Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/4012/19
Провадження №: 2/332/237/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23 січня 2020 р. м.Запоріжжя
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді - Сінєльніка Р.В.,
при секретарі - Ковтун В.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовомОСОБА_1 ( зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом виселення з житлового приміщення, -
ВСТАНОВИВ:
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про усунення перешкод у праві володіння та користування власності, обґрунтовуючи вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_2 , відповідно Свідоцтва про право власності на житло № 766 від 07.02.1994 року. В квартирі зареєстровані позивач та відповідач по дійсній справі, її онук - ОСОБА_2 . Фактично в квартирі на сьогоднішній час проживає відповідач. Позивач не має можливості проживати в квартирі з ним спільно, через відповідні дії відповідача ОСОБА_2 , а саме: відповідач веде аморальний спосіб життя. Він зловживає спиртними напоями, не працює, постійно пиячить, до позивача не одноразово застосовував фізичну силу, здійснював побиття, погрожує їй фізичною розправою якщо вона повернеться до квартири, з квартири виніс та здав на металобрухт всі речі, включаючи радіатори опалення, органи поліції він до квартири не пускає, двері не відкриває. Позивач вимушена тимчасово проживати у дочки. Комунальні послуги відповідач не сплачує. До квартири він постійно приводить своїх друзів, що теж ведуть аморальний спосіб життя, вони вживають алкоголь в квартирі, гучно лаються, інколи лайка переходить в бійку, майже постійно їх компанія може вживати алкоголь до 03 години ночі. Він постійно порушує правила співжиття, в квартирі валяються порожні пляшки, є неприємний запах, співжиття з відповідачем, виражається у вчиненні фізичного та психологічного насильства ним щодо мене, а саме, застосуванні погроз, образ, що робить неможливим для мене проживання з ним в одній квартирі, все це суперечить інтересам позивача. Внаслідок таких дій ОСОБА_2 позивач постійно перебуває в стані психологічної напруги, страху, тривоги, неодноразово зверталася із заявами до поліції на таку поведінку відповідача, пропонувала йому добровільно виселитися зі спірної квартири, однак відповідач не реагує на заходи, що вживаються працівниками поліції. Добровільно відповідач відмовляється звільняти квартиру та знятися з реєстраційного обліку, а ОСОБА_1 не має можливості його виселити та зняти з реєстраційного обліку. Комунальні послуги позивач сплачує самостійно, але коштів не вистачає, в результаті чого виникає заборгованість. ОСОБА_2 порушує право позивача на самостійне володіння, розпорядження та користування особистим майном.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позов підтримала, просила його задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Суду пояснила, що на сьогоднішній час у спірній квартирі проживає відповідач. Він зловживає спиртними напоями, не працює, постійно пиячить, застосовував фізичну силу до позивачки, здійснював її побиття, погрожує фізичною розправою, якщо вона повернеться до квартири. Відповідач постійно порушує правила співжиття, в квартирі валяються порожні пляшки, є неприємний запах, співжиття з відповідачем, виражається у вчиненні фізичного та психологічного насильства ним щодо позивачки, а саме, застосуванні погроз, образ, що робить неможливим для позивача проживання з відповідачем в одній квартирі. Добровільно відповідач відмовляється звільняти квартиру та знятися з реєстраційного обліку, комунальні послуги позивач сплачує самостійно, але коштів не вистачає, в результаті чого виникає заборгованість. За вчинення вказаних злочинів відносно позивачки відповідач засуджений за крадіжку та нанесення тілесних ушкоджень.
Представник позивача ОСОБА_3 у судовому засіданні підтримав пояснення позивача та просив його задовольнити.
Допитана у якості свідка ОСОБА_4 надала суду покази аналогічні тим, що вказала позивачка, та суду також пояснила, що відповідач це її рідний син, а позивачка є її рідною матір`ю. В останній час відповідач став поводити себе досить дивно та агресивно, не працює, комунальні платежі не сплачує, вживає алкогольні напої, забирає продукти харчування у позивачки, які вона купує на свою пенсію, побив скло у вікнах, розбив холодильник, повиривав люстри, постійно погрожує розправою позивачці, дубасить її, знущається з неї, викручує руки. Нещодавно погрожував включити газ та підірвати її, внаслідок чого були викликані спеціальні служби, тому весь будинок приблизно місяць був без газу, також викрав у позивачки пральну машинку та здав її до ломбарду.
