Договором здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом. При цьому проценти за користування кредитом нараховуються з наступного дня після надання кредиту позичальнику (зарахування на рахунок позичальника або видача готівкою) до дня повного погашення заборгованості за кредитом (зарахування на рахунок кредитора або внесення в касу кредитора готівкою) включно, виходячи із розрахунку кількості календарних днів у році, згідно річної процентної ставки.

Згідно п. п. 8.5 Договору, до правовідносин, пов`язаних з укладанням та виконанням Договору застосовується строк позовної давності тривалістю в десять років.

Після подачі позовної заяви до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова та до повного виконання рішення суду від 12.04.2018 року, на залишок тіла кредиту нараховувались та продовжують нараховуватися проценти за процентною ставкою 116% річних, які відповідачем не погашались.

Таким чином, представник позивача зазначає, що проценти за користування кредитом нараховувались та продовжують нараховуватися на залишок тіла кредиту, до повного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором.

З метою досудового врегулювання спору та врегулювання питання щодо сплати заборгованості, позивачем 16.08.2019 року за вих. № 01-04/49 відповідачу рекомендованим листом, на адресу зазначену в кредитному договорі, було направлено вимогу щодо сплати боргу за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року про наявність порушень умов договору кредиту та наявності заборгованості за процентами.

Однак, станом на день подання позовної заяви, відповідачем заборгованість перед позивачем за простроченими процентами у добровільному порядку не погашена.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань перед позивачем, у відповідача виникла заборгованість за нарахованими процентами в сумі 27824,80 грн., яка утворилась станом на 22.10.2019 року, що підтверджується розрахунком заборгованості, який додано до позовної заяви.

Ухвалою суду від 30.10.2019 року відкрито провадження та призначено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до отриманої інформації з Реєстру територіальної громади м. Харкова та Довідки про реєстрацію місця проживання особи, місце проживання відповідача ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 , яка відноситься до територіальної юрисдикції Орджонікідзевського районного суду м. Харкова.

Копія даної ухвали разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами направлена відповідачу на адресу місця проживання, яка вказана в позовній заяві, однак повернулась на адресу суду неврученою, що підтверджується поштовими повідомленнями, які знаходяться в матеріалах справи.

Відповідно до п. 5 ч. 6 ст. 272 ЦПК України днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Оскільки ухвала суду від 30.10.2019 року направлялась відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві, і повернулась на адресу суду неврученою, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі та встановлення строку для подання відзиву.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися своєчасно та належним чином, в установленому законом порядку, що підтверджується матеріалами справи, про причини неявки суду не повідомили. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідачем у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подавався.

Представник позивача КС «Скарбниця нації» - в особі голови правління Корецького П.А. в своїй заяві просить справу слухати за його відсутності та задовольнити позовні вимоги повністю. Проти розгляду справи в заочному порядку не заперечує.

Таким чином, суд приходить до висновку про наявність підстав для ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що 24.03.2017 року між Кредитною спілкою «Скарбниця нації» та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір № ГТС/12-17. Відповідно до умов кредитного договору, позивачем було надано відповідачу кредитні кошти на споживчі потреби в сумі 12700,00 грн. строком на 12 (дванадцять) місяців з датою повернення до 24.03.2018 року, із встановленням процентної ставки за користування кредитом 58,00 % річних.

24.03.2017 року між Кредитною спілкою «Скарбниця нації» та відповідачем ОСОБА_1 було укладено додатковий договір № 1 про внесення доповнень до кредитного договору № ГТС/12-17, відповідно до умов якого у випадку порушення позичальником своїх зобов`язань, встановлених п. 3.7 кредитного договору процентна ставка підвищується до 116,00 % річних.

Кредитною спілкою «Скарбниця нації» прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором виконані, суму кредиту в розмірі 12700,00 грн. надано позичальнику, що підтверджується видатковим касовим ордером від 24.03.2017 року, в якому стоїть підпис відповідача про одержання зазначеної в ордері суми.

Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, внаслідок чого перед позивачем утворилась заборгованість.

У зв`язку з невиконанням позичальником своїх зобов`язань, Кредитна спілка «Скарбниця нації» 26.07.2017 року зверталась до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова з позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором. В позовній заяві КС «Скарбниця нації» просила стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року в сумі 22399,47 грн., яка станом на 20.07.2017 року складалася з залишку заборгованості за кредитом в сумі 11905,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами в сумі 2667,51 грн., комісії по обслуговуванню простроченої заборгованості в сумі 7826,96 грн.

15.09.2017 року КС «Скарбниця нації» звернулася до Орджонікідзевського районного суду м. Харкова із заявою про збільшення розміру позовних вимог, а саме стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року в розмірі 33488,41 грн., яка станом на 15.09.2017 року складалася із залишку заборгованості за кредитом в сумі 11905,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами в сумі 4824,21 грн., комісії по обслуговуванню простроченої заборгованості в сумі 16759,20 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 року по справі № 644/4431/17 позовну заяву КС «Скарбниця нації» задоволено повністю. Рішенням суду з ОСОБА_1 стягнуто на користь Кредитної спілки «Скарбниця нації» заборгованість за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року в загальному розмірі 33488,41 грн., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

На виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 року стягувачу КС «Скарбниця нації» 18.06.2018 року видано виконавчі листи про стягнення заборгованості за кредитним договором та витрат по сплаті судового збору

Таким чином, представник позивача зазначає, що станом на 22.10.2019 року за виконавчим провадженням сума заборгованості за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року складає 5602,33 грн.

