Справа № 524/5445/19
Провадження № 2/524/378/20
24 січня 2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі: Головуючого судді - Андрієць Д.Д., за участю секретаря - Шило В.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні будинком,-
ОСОБА_1 звернулась до Автозаводського районного суду м.Кременчука із позовом, в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 . На даний час, як власник нерухомого майна, вона вирішила продати квартиру, однак реєстрація відповідача створює їй перешкоди у розпорядженні своєю власністю. У зв`язку з викладеним виникла необхідність у визнанні відповідача таким, що втратив право користування квартирою, з метою його подальшого зняття з реєстрації.
Від представника позивача надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач в судове засідання не з`явився, відзив, заяв чи клопотань до суду не надіслав.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом встановлено, що ОСОБА_1 /дошлюбне прізвище - ОСОБА_4/ є власником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору дарування квартири, посвідченого приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Веселовським А.Г. 04.04.2002, копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Бабичівською сільською радою Глобинського району Полтавської області.
У вказаній квартирі зареєстрований ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою відділу ведення Реєстру територіальної громади Автозаводської районної адміністрації виконавчого комітету Кременчуцької міської ради.
За змістом частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до статті 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону (частини перша та друга статті 319 ЦК України).
Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (частина перша статті 383 ЦК України).
На підставі статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ст.7 ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» Зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі: заяви особи або її представника, що подається до органу реєстрації; судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою; свідоцтва про смерть; паспорта або паспортного документа, що надійшов з органу державної реєстрації актів цивільного стану, або документа про смерть, виданого компетентним органом іноземної держави, легалізованого в установленому порядку; інших документів, які свідчать про припинення: підстав для перебування на території України іноземців та осіб без громадянства; підстав для проживання або перебування особи у спеціалізованій соціальній установі, закладі соціального обслуговування та соціального захисту; підстав на право користування житловим приміщенням.
ОЦІНКА СУДУ
Суд враховує те, що згідно законодавства із вимогами про визнання особи втратившою право користування має право звернутись власник або наймач. Тобто особа, яка на відповідній правовій підставі володіє майном.
Суд відзначає, що власник має право вимагати від осіб, які не є членами його сім`ї, а також не відносяться до кола осіб, які постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство, усунення порушень свого права власності у будь-який час.
Суд враховує, що визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням можливе і при вирішенні спорів щодо захисту права власності, тобто захисту порушеного права особи на вільне володіння, користування та розпорядження майном.
Враховуючи те, що рішення суду про визнання особи втратившою права користування є підставою для зняття особи з реєстрації, з метою захисту права власності власника нерухомого майна, суд вважає за можливе задовольнити позов та визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1
З відповідача, відповідно до ст.141 ЦПК України необхідно стягнути судові витрати на користь позивача, які складаються із судового збору в сумі 768,40 грн.
Керуючись ст. ст.10, 12, 81, 141, 258, 259, 263 - 265, 280-284 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні будинком - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_2 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на корись ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рнокпп НОМЕР_3 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , судові витрати в сумі 768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Д.Д.Андрієць