Допитана у якості свідка ОСОБА_5 пояснила суду, що вона є донькою позивачки та тіткою відповідача, а свідок ОСОБА_4 це її рідна сестра. Свідок надала суду покази аналогічні тим, що вказала позивачка, та суду також пояснила, наразі позивачка та відповідач живуть кошмарно. Відповідач постійно позивачку обзиває, штовхає, кричить на неї матом, вчиняє щодо неї насильство. У відповідачки постійно руки на ноги в синцях та розбиті. Нещодавно відповідач полив маслом квартиру та погрожував позивачці, що підпалить її. Відповідач постійно забирає у позивачки їжу, зберігає на балконі «бульбулятори» для вживання наркотичних засобів, знімає в квартирі батареї та продає їх на метал, на сьогодні відповідач є звіром, внаслідок чого позивачка постійно відчуває страх, тому вона змушена переховуватись у родичів та не проживати в себе вдома. Внаслідок цих подій у позивачки був інсульт.
Відповідач до судового засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заперечень на позов не надав.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди позивача та представника позивача, суд ухвалив рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Суд, вивчивши і дослідивши письмові матеріали справи, аналізуючи і оцінюючи надані докази, приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач є власником квартири АДРЕСА_2 , відповідно Свідоцтва про право власності на житло № 766 від 07.02.1994 року.(а.с.6)
Фактично в квартирі на сьогоднішній час проживає відповідач. Позивач не має можливості проживати в квартирі з ним спільно, через відповідні дії відповідача ОСОБА_2 , а саме: відповідач веде аморальний спосіб життя. Він зловживає спиртними напоями, не працює, постійно пиячить, до позивача не одноразово застосовував фізичну силу, здійснював побиття, погрожує їй фізичною розправою якщо вона повернеться до квартири, з квартири виніс та здав на металобрухт всі речі, включаючи радіатори опалення, органи поліції він до квартири не пускає, двері не відкриває. Позивач вимушена тимчасово проживати у дочки. Комунальні послуги відповідач не сплачує. До квартири він постійно приводить своїх друзів, що теж ведуть аморальний спосіб життя, вони вживають алкоголь в квартирі, гучно лаються, інколи лайка переходить в бійку, майже постійно їх компанія може вживати алкоголь до 03 години ночі. Він постійно порушує правила співжиття, в квартирі валяються порожні пляшки, є неприємний запах, співжиття з відповідачем, виражається у вчиненні фізичного та психологічного насильства ним щодо мене, а саме, застосуванні погроз, образ, що робить неможливим для мене проживання з ним в одній квартирі, все це суперечить інтересам позивача. Внаслідок таких дій ОСОБА_2 позивач постійно перебуває в стані психологічної напруги, страху, тривоги, неодноразово зверталася із заявами до поліції на таку поведінку відповідача, пропонувала йому добровільно виселитися зі спірної квартири, однак відповідач не реагує на заходи, що вживаються працівниками поліції. Добровільно відповідач відмовляється звільняти квартиру та знятися з реєстраційного обліку, а ОСОБА_1 не має можливості його виселити та зняти з реєстраційного обліку. Комунальні послуги позивач сплачує самостійно, але коштів не вистачає, в результаті чого виникає заборгованість. ОСОБА_2 порушує право позивача на самостійне володіння, розпорядження та користування особистим майном.
Також у зв`язку з тим що у вказаній квартирі зареєстрований відповідач, позивач витрачає багато коштів на оплату житлово-комунальних послуг, крім цього не може в повному обсязі розпоряджатися своїм майном.
Окрім того, відповідач став поводити себе досить дивно та агресивно, не працює, комунальні платежі не сплачує, вживає алкогольні напої, забирає продукти харчування у позивачки, які вона купує на свою пенсію, побив скло у вікнах, розбив холодильник, повиривав люстри, постійно погрожує розправою позивачці, дубасить її, знущається з неї, викручує руки. Нещодавно погрожував включити газ та підірвати її, внаслідок чого були викликані спеціальні служби, тому весь будинок приблизно місяць був без газу, також викрав у позивачки пральну машинку та здав її до ломбарду.
Окрім того, наразі позивачка та відповідач живуть кошмарно. Відповідач постійно позивачку обзиває, штовхає, кричить на неї матом, вчиняє щодо неї насильство. У відповідачки постійно руки на ноги в синцях та розбиті. Нещодавно відповідач полив маслом квартиру та погрожував позивачці, що підпалить її. Відповідач постійно забирає у позивачки їжу, зберігає на балконі «бульбулятори» для вживання наркотичних засобів, знімає в квартирі батареї та продає їх на метал, на сьогодні відповідач є звіром, внаслідок чого позивачка постійно відчуває страх, тому вона змушена переховуватись у родичів та не проживати в себе вдома. Внаслідок цих подій у позивачки був інсульт.
Зазначені обставини підтверджуються, окрім поясненнями позивачки, також свідченнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .
Вироком Заводського районного суду м.Запоріжжя від 03.01.2020р. ОСОБА_2 засуджений за ч.1 ст.125, ч.1 ст.185 КК України за вчинення злочину відносно потерпілої ОСОБА_1 , тобто позивачки по справі. Згідно вироку ОСОБА_2 вчинив відносно ОСОБА_1 вказані злочини за наступних обставин.

