КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/246/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.01.2020 року

Київський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Петренка В.С.

за участю секретаря Ратовської А.С.,

за участю сторін:

представник ОСОБА_1 адвокат Маляр В.Ю., діючий на підставі ордеру,

представник ОСОБА_2 адвокат Караніклєва Л.О., діюча на підставі ордеру,

представник ОСОБА_3 адвокат Янковський Р.Я., діючий на підставі ордеру,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом

ОСОБА_4

до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -

Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса

про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом,

за зустрічним позовом ОСОБА_2

до ОСОБА_4 , ОСОБА_3

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору -

Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса

про визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

10.05.2019 року ОСОБА_4 звернулася до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, в якій, з урахуванням уточненої позовної заяви (т.1 а.с. 83-86), просить суд визнати за нею - ОСОБА_4 право власності на ј частину будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті її тітки - ОСОБА_5 , відкрилася спадщина за заповітом та за законом у вигляді 1/2 будинку АДРЕСА_2 .

Позивач вказує, що згідно із заповітом від 22 січня 2003 року, складеним державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори, Наливанною Оленою Анатоліївною усе її майно заповідано їй - ОСОБА_4 .

Позивач зазначає, що окрім неї, спадкоємцем за законом відповідно до ст. 1241 ЦК України був чоловік померлої ОСОБА_6 , який отримав 30.05.2007 року право власності на 1/4 будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , як спадкоємець за законом на обов`язкову частку.

Позивач вказує, що у зв`язку з тим, що ОСОБА_6 були необхідні правовстановлюючі документи для оформлення спадщини на частку будинку, у 2007 році вона надала йому всі оригінали документів, однак ОСОБА_6 помер, а оригінали документів, які він отримав від неї за життя, залишились у нього в будинку, тому вона позбавлена можливості оформити своє право на спадщину у нотаріуса.

Крім того, позивач стверджує, що вона зверталась до нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину, однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва та надано роз`яснення щодо звернення до суду у зв`язку з відсутністю оригіналів документів.

Викладені обставини зумовили звернення ОСОБА_4 до суду із відповідним позовом.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 14.05.2019 року позовну заяву ОСОБА_4 до Київської державної нотаріально контори у місті Одеса про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом було залишено без руху. Повідомлено ОСОБА_4 про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: зазначити докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначити щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; надати підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав. Роз`яснено ОСОБА_4 , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України.

Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 23.05.2019року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до Київської державної нотаріально контори у місті Одеса про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження.Призначено підготовче засідання. Задоволено клопотання позивача про витребування доказів. Витребувано у Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

12.06.2019 року до канцелярії суду від Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшли належним чином завірені копії матеріалів спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

06.09.2019 року до канцелярії суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, в якій, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, ОСОБА_2 просить суд визнати за ним право власності на 3/8 частин житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

В обґрунтування наданої позовної заяви ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_6 , 1926 року народження, перебував у шлюбі з ОСОБА_5 .

За життя подружжям було набуто нерухоме майно, 1/2 житлового будинку, що знаходиться адресою: АДРЕСА_3 .

ОСОБА_2 вказує, що 05.07.1991 року за № 363 Виконавчий комітет Київської районної ради народних депутатів прийняв рішення Про визначення правового положення зведених будівель та дозволів будівництва в індивідуальному житловому фонді, яким визнав право власності на 1/2 частину домоволодіння АДРЕСА_4 за ОСОБА_5 , згідно цього рішення подружжя Наливанних сплатило 100 рублів неустойки за побудовану 1/2 частину будинку без проектної документації, а 22.07.1991 року ОСОБА_5 видано свідоцтво про право особистої власності житловий будинок, а саме на 1/2 частину будинку АДРЕСА_5 .

ОСОБА_2 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, і після смерті дружини її чоловік - ОСОБА_6 26.02.2007 року звернувся Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину ОСОБА_6 видано 30.05.2007 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А.

