Номер провадження: 22-ц/813/5057/20
Номер справи місцевого суду: 509/4335/19
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

23.01.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Сєвєрової Є.С., перевіривши в порядку вирішення питання про відкриття апеляційного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 грудня 2019 року про закінчення підготовчого засідання та призначенням справи до розгляду; відмову у витребуванні доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунсервіс», Громадська організація «Громада Совіньйону за права» про визнання кооперативу таким, що не має право припиняти чи обмежувати надання комунальних послуг; визнання кооперативу таким, що не має у власності комунікацій; визнання відсутності повноважень у кооперативу на втручання у цивільно-правові відносини,

встановив:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОК «Житловий кооператив «Совіньйон», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунсервіс», Громадська організація «Громада Совіньйону за права» про визнання кооперативу таким, що не має право припиняти чи обмежувати надання комунальних послуг; визнання кооперативу таким, що не має у власності комунікацій; визнання відсутності повноважень у кооперативу на втручання у цивільно-правові відносини.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 грудня 2019 року підготовче засідання у справі за позовом до ОК «Житловий кооператив «Совіньйон», за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунсервіс», Громадська організація «Громада Совіньйону за права» про визнання кооперативу таким, що не має право припиняти чи обмежувати надання комунальних послуг; визнання кооперативу таким, що не має у власності комунікацій; визнання відсутності повноважень у кооперативу на втручання у цивільно-правові відносини закінчено, справу призначено до розгляду. В задоволенні клопотання заявленого ОСОБА_1 про витребування доказів відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу.

Відповідно до частини другої статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього кодексу.

Згідно зі ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду в апеляційному порядку можуть бути оскаржені ухвали суду першої інстанції, вичерпний перелік яких зазначено у даній статті відповідно до буквального змісту кожного з пунктів.

Ухвала про відмову у витребуванні доказів та закінчення підготовчого засідання з призначенням справи до розгляду в переліку визначеному ст. 353 ЦПК України відсутня.

Відповідно до частини другої статті 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Цей припис у світлі висновків Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду (пункт 4 частини п`ятої статті 357ЦПК України).

Велика Палата Верховного Суду в своїй постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №750/14127/17 зазначала, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення стосовно суті спору й окремо від такого рішення.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Тим не менше, право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та має бути досягнута пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями(див., mutatis mutandis, рішення у справі "Мельник проти України" ("Melnyk v. Ukraine") від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Посилання в оскаржуваній ухвалі суду на ст. 116 ЦПК України, не дає підстав вважати, що суд відмовив у задоволенні клопотання про забезпечення доказів, оскільки хоча витребування доказів є одним із способів забезпечення доказів, зазначені ухвали є різними. Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті в майбутньому. Водночас витребування доказів, відповідно до статті 84 ЦПК України, застосовується у разі неможливості самостійного подання доказів учасником справи, що і було підставою для подання заяви про витребування доказів у цій справі.

Враховуючи викладене, апеляційна скарга ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 грудня 2019 року підлягає поверненню.

Разом з тим, особа, яка подала апеляційну скаргу не позбавляється права доступу до суду, оскільки має можливість оскаржити ухвалене у справі судове рішення щодо суті спору, виклавши в апеляційній скарзі свої заперечення на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 грудня 2019 року в частині вирішення питання про витребування доказів.

Керуючись ст. 357 ЦПК України,

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 09 грудня 2019 року про закінчення підготовчого засідання та призначення справи до розгляду; відмову у витребуванні доказів у справі за позовом ОСОБА_1 до Обслуговуючого кооперативу «Житловий кооператив «Совіньйон», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Комунсервіс», Громадська організація «Громада Совіньйону за права» про визнання кооперативу таким, що не має право припиняти чи обмежувати надання комунальних послуг; визнання кооперативу таким, що не має у власності комунікацій; визнання відсутності повноважень у кооперативу на втручання у цивільно-правові відносини, повернути апелянту.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її постановлення.

Суддя: Є.С. Сєвєрова