Справа № 301/1929/18
Номер рядка статистичного звіту 83
29 січня 2020 року м.Мукачево
Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:
головуючої судді Гутій О.В
за участю секретаря судових засідань Сайлер Х.С.
позивача ОСОБА_1
представника позивача ОСОБА_2
відповідача ОСОБА_3
представника відповідачів ОСОБА_4 ,
розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Білківського споживчого товариства, ТзОВ «Вікторія-ІК», ТзОВ «Господар-ІК, ТзОВ «Зірка-ІК», ТзОВ «Марина ІК», ТзОВ «Віка-ІК», ТзОВ «Делюкс», ОСОБА_3 , третя особа ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування протоколу № 2/1 від 29.09.2014 року Білківського споживчого товариства зборів уповноважених, визнання незаконним та скасування реєстрації шести товариств та скасування договорів застави,-
В провадженні Мукачівського міськрайонного суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Білківського споживчого товариства, ТзОВ «Вікторія-ІК», ТзОВ «Господар-ІК, ТзОВ «Зірка-ІК», ТзОВ «Марина ІК», ТзОВ «Віка-ІК», ТзОВ «Делюкс», ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 про визнання незаконним та скасування протоколу № 2/1 від 29.09.2014 року Білківського споживчого товариства зборів уповноважених, визнання незаконним та скасування реєстрації шести товариств та скасування договорів застави.
28.12.2019 ухвалою суду прийнято справу до провадження та призначено справу до підготовчого засідання.
Представник відповідачів ТзОВ «Марина ІК», ТзОВ «Віка-ІК» Дубровська І.М. в підготовчому судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування протоколу № 2/1 від 29.09.2014 року Білківського СТ зборів уповноважених та визнання незаконним, скасування державної реєстрації шести товариств, оскільки спір в цій частині не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства
Позивач, її представник та відповідач ОСОБА_3 у підготовчому судовому засіданні заперечили щодо задоволення клопотання про закриття провадження у справі.
Заслухавши думку учасників підготовчого судового засідання, суд приходить до наступного висновку.
Згідно з положеннями ч.3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, можуть бути суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.
Відповідно до частини першої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів, визначено статтею 20 ГПК України.
Разом з тим стаття 12 Господарського процесуального кодексу України і стаття 20 цього Кодексу у редакції, чинній на час розгляду справи, визначають коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.
За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України) корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
Господарською діяльністю у ГП України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).
Особливості ведення господарської діяльності споживчими кооперативами визначаються законами України «Про кооперацію» (зокрема, статтями 2, 6, 11, 12, 23, 27), «Про споживчу кооперацію» (зокрема, статтями 1, 2, 5-7, 9, 12) та ГК України (зокрема, статтями 94, 111).
За змістом зазначених норм споживча кооперація в Україні - це добровільне об`єднання громадян для спільного ведення господарської діяльності з метою поліпшення свого економічного та соціального стану. Вона здійснює торговельну, заготівельну, виробничу та іншу діяльність, не заборонену чинним законодавством України.
Аналогічні положення містяться у статуті Білківського СТ. ( а.с. 80-95, том 1).
Первинною ланкою споживчої кооперації є споживче товариство (споживчий кооператив) - самостійна, демократична організація громадян, які на основі добровільності членства і взаємодопомоги за місцем проживання або роботи об`єднуються для спільного господарювання з метою поліпшення свого економічного і соціального стану. Кожний член споживчого товариства має свою частку в його майні. Споживче товариство діє на основі статуту, вважається створеним, визнається юридичною особою і може здійснювати господарську та іншу діяльність з дня його державної реєстрації (стаття 2 Закону України «Про кооперацію») стаття 5 Закону України «Про споживчу кооперацію», стаття 111 ГК України).
Таким чином, споживче товариство є юридичною особою та здійснює господарську діяльність з моменту його державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.
Кооператив створюється його засновниками на добровільних засадах. Рішення про створення кооперативу приймається його установчими зборами. При створенні кооперативу складається список членів та асоційованих членів кооперативу, який затверджується загальними зборами. Вступ до кооперативу здійснюється на підставі письмової заяви. Особа, яка подала заяву про вступ до кооперативу, вносить вступний внесок і пай у порядку та розмірах, визначених його статутом. Вищим органом управління споживчого товариства є загальні збори його членів, які й приймають статут, визначають розміри вступного і обов`язкового пайового внеску, обирають керівні та контрольні органи товариства, а також вирішують інші питання, пов`язані з його діяльністю (статті 7, 11 Закону України «Про кооперацію», статті 5-7 Закону України «Про споживчу кооперацію»).
За змістом положень статті 12 Закону України «Про кооперацію», статті 6 Закону України «Про споживчу кооперацію» член споживчого товариства має право, у тому числі брати участь в господарській діяльності споживчого кооперативу, а також в управлінні ним, обирати і бути обраним до його органів управління і контролю, вносити пропозиції щодо поліпшення діяльності товариства та усунення недоліків у роботі його органів і посадових осіб; одержувати частку прибутку, що розподіляється за результатами господарської діяльності між членами споживчого товариства відповідно до їх пайового внеску.
З аналізу наведених вище норм можна дійти висновку, що члени споживчого товариства (споживчого кооперативу), яке є господарською організацією, беруть участь в управлінні ним, мають право одержувати частку прибутку, що розподіляється за результатами господарської діяльності між членами споживчого товариства відповідно до їх пайового внеску, та інші правомочності, встановлені законом і статутними документами такого товариства.
Такі ознаки відповідають поняттю корпоративних прав, наданому в статті 167 ГК України, а тому спори між учасниками споживчого товариства або між споживчим товариством і його членом, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності цього товариства, є такими, що виникають з корпоративних відносин.
Вищевказану правову позицію висловлено в постанові ВП ВС від 27 лютого 2019 р. у справі № 738/1772/17 (провадження № 14-45цс19).
З позовної заяви вбачається, що між юридичною особою та її учасником (членом) виник спір, пов`язаний з діяльністю та управлінням цих юридичних осіб. Крім того, вимоги до фізичної особи ОСОБА_3 не змінює суті спірних правовідносин.
Пунктом 1 частини 1 ст.255ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Згідно з ч. 1 ст. 256 ЦПК України, якщо провадження у справі закривається з підстав, визначених пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України цього Кодексу, суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ.
З огляду на викладене, враховуючи, що спір між сторонами виник з корпоративних відносин, а тому справа підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому відповідно до п.1 ч.1ст.255ЦПК України провадження у справі підлягає закриттю, оскільки спір не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства.
Керуючись ст. ст.13, 49, 255, 256, 258, 260ЦПК України, суд
Клопотання представника відповідачів ОСОБА_6 задоволити.
Провадження у справі № 301/1929/18 за позовом ОСОБА_1 до Білківського споживчого товариства, ТзОВ «Вікторія-ІК», ТзОВ «Господар-ІК, ТзОВ «Зірка-ІК», ТзОВ «Марина ІК», ТзОВ «Віка-ІК», ТзОВ «Делюкс», ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_5 в частині позовних вимог про визнання незаконним та скасування протоколу № 2/1 від 29.09.2014 року Білківського споживчого товариства зборів уповноважених, визнання незаконним та скасування реєстрації шести товариств - закрити.
Роз`яснити позивачу право на звернення з даним позовом в порядку господарського судочинства.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст ухвали складено 29.01.2020 року.

Головуюча Гутій О.В.