Однак, на думку ОСОБА_2 , державний нотаріус неправильно визначив частину спадкового майна, що складає 1/4 частини житлового будинку, а ОСОБА_4 неправомірно вимагає право власності на 1/4 частину житлового будинку.

Так, ОСОБА_2 вказує, що за ОСОБА_5 було зареєстровано право власності на 1/2 частину житлового будинку, а інша 1/2 частина будинку належить іншим власникам, а якщо визначити весь житловий будинок як 8/8 частин, то ОСОБА_5 належало 4/8 (1/2), іншим власникам також 4/8 (1/2).

ОСОБА_2 вважає, що згідно ч. 1 ст. 60 СК України від 4/8 частини ОСОБА_6 належить 2/8 (1/4), тобто кожному з подружжя належало по 2/8 (1/4) частини з 4/8.

Так, ОСОБА_2 зазначає, що після смерті дружини ОСОБА_5 її чоловік ОСОБА_6 має законне право на успадкування від частки майна своєї дружини, тобто від 2/8 частин, чоловіку належить 1/8 частина, внаслідок чого, після прийняття спадщини ОСОБА_6 повинен мати 3/8 частини від 4/8 частин житлового будинку, а 1/8 частина має перейти до позивача ОСОБА_4 на підставі заповіту від 22.01.2003 року.

Також ОСОБА_2 вказує, що оскільки ОСОБА_6 мав І групу інвалідності та постійно проживав у спірному будинку, він вважається таким, що фактично прийняв спадщину після смерті своєї дружини.

Крім того, ОСОБА_2 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, у зв`язку з чим, ОСОБА_2 вважає, що йому, як спадкоємцю першої черги спадкування за законом, має перейти частина спадкового майна у розмірі 3/8 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

З урахуванням викладеного, ОСОБА_2 звернувся до суду з відповідним позовом як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору.

У підготовчому засіданні 09.09.2019 року, за клопотанням представника позивача, було замінено неналежного відповідача - Київську державну нотаріальну контору у місті Одеса належними відповідачами - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київську державну нотаріальну контору у місті Одеса.

У підготовчому засіданні 09.09.2019 року було прийнято до розгляду уточнену позовну заяву ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом.

Крім того, у підготовчому засіданні 09.09.2019 року, у зв`язку із заміною процесуального статусу ОСОБА_2 з третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на відповідача, представником ОСОБА_2 було виправлено позов третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на зустрічний позов, який було прийнято до спільного розгляду з первісним позовомта об`єднано вимоги за зустрічним позовом в одне провадження з первісним позовом.

19.09.2019 року до канцелярії суду від представника ОСОБА_4 надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому представник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 у повному обсязі у зв`язку з його необґрунтованістю, безпідставністю та незаконністю.

Так, в обґрунтування наданого відзиву представник ОСОБА_4 посилається на те, що на день смерті ОСОБА_5 її чоловік - ОСОБА_6 був непрацездатним вдівцем, тому, відповідно до ст.1241 ЦК України, мав право на обов`язкову частку в спадковому майні, а саме на половину частки, яка б належала йому у разі спадкування за законом.

Представник ОСОБА_4 вказує, що оскільки спадкодавець склала заповіт на ім`я ОСОБА_4 на все майно, а відповідно до ст. 1241 ЦК України чоловік померлої отримав свою частку у розмірі 1/2 спадкового майна, тобто 1/4 частину будинку, то ОСОБА_4 має право за заповітом на 1/2 спадкового майна, тобто на 1/4 частину будинку.

Враховуючи вимоги ст. 1241 ЦК України, нотаріус видала ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частину житлового будинку.

Представник ОСОБА_4 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, ІНФОРМАЦІЯ_4 спадкоємці ОСОБА_6 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримали свідоцтва про право на спадщину по 1/8 частини житлового будинку кожний.

Крім того, представник ОСОБА_4 вважає, що ОСОБА_2 навмисно приховує той факт, що крім нього є інший спадкоємець ОСОБА_3 .

