Справа пр. №2/756/6733/20
У Х В А Л А

17 грудня 2020 року м. Київ

Оболонський районний суд міста Києва у складі судді Андрейчука Т.В., розглянувши заяву про самовідвід судді у цивільній справі №756/16119/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвест Хаус" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно.

16 грудня 2020 року дана позовна заява була передана судді Андрейчуку Т.В.

Станом на 17 грудня 2020 року провадження у справі відкрито не було.

17 грудня 2020 року суддею Андрейчуком Т.В. заявлено самовідвід на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України.

Заява мотивована тим, що у провадженні судді Андрейчука Т.В. перебуває справа №756/10517/20 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Маляр Я.А., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню,в рамках якої судом перевіряється правомірність дій приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личука Т.В. щодо вчинення ним виконавчого напису від 15 червня 2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1293, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія "Інвест Хаус" заборгованість за кредитним договором від 06 вересня 2007 року №107/П/29/2007-840 в розмірі 659219,41 грн, виконання обов`язків за яким було забезпечено заставою рухомого майна - автомобіля KIA Carens, д.р.н. НОМЕР_1 , 2007 року випуску, чорного кольору, номер кузова НОМЕР_2 . Звернення стягнення на указаний автомобіль є предметом позову у цивільній справі №756/16119/20.

Відтак, з метою уникнення будь-яких сумнівів в неупередженості головуючого у справі суддею Андрейчуком Т.В. заявлено самовідвід.

Згідно зі ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Суддя підлягає відводу (самовідводу) також за наявності обставин, встановлених ст. 37 цього Кодексу.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

З підстав, зазначених у ст. ст. 36, 37 цього Кодексу, суддя зобов`язаний заявити самовідвід. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження (ч. 1, ч. 3 ст. 39 ЦПК України).

За приписами ч. 7 ст. 56 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

У постанові від 13 червня 2007 року "Про незалежність судової влади" Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

П. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що кожен має право на справедливий розгляд його справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характер або встановить обгрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У своєму рішенні у справі "Білуха проти України" Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ або Суд) зазначив, що згідно з усталеною практикою Суду наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивним критеріями. Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у даній справі. Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад відсутність будь-яких сумнівів у його безсторонності (див., серед іншого (inter alia), рішення у справі "Фей проти Австрії" (Fey v. Austria) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30; рішення у справі "Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), №33958/96, п. 42, ЄСПЛ 2000-XII). У кожній окремій справі слід вирішувати, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про небезсторонність суду (рішення у справі "Пуллар проти Сполученого Королівства" (Pullar v. United Kingdom), від 10 червня 1996 року, п. 38).

Щодо суб`єктивного критерію, особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного ("Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 43).

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити, окремо від поведінки головуючого у справі судді, чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими ("Ветштайн проти Швейцарії" (Wettstein v. Switzerland), п. 44); та рішення у справі "Ферантелі та Сантанжело проти Італії" (Ferrantelli and Santangelo v. Italy), від 07 серпня 1996 року, п. 58).

З огляду на це, навіть зовнішні прояви можуть мати певну важливість або, іншими словами, "правосуддя повинно не тільки чинитися, повинно бути також видно, що воно чиниться" (рішення у справі "Де Куббер проти Бельгії" (De Cubber v. Belgium), від 26 жовтня 1984 року, п. 26).

Керуючись ст. ст. 36, 37, 39, 40 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву судді Андрейчука Тараса Васильовича про самовідвід у розгляді у цивільній справі №756/16119/20 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Інвест Хаус" до ОСОБА_1 про звернення стягнення на заставлене майно - задовольнити.

Передати справу для здійснення повторного автоматизованого розподілу справи між суддями.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Т.В. Андрейчук