Ухвала

24 січня 2020 року

місто Київ

справа № 640/1238/18

провадження № 61-18543ск19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Погрібного С. О. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення прав співвласника,

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2019 року ОСОБА_1 із застосуванням засобів поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Ухвалою Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року касаційну скаргу залишено без руху та надано заявнику строк для її виконання.

У листопаді 2019 року від заявника надійшла уточнена редакція касаційної скарги та заява про поновлення попущеного строку на касаційне оскарження. У заяві заявник зазначає, що рішення суду апеляційної інстанції він отримав засобами поштового зв`язку 13 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 22 листопада 2019 року продовжено заявнику строк для усунення недоліків у касаційній скарзі до 23 грудня 2019 року. Заявнику запропоновано надати письмові докази поважності причин пропуску строку на касаційне оскарження рішень судів першої та апеляційної інстанцій.

У грудні 2019 року від заявника надійшла заява про поновлення строку на касаційне оскарження. У заяві заявник зазначає, що при перевірці поштового відправлення Укрпошти за трек-номером 770 ним виявлено, що суд апеляційної інстанції направив оскаржуване рішення 14 серпня 2019 року, яке вручено 16 серпня 2019 року у поштовому терміналі міста Києва 01999. Однак заявник зазначає, що не отримував таке відправлення у місті Києві, а рішення суду апеляційної інстанції ним отримано 13 вересня 2019 року.

Ухвалою Верховного Суду від 28 грудня 2019 року продовжено заявнику строк для усунення недоліків у касаційній скарзі до 28 січня 2020 року, що не підлягатиме подальшому продовженню. Заявнику запропоновано надати письмові докази отримання ним рішення суду апеляційної інстанції 13 вересня 2019 року.

16 січня 2020 року від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків, в яких ОСОБА_1 зазначає, що допущена судом апеляційної інстанції плутанина з оформленням поштового направлення копії оскаржуваного рішення, його помилкове направлення до іншого населеного пункту, не спростовує факт отримання цього рішення заявником 13 вересня 2019 року.

Заявник наполягає, що постанову Харківського апеляційного суду від 31 липня 2019 року він отримав 13 вересня 2019 року, а тому строк на касаційне оскарження ним не пропущено.

Втім, заявник не надав будь-яких доказів отримання ним рішення суду апеляційної інстанції 13 вересня 2019 року, а тому підстави для поновлення строку на касаційне оскарження заявником не доведені з огляду на таке.

За змістом статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод

(далі - Конвенція) кожен при вирішенні питання щодо прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, визначеним законом.

У §§ 46, 47 рішення ЄСПЛ від 29 жовтня 2015 року у справі «Устименко проти України» (заява № 32053/13) зазначено, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами (рішення у справі «Ryabykh v. Russia», заява № 52854/99, § § 51 і 52, ECHR 2003-Х). Суд постановив, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків (див. рішення у справі «Пономарьов проти України» , заява № 3236/03, § 41, від 03 квітня 2008 року).

Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (§ 27 рішення ЄСПЛ від 26 квітня 2007 року у справі «Олександр Шевченко проти України», та «Трух проти України» (ухвала) від 14 жовтня 2003 року).

Залишаючи без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 , Верховний Суд визнав, що заявнику необхідно надати письмові докази отримання рішення суду апеляційної інстанції 13 вересня 2019 року.

Така вимога узгоджується із положеннями частин 1, 2 статті 390 ЦПК України, в якій визначено порядок і строки подання касаційної скарги.

За відсутності письмових доказів отримання заявником 13 вересня 2019 року копії оскаржуваного рішення Верховний Суд позбавлений можливості перевірити достовірність твердження про дотримання заявником строку на касаційне оскарження цього рішення.

Відповідно до частини першої статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Згідно з частиною другою статті 390 ЦПК України учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Системний аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що особа, оскаржуючи рішення, повний текст якого не вручено їй у день його проголошення або складання, має надати суду касаційної інстанції докази про день вручення їй такого судового рішення, з метою встановлення дотримання особою строку на касаційне оскарження та наявності підстав для його поновлення.

Оскільки заявником не надано письмові докази отримання копії постанови Харківського апеляційного суду від 31 липня 2019 року, доводи заявника щодо отримання цього рішення 13 вересня 2019 року не підтверджені, підстави поновлення строку на касаційне оскарження не доведені, Верховний Суд встановлює факт пропуску строку звернення 11 жовтня 2019 року з касаційною скаргою на зазначені судові рішення.

Відповідно до частини другої статті 393 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

За змістом статті 185 ЦПК України, якщо заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк, недоліки касаційної скарги не усунуто, касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Суд роз`яснює, що повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення

Керуючись статтями 185, 393 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 06 березня 2019 року та постанову Харківського апеляційного суду від 31 липня 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про порушення прав співвласника, вважати неподаною та повернути заявнику.

Роз`яснити заявникові право повторного звернення з касаційною скаргою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Погрібний