09.10.2019 року до канцелярії суду надійшла уточнена зустрічна позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса про визнання права власності.

У підготовчому засіданні 09.10.2019 року судом було прийнято до розгляду уточнену зустрічну позовну заяву.

Ухвалою Київського районного суду м. Одеси ОСОБА_7 від 09.10.2019 року було витребувано з Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи № 579/2019, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

07.11..2019 року до канцелярії суду від Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса надійшли копії матеріалів спадкової справи № 579/2019, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

08.11.2019 року до канцелярії суду від представника ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_4 , в якому представник ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позову ОСОБА_4 у повному обсязі.

В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що ОСОБА_3 не погоджується з визначенням розміру частки ј частини та вважає, що частка ОСОБА_4 повинна складати 1/8 частину від спадкового майна, оскільки в силу ст.1241 ЦК України померлий ОСОБА_6 мав право на обов`язкову частку незалежно від заповіту, так як на момент смерті був непрацездатним, а інша частина спірного майна належала йому як одному з подружжя.

Крім того, представник відповідача зазначив про те, що ОСОБА_3 не заперечує проти визнання права власності на 1/8 частину спірного майна за позивачем ОСОБА_4 , але вважає що це повинно відбутись у відповідності з ЦК України та не порушувати в майбутньому її права з оформленням її частини спадщини.

29.10.2019 року від представника ОСОБА_4 надійшли заперечення на уточнену зустрічну позовну заяву, в яких представник ОСОБА_4 просив відмовити у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 у повному обсязі.

20.11.2019 року від представника ОСОБА_2 надійшла відповідь на відзив, в якій представник ОСОБА_2 просив суд відмовити у позовних вимогах ОСОБА_4 успадкування за заповітом, а саме 1/4 частини від 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , та задовольнити в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_2 , а саме: визнати за ним право власності на 3/8 частини від 1/2 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 .

У підготовчому засіданні 20.11.2019 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

У судовому засіданні 15.01.2020 року представник ОСОБА_4 первісний позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, у задоволенні зустрічного позову просив відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.01.2020 року представник ОСОБА_2 зустрічний позов підтримав у повному обсязі, просив суд його задовольнити, у задоволенні первісного позову просив відмовити у повному обсязі.

У судовому засіданні 15.01.2020 року представник ОСОБА_3 зустрічний позов та первісний позов просив задовольнити частково.

Представник третьої особи - Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса про час та місце підготовчих та судового засідань повідомлений належним чином, у підготовчі та судове засідання не з`явився, однак 20.09.2019 року представник третьої особи надіслав на адресу суду лист, в якому просив слухати справу за відсутності представника Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса, розгляд справи залишив на розсуд суду.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Федюк Ніни Казимірівни, представника ОСОБА_2 та представника ОСОБА_3 , суд дійшов висновку про необхідність задоволення первісного позову та відмову у задоволенні зустрічного позову, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_5 з 14 липня 1966 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (т. 1 а.с. 40).

22 липня 1991 року Виконавчим комітетом Київської районної ради народних депутатів ОСОБА_5 було видане свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок, відповідно до якого, Ѕ частина будинку з належними до нього будівлями та спорудами, розташованого в АДРЕСА_1 дійсно належить ОСОБА_5 на праві приватної власності (т. 1 а.с. 45).

Зазначене свідоцтво про право приватної власності на житловий будинок було видане на підставі рішення Виконкому Київської районної ради народних депутатів за №363 від 05 липня 1991 року (т. 1 а.с. 49).

Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_2 була зареєстрована за ОСОБА_5 27.07.1991 року в Одеському міжміському бюро технічної інвентаризації під №23081 стр. 180 кн. 224 (т. 1 а.с. 45).

22.01.2003 року ОСОБА_5 було складено заповіт, з якого вбачається, що усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося та взагалі усе те, що на день її смерті буде їй належати та на що вона за законом матиме право, заповідає ОСОБА_4 (т. 1 а.с. 37).