19.08.2019 приблизно о 21-00 годині ОСОБА_2 , маючи умисел на заподіяння тілесних ушкоджень, знаходячись в кімнаті квартири АДРЕСА_2 , під час раптово виниклого конфлікту з ОСОБА_1 , на ґрунті особистих неприязних відносин, наніс останній не менше двух ударів дерев`янним стільцем по лівій руці та лівій нозі, чим спричинив потерпілій ОСОБА_1 рани з синцями в ділянці лівого передпліччя, в ділянці лівої гомілки, які згідно з висновком експерта № 706 від 30.08.2019, кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я.

Окрім того, 21.08.2019 приблизно о 22-00 годині ОСОБА_2 , знаходячись за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_3 , маючи умисел на таємне викрадення чужого майна, з корисливих мотивів, з метою особистого збагачення, скориставшись тим, що за його діями ніхто не спостерігає, шляхом вільного доступу, таємно викрав, пральну машинку марки "LG", білого кольору, модель F1056MD, вартість якої згідно з висновком експерта № 3161/19 від 19.09.2019 року складає 4752 гривні 44 копійки, яка належить ОСОБА_1 .

Згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Конституцією України та ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст.316,317,319,321 ЦК України).

Права власника житлового будинку, квартири визначені в статті 383 Цивільного кодексу України та статті 150 Житлового кодексу України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання у право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду, зокрема про позбавлення права власності на житлове приміщення або користування житловим приміщення, визнання особи безвісно відсутньою або померлою тощо. Відповідно до змісту зазначеної норми права, поняття "зняття з реєстрації" нерозривно пов`язане з поняттям "житлові права" (право власності на житлове приміщення, право користування житловим приміщенням, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, виселення із займаного приміщення та інше).

Відповідно до п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності га інших речових прав» №5 від 07 лютого 2014 року, під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК України) із зняттям останнього з реєстрації. Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства: статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР, стаття 405 ЦК України, а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про виселення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, судом встановлено, що є всі передбачені законом підстави для задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265, 280-283 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Усунути перешкоди у праві володіння та користування власності ОСОБА_1 шляхом виселення ОСОБА_2 з квартири АДРЕСА_2 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту рішення до Запорізького апеляційного суду через Заводський районний суд м.Запоріжжя.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення виготовлено 24.10.2020р.

Суддя Р.В.Сінєльнік