З даної позовної заяви вбачається, що представник позивача просить стягнути з відповідача заборгованість за нарахованими процентами за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року в сумі 27824,80 грн., яка утворилась починаючи з 16.09.2017 року, станом на 22.10.2019 року.

З розрахунку заборгованості по кредитному договору № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року, зробленого станом на 22.10.2019 року, який долучено до позовної заяви, вбачається, що відповідач має заборгованість перед позивачем за нарахованими процентами в сумі 27824,80 грн. Вказана заборгованість за процентами нарахована на залишок заборгованості за тілом кредиту в сумі 11905,00 грн.

Разом з тим, в позовній заяві відсутнє обґрунтування та не надано належних та допустимих доказів того, яким чином заборгованість за процентами нараховувалась саме на суму 11905,00 грн., враховуючи, що станом на 22.10.2019 року за виконавчим провадженням відкритим на виконання рішення Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 року, сума заборгованості за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року складає 5602,33 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1054 ЦК України).

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

З позовної заяви та доданих до неї матеріалів вбачається, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Харкова від 12.04.2018 року по справі № 644/4431/17 з відповідача ОСОБА_1 стягнуто на користь Кредитної спілки «Скарбниця нації» заборгованість за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року в загальному розмірі 33488,41 грн., з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, яка станом на 15.09.2017 року складалася із залишку заборгованості за кредитом в сумі 11905,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками за користування кредитними коштами в сумі 4824,21 грн., комісії по обслуговуванню простроченої заборгованості в сумі 16759,20 грн. Рішенням суду з відповідача також стягнуто витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600,00 грн.

Таким чином, заборгованість у повному обсязі за тим самим кредитним договором вже стягнута, а тому повторне стягнення кредиту всупереч положень статті 61 Конституції України призведе до подвійного стягнення заборгованості за одне й те ж саме зобов`язання

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до укладеного 24.03.2017 року між позивачем Кредитною спілкою «Скарбниця нації» та відповідачем ОСОБА_1 кредитного договору № ГТС/12-17, вбачається, що за його умовами позивачем було надано відповідачу кредитні кошти на споживчі потреби в сумі 12700,00 грн. строком на 12 (дванадцять) місяців з датою повернення до 24.03.2018 року, із встановленням процентної ставки за користування кредитом 58,00 % річних, яка в разі порушення позичальником своїх зобов`язань, встановлених п. 3.7 кредитного договору підвищується до 116,00 % річних.

Згідно позовної заяви, спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за нарахованими процентами за кредитним договором після спливу передбаченого договором строку кредитування.

Таким чином, в даній позовній заяві вимоги позивача про стягнення процентів за користування кредитними коштами після закінчення строку кредитування, тобто після 24.03.2018 року не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства.

Вказані правові висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленій у постанові у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18.

З правового висновку, викладеного в Постанові Великої палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 14-10цс18, вбачається, що згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика») глави 71 («Позика. Кредит. Банківський вклад»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.

Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 12 місяців - до 24.03.2018 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 24.03.2018 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти до 24 числа кожного місяця. Починаючи з 25.03.2018 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, Велика Палата Верховного Суду вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, у даній позовній заяві кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів, у зв`язку із чим позовні вимоги про стягнення процентів, нарахованих після закінчення строку дії кредитного договору, є необґрунтованими.

На підставі вище викладеного, суд приходить до висновку, що у позивача відсутнє право на стягнення заборгованості за нарахованими процентами за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року в сумі 27824,80 грн., яка утворилась станом на 22.10.2019 року, після закінчення строку дії кредитного договору, який закінчився 24.03.2018 року, а вимоги про застосування наслідків, передбачених статтею 625 ЦК України, позивачем не заявлялись.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог, щодо наявності заборгованості за нарахованими процентами за кредитним договором № ГТС/12-17 від 24.03.2017 року в сумі 27824,80 грн., яка утворилась починаючи з 16.09.2017 року, станом на 22.10.2019 року, відповідача перед позивачем.

Розподіл судових витрат, суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі відмови в позові - на позивача.

Керуючись ст. ст. 526, 534, 549, 599, 610, 612, 625, 1048 1050, 1054 ЦК України, п. 9 ч. 1, п. п. 15.5 п. 15 ст. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст. ст. 10, 12, 76, 81, 89, 95, 141, 247, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову Кредитної спілки «Скарбниця нації» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити, у зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ст.354 ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на заочне рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного рішення до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Харкова.

Повне судове рішення складено 27.01.2020 року.

Суддя: А. К. Сітало