Зазначений заповіт був посвідчений 22.01.2003 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Підгірняк О.А., зареєстровано в реєстрі за №4-135 (т. 1 а.с. 37 на звороті).

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого 01 липня 2006 року Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис №6125 від 01.07.2006 року (т. 1 а.с. 35).

Відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_6 чоловік померлої ОСОБА_6 , відповідно до ч. 1 ст. 1241 ЦК України звернувся до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини.

30 травня 2007 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А., відповідно до ст. 1241 ЦК України, ОСОБА_6 як непрацездатному вдівцю було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складає ј частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 54).

Крім того, зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що 26 лютого 2007 року ОСОБА_4 як спадкоємець за заповітом також звернулася до Третьої Одеської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини (т.1 а.с. 33).

26 лютого 2007 року ОСОБА_6 надав до Третьої Одеської державної нотаріальної контори заяву, якою надав згоду на включення до кола спадкоємців до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_4 , так як вона пропустила строк подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також надав згоду на видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т. 1 а.с. 34).

Разом з тим, листом від 26.02.2014 року за № 1005/02-14 державний нотаріус Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. повідомив ОСОБА_4 про неможливість видачі їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на частку житлового будинку під АДРЕСА_2 , який належав ОСОБА_5 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно (оригінал свідоцтва про право власності на житло, або інший документ, який підтверджує право власності на вищевказаний житловий будинок). Роз`яснено право звернутися до суду за визнанням права власності на вищезазначений об`єкт нерухомого майна в порядку спадкування згідно чинного законодавства України (т. 1 а.с. 50).

Однак, як зазначає ОСОБА_4 оригінали правовстановлюючих документів на частину вказаного житлового будинку надати не вбачається можливим, оскільки вони зберігалися у ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а за життя їй цих документів не надав.

Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин (ст. 1235 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановлено ст. 1270 цього кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу за місцем відкриття спадщини.

У судовому засіданні встановлено, що єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_4 , яка спадщину прийняла шляхом звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, з урахуванням наданої згоди спадкоємця за законом на поновлення їй строку для подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини та згоди на видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом.

Як зазначено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 р. № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Також ч.1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Задовольняючи позовні вимоги, суд приймає до уваги і те, що відсутність у спадкоємця оригіналів правовстановлюючих документів на частину житлового будинку під АДРЕСА_2 , призвела до неможливості ОСОБА_4 оформити свої спадкові права щодо частини житлового будинку, а іншим шляхом окрім як шляхом звернення до суду її право захистити неможливо.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що ОСОБА_6 як непрацездатному вдівцю було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складає ј частину житлового будинку з надірваними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 , суд вважає за необхідне визнати за ОСОБА_4 право власності на ј частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з чим, позов ОСОБА_4 є обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_4 не заявлені вимоги про відшкодування судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України у суду відсутні підстави для покладення витрат на відповідачів за первісним позовом.

Щодо зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київської державної нотаріальної контори у місті Одесапро визнання права власності на 3/8 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , суд зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_6 є батьком ОСОБА_2 та ОСОБА_8 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (т. 1 а.с. 194 на звороті, а.с. 195).

Як було зазначено вище, 30 травня 2007 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А., відповідно до ст. 1241 ЦК України, ОСОБА_6 як непрацездатному вдівцю було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складає ј частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 54).

10 серпня 2010 року ОСОБА_6 було складено заповіт, з якого вбачається, що належу йому частку житлового будинку з надвірними спорудами,

розташованого в АДРЕСА_1 (четвертим), заповідає сину - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та дочці - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 в рівних частках кожному(т. 1 а.с. 186).

Зазначений заповіт був посвідчений 10.08.2010 року державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Агопян В.О., зареєстровано в реєстрі за №1-797 (т. 1 а.с. 186).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_6 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого 08 січня 2019 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №314 від 08.01.2019 року (т. 1 а.с. 183).

Зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_9 202019 року діти померлого ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як спадкоємці за заповітом звернулися до Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса з заявами про прийняття спадщини (т. 1 а.с. 181, 182).

10 липня 2019 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицькою О.Ю., ОСОБА_2 як спадкоємцю зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 , 1926 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку у спадщині, що складає 1/8 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 219).

Крім того, 10 липня 2019 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса Савицькою О.Ю., ОСОБА_3 як спадкоємцю зазначеного в заповіті майна ОСОБА_6 , 1926 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом на Ѕ частку у спадщині, що складає 1/8 частку житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . АДРЕСА_1 (т. 1 а.с. 220 на звороті).

Разом з тим, ОСОБА_2 вважає, що державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Пучковою І.А. при видачі 30 травня 2007 року його батьку - ОСОБА_6 свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті дружини - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , було невірно визначено частину спадкового майна, оскільки ОСОБА_6 окрім розміру обов`язкової частки як непрацездатного вдівця, мав право Ѕ частину майна як спільного майна, набутого подружжям за час шлюбу.

Тобто, на думку ОСОБА_2 , його батько - ОСОБА_6 повинен був успадкувати 3/8 частини житлового будинку (1/4 частина як майно набуте подружжям за час шлюбу + 1/8 частина обов`язкова частка як непрацездатного вдівця), а ОСОБА_4 , відповідно, повинна була успадкувати 1/8 частину житлового будинку.

Таким чином, ОСОБА_2 просить суд визнати за ним право власності на 3/8 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , у зв`язку з чим, звернувся до суду з зустрічною позовною заявою.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст. 12, ч.ч. 5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

За правилами ст. ст. 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч. 3 статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Згідно ст. 1235 ЦК України заповідач не може позбавити права на спадкування осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині. Чинність заповіту щодо осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, встановлюється на час відкриття спадщини.

Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення.

Суд частково погоджується з доводами, викладеними у зустрічній позовній заяві відносно того, що Ѕ частина житлового будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою: АДРЕСА_6 . АДРЕСА_1 , перебувала у спільній сумісній власності ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , частки співвласників визначені не були. Титульним власником у свідоцтві про право власності на житловий будинок було визначено ОСОБА_5 .

Відповідно до Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 р. за № 283/8882, із змінами і доповненнями, в редакції, яка діяла на момент заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до Закону України "Про нотаріат", Цивільного та Сімейного кодексів України державними нотаріусами вчиняються такі нотаріальні дії, зокрема, видаються свідоцтва про право на спадщину; видаються свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя. Приватні нотаріуси вчиняють нотаріальні дії, передбачені пунктом 2 цієї Інструкції, за винятком: видачі свідоцтва про право на спадщину; видачі свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у разі смерті одного з подружжя.

Розділ 24 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 р. за № 283/8882, із змінами і доповненнями, в редакції, яка діяла на момент заведення спадкової справи після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , передбачає видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя.

Так, відповідно до цього розділу, нотаріус на підставі спільної письмової заяви подружжя видає одному або кожному з них свідоцтво про право власності на частку в спільному майні, набутому ними за час шлюбу. Таке свідоцтво може бути видано кожному з подружжя як під час перебування в шлюбі, так і після розірвання шлюбу. Свідоцтво про право власності видається тільки на те майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, і є наявним на день видачі свідоцтва. У разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видане на половину спільного майна. У повідомленні, що надсилається спадкоємцям померлого, які прийняли спадщину, зазначається склад спільного майна подружжя, на частку якого другий з подружжя, що є живим, просить видати свідоцтво про право власності, а також роз`яснюється право звернення до суду у випадку оспорювання спадкоємцями майнових вимог того з подружжя, що залишився живим. Повідомлення надсилається поштою, а спадкоємці, які прибули до нотаріальної контори, повідомляються нотаріусом усно, про що робиться відмітка на заяві того з подружжя, що залишився живим. Така відмітка підписується спадкоємцями. На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Статтею 71 Закону України «Про нотаріат» (в редакції станом на 2007 рік) встановлено, що у разі смерті одного з подружжя свідоцтво про право власності на частку в їх спільному майні видається державним нотаріусом на підставі письмової заяви другого з подружжя з наступним повідомленням спадкоємців померлого, які прийняли спадщину. Таке свідоцтво може бути видано на половину спільного майна.

