Справа № 212/4555/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Кривий Ріг

Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Ваврушак Н.М., за участі секретаря судового засідання Нестеренко В.В., за участі представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача Мордвінкіна С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Кривого Рогу цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» (далі Відповідач) про стягнення моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я при виконанні трудових обов`язків в розмірі 160000,00 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог вказав, що працював на підприємстві відповідача у період з 1987 року по 2012 рік на шахті «Гвардійська» ВО «Кривбасруда» (ПАТ «Кривбасзалізрудком») гірничим робочим, електрослюсарем. Внаслідок шкідливих факторів виробництва виникли хронічні захворювання, і за висновком МСЕК від 10.10.2007 року позивачу первинно було встановлено 20% втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями та третя група інвалідності, при переогляді, висновком МСЕК від 24.09.2012 року йому встановлено 25% втрати працездатності за професійним захворюванням, безстроково та визначено потребу в додаткових видах допомоги медикаментозне лікування. Вважає, що з вини підприємства, яке не створило безпечних умов праці, втратив своє здоров`я, завдана моральна шкода, яка полягає в тому, що протягом тривалого часу відчуває біль, загальну слабкість, втому, що його досить сильно морально пригнічує та змушує постійно лікуватися, але хронічний характер захворювань не дає надії на видужання у майбутньому.

15 серпня 2019 року відповідач надав суду відзив на позовну заяву, у якому просив суд ухвалити рішення про відмову позивачу в задоволенні позову. В обґрунтування зазначив, що позивачем не доведено факту саме завдання йому моральної шкоди та її розмір. Також зазначив, що відповідач не приховував від позивача важкість та небезпечність технологічного процесу, не порушував технологію виробництва, а тому протиправних дій відносно позивача, які б знаходились в причинному зв`язку настанням шкоди не вчиняв, а тому не може нести відповідальність за ушкодження здоров`я позивача.

Ухвалою суду від 03 червня 2019 року прийнято позову заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав, просив задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву.

Суд, вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач ОСОБА_2 у період з 24.06.1985 року по 23.02.2012 року, часу звільнення за власним бажанням у зв`язку з виходом на пенсію, перебував у трудових відносинах з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» та працював на шахті «Гвардійська» гірничим робочим, електрослюсарем, що підтверджується трудовою книжкою позивача. (а.с. 9-11)

Медичним висновком ДУ «Український науково-дослідний інститут промислової медицини» від 10.07.2012, протокол №1294 встановлений професійний характер захворювань ОСОБА_2 - хронічне обструктивне захворювання легень другої стадії. (а.с.18)

14 вересня 2007 року на підприємстві ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат», проведено розслідування причин виникнення хронічних професійних захворювань позивача, про що складено Акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4. Вказано, що причиною професійних захворювань позивача є: тривалий на протязі 22 років 2 місяців стаж роботи в умовах запиленості повітря робочої зони, час перебування в умовах шкідливих факторів більше 80% від загального продовження зміни. Особами, які порушили законодавство про охорону праці, гігієнічні регламенти і нормативи враховуючи роботу ОСОБА_2 в умовах впливу шкідливих виробничих факторів встановлені адміністрація шахти «Гвардійська» ВАТ «Кривбасзалізрудком». (а.с.10-13)

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії ДНА-02 № 020365 від 10.10.2007 року позивачу ОСОБА_2 при первинному огляді встановлено 20% втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями, визначено потреби у медичній та соціальній допомозі. ( а.с.14)

ОСОБА_2 неодноразово проходив повторні огляди МСЕК, так при переогляді 24.09.2012 року висновком МСЕК позивачу ОСОБА_2 встановлено 25% втрати професійної працездатності за професійними захворюваннями, безстроково, визначено потреби у медичній та соціальній допомозі. (а. с. 15).

У зв`язку із професійними захворюваннями позивач неодноразово перебував на стаціонарному лікуванні, що підтверджується виписками -епікризами. (а.с.16-23)

Згідно статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

У відповідності зі ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 також роз`яснив про право застрахованих громадян, що потерпіли на виробництві від нещасного випадку або професійного захворювання, на відшкодування моральної шкоди за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).

У відповідності зі ст.ст. 23, 1167 ЦК України моральних шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві або внаслідок профзахворювання складається, зокрема, у фізичному болі, душевних стражданнях, які він поніс у зв`язку з ушкодженням здоров`я внаслідок нещасного випадку.

Наведені вище докази свідчать про те, що ушкодження здоров`я, заподіяне позивачеві під час виконання ним трудових обов`язків, заподіює йому моральні й фізичні страждання, які обмежують його можливість вести звичний спосіб життя, тягнуть за собою не відновлення здоров`я, відчуття болю.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотних вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

Зазначені обставини наступили у ОСОБА_2 у зв`язку із отриманням професійних захворювань, що призвело до встановлення 25% втрати професійної працездатності, що було встановлено судом, тому суд приходить до висновку про те, що позивачеві заподіяна моральна шкода.

Вирішуючи питання про розмір відшкодування позивачеві моральної шкоди, суд враховує глибину фізичних та моральних страждань позивача, ступінь втрати ним професійної працездатності з визначенням групи інвалідності, потребу в забезпеченні лікарськими засобами, виробами медичного призначення, часу роботи позивача на підприємстві відповідача, тому виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача, у вигляді одноразового відшкодування в сумі 40000,00 грн.

Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі 768,40 гривень.

На підставі ст. ст. 23, 1167 ЦК України, ст. 237-1 КЗпП України, керуючись ст. 3, 12, 81, 141, 263, 265 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» про стягнення моральної шкоди, - задовольнити частково.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_2 в рахунок відшкодування моральної шкоди, без утримання податку з доходів фізичних осіб у розмірі 40000,00 гривень.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Криворізький залізорудний комбінат» на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований та мешкає за адресою АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство «Криворізький залізорудний комбінат» (50029 Дніпропетровська область м. Кривий Ріг вул. Симбірцева,1а 9).

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне рішення складено та підписано 28 січня 2020 року.

Суддя: Н. М. Ваврушак