Провадження № 2/712/2697/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2020 року судя Соснівського районного суду м. Черкаси Пересунько Я.В., розглянувши з ініціативи суду питання про закриття провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту, -

в с т а н о в и в:

У листопаді 2020 року на розгляд судді передано вказану позовну заяву, в якій позивач просить суд зняти арешт з пенсійного рахунку № НОМЕР_1 в АТ КБ «Приватбанк», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , накладений постановою державного виконавця Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Колос А.О. знаходиться виконавче провадження номер АСВП 44482982 щодо примусового виконання виконавчого листа № 2-1491, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Банк «Фінанси та Кредит» в сумі 267190,98 грн.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 16 листопада 2020 року вказану позовну заяву було залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

На виконання ухвали суду, 3 грудня 2020 року від позивача до суду надійшла уточнена позовна заява.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши уточнену позовну заяву, суддя дійшов висновку про закриття провадження у справі з наступних підстав.

Частиною 1 статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Відповідно до статті 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з ч. ч. 3-5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

Звертаючись до суду із цим позовом, ОСОБА_1 просила суд скасувати арешт із банківського рахунку, на який зараховуються пенсійні виплати, посилаючись на ст. ст. 59, 70 Закону України «Про виконавче провадження».

Судом установлено, що у Центральному відділі державної виконавчої служби Черкаського міського управління юстиції (м. Київ) перебуває виконавче провадження на підставі виконавчого листа, виданого Соснівським районним судом м. Черкаси у справі № 2-1491, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АБ «Фінанси та Кредит» боргу в розмірі 267 190 грн 98 коп.

Під час примусового виконання зазначеного виконавчого листа державним виконавцем 4 травня 2020 року накладено арешт на пенсійні кошти боржника, що перебувають на одному з банківських рахунків, арешт з якого позивач просить скасувати в порядку позовного провадження.

Таким чином, позивач ОСОБА_1 є боржником перед банком та є стороною виконавчого провадження в якості боржника.

Отже, ОСОБА_1 пред`явила позов, зі змісту якого не вбачається спору між сторонами про право власності (володіння, користування розпорядження) на кошти, на які накладено арешт, і таке право позивача ніким не оспорюється; не містить позов і матеріально-правових вимог до відповідача, а тому позовна заява не підлягає розгляду в порядку позовного провадження, оскільки передбачається інша форма звернення та порядок вирішення.

За змістом п. 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» судам роз`яснено, що вимоги сторони виконавчого провадження про зняття арешту з майна розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги не можуть розглядатися у позовному провадженні, оскільки у такому випадку позивач одночасно має бути й відповідачем, так як її майно арештовано державним виконавцем і вона є боржником за виконавчим провадженням, що є неможливим відповідно до вимог статей 42, 48, 175, 447 ЦПК України.

Аналогічний правовий висновок містить постанова Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 4 листопада 2020 року у справі № 520/7100/19, провадження № 61-7689св20.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: відсутній предмет спору.

На підставі викладеного, суд робить висновок про закриття провадження у справі відповідно до п. 2 ч.1 ст.255 ЦПК України, взявши при цьому до уваги й правовий висновок КЦС ВС у постанові від 13 травня 2020 року у справі № 686/20582/19.

ОСОБА_1 необхідно роз`яснити, що її права можуть бути відновлені шляхом оскарження бездіяльності державного виконавця щодо незняття арешту з грошових коштів у виді пенсії на відповідному банківському рахунку, у спосіб звернення до Соснівського районного суду м.Черкаси із скаргою на таку бездіяльність в порядку, передбаченому розділом VII ЦПК України.

Керуючись ст. 255 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Центрального відділу державної виконавчої служби у м. Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Соснівського районного суду м. Черкаси протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя: Я.В. Пересунько