На підставі письмової заяви спадкоємців, які прийняли спадщину, за згодою другого з подружжя, що є живим, у свідоцтві про право власності може бути визначена і частка померлого у спільній власності.

Свідоцтво про право власності на частку в спільному майні подружжя в разі смерті одного з них видається державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини.

Зі змісту ст. 357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в інформаційному листі Вищого Спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753-0/4-13 від 16.05.2013 року, у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутись з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності.

Натомість, зі змісту витребуваної судом спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , вбачається, що ОСОБА_6 з письмовою заявою про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні до нотаріуса не звертався, звернувся лише з заявою про прийняття спадщини за законом, у якій зазначив, що крім нього є спадкоємці за заповітом ОСОБА_4 , і 30 травня 2007 року державним нотаріусом, відповідно до ст. 1241 ЦК України, ОСОБА_6 , як непрацездатному вдівцю, правомірно було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на Ѕ частину спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складає ј частину житлового будинку з надвірними спорудами.

Крім того, в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , наявна заява ОСОБА_6 від 26 лютого 2007 року, якою він надав згоду на включення до кола спадкоємців до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , гр. ОСОБА_4 , так як вона пропустила строк подання до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, а також надав згоду на видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом (т. 1 а.с. 34).

Таким чином, судом встановлено, що протягом дванадцяти років після смерті своєї дружини ОСОБА_6 до нотаріальної контори з заявою про визначення часток в спільному майні подружжя не звертався, до суду з відповідним позовом також звертався, та погодився з видачею йому свідоцтва про право на спадщину за законом як непрацездатному вдівцю на Ѕ частину спадкового майна, яке залишилося після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що складає ј частину житлового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

З урахуванням викладеного, а також того, що за життя своєї дружини та після її смерті ОСОБА_6 до нотаріальної контори з заявою про визначення йому частки в спільному майні подружжя не звертався, до суду з відповідним позовом також звертався,суд зазначає, що державним нотаріусом було вірно визначено розмір частки ОСОБА_6 у спадковому майні, яке залишилось після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та, відповідно, державним нотаріусом було вірно визначено розмір частки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у спадковому майні, яке залишилось після смерті ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Крім того, у наданій зустрічній позовні заяві ОСОБА_2 при визначенні розміру його частки у спадщині після смерті батька - ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , на спірний житловий будинок, не враховано те, що йому вже було видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька на 1/8 частину спірного житлового будинку, а також не враховано те, що окрім нього, іншим спадкоємцем за заповітом до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_6 , є його донька - ОСОБА_3 , яка також отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті батька на 1/8 частину спірного житлового будинку.

Враховуючи вищевикладене, даючи юридичну оцінку зібраним по справі доказам у їх сукупності, беручи до уваги докази, що містяться в матеріалах справи, суд приходить до висновку, що зустрічний позов ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, у зв`язку з відмовою у задоволенні зустрічного позові, судові витрати позивачу за зустрічним позовом не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 141, 200, 206, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса про визнання права власності в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати за ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_10 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_7 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий 22 грудня 1998 року Київським РВ УМВС України в Одеській області) право власності на ј (одну четверту) частину житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 73,4 кв.м., житловою площею 35,9 кв.м. та надвірних споруд, розташованих на земельній ділянці, яка знаходиться у фактичному користуванні, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса про визнання права власності відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Повний текст рішення складено 22.01.2020 року.

Суддя Петренко В. С.