ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

21 січня 2020 року м. Херсон

справа № 766/25316/18

провадження №22-ц/819/203/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Геленко А.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Єпішина Ю.М. від 19 серпня 2019 року в справі за позовом Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет"до ОСОБА_1 про стягнення суми вихідної допомоги, процентів за її користування, безпідставно набутих коштів,

встановив:

22.12.2018 року ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» звернувся до суду із позовом у якому з урахуванням поданої заяви про збільшення позовних вимог просив стягнути з ОСОБА_1 :

- суму вихідної допомоги сплаченої при звільненні у розмірі 8 787, 60 грн;

- проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 78,00 грн;

- також стягнутих коштів за виконавчим провадженням № 57476246 в сумі 87985,85 грн за вирахуванням податків та зборів.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на судове рішення, внаслідок виконання якого були сплачені вищезазначені кошти.

Позивач зазначає, що внаслідок відмови від продовження роботи із зміною істотних умов праці, наказом від 15.08.2017 року № 446/3 відповідача, який працював на посаді доцента кафедри економіки підприємства, звільнено з роботи за п. 6 ст. 36 КЗпП України з 28.08.2017 року.

Відповідно до вимог ст. 44 КЗпП України, відповідачу було сплачено вихідну допомогу в сумі 8 787 грн 60 коп..

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2018 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення у повному обсязі.

Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 20.09.2018 року зазначене рішення суду 1-ї інстанції скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: скасовано наказ ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» №446/3 від 15.08.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади доцента кафедри економіки підприємства; поновлено ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри економіки підприємства з 28.08.2017 року; стягнуто з ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 117 314,46 грн; невиплачену допомогу на оздоровлення при наданні щорічних відпусток за 2013 - 2014 роки в сумі 4 371,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн та судовий збір у сумі 4 800,00 грн.

Наказом ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» від 03.10.2018 року № 616/3 відповідача поновлено на роботі з 28.08.2017 року.

Позивач зазначає, що з урахуванням відкритого виконавчого провадження від 22.10.2018 року, з метою недопущення блокування рахунку закладу вищої освіти органом ДВС для списання коштів у примусовому порядку, 21.11.2018 року кошти за рішенням апеляційного суду, були сплачені в повному обсязі в порядку примусового виконання рішень уповноважених органів згідно Закону України «Про виконавче провадження» на депозитний рахунок Корабельного РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області, за вирахуванням податків та зборів.

Постановою першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 20.02.2019 року змінено постанову Апеляційного суду Херсонської області від 20.09.18 року в частині стягнення середнього заробітку на користь ОСОБА_1 ; стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 29 328,61 грн.

Позивач зазначає, що різниця між сумою середнього заробітку визначеного судом апеляційної інстанції - 117 314,46 грн та судом касаційної інстанції - 29 328 грн 61 коп у розмірі 87 985 грн 85 коп., як і сплачена при звільненні вихідна допомога у сумі 8 787 грн 60 коп. є безпідставно набутими відповідачем коштами.

Посилаючись на положення статті 1212 ЦК України просив задовольнити позов.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19 серпня 2019 року у задоволенні позову Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" до ОСОБА_1 про стягнення суми сплаченої при звільненні вихідної допомоги та процентів за користування чужими грошовими коштами відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі представник ДВНЗ «ХДАУ» за довіреністю просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги про стягнення безпідставно набутих коштів за виконавчим провадженням №5746246 в сумі 87 985 грн 85 коп. за вирахуванням податків та зборів, та прийняти нове рішення яким позовні вимоги у цій частині задовольнити та стягнути з ОСОБА_1 безпідставно набуті кошти в результаті примусового стягнення середнього заробітку за виконавчим провадженням №57476246 в сумі 87985 грн 85 коп. за вирахуванням податків та зборів, мотивуючи тим, що середній заробіток за час вимушеного прогулу не входить до структури заробітної плати, не охоплюється нормами ст. 1215 ЦК України, а тому його стягнення ґрунтується на нормах ст. 1212 ЦК України.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач її доводи не визнав, рішення суду вважає законним та обґрунтованим з підстав в ньому викладеними.

Заслухавши доповідача, представників сторін, ОСОБА_1 , перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відмовляючи у задоволенні вимог щодо стягнення коштів, сплачених позивачем в межах виконавчого провадження № 57476246 в сумі 87985,85 грн суд першої інстанції виходив з того, що зазначені спірні правовідносини, які виникли між сторонами, не регулюються положеннями ст. 1212-1215 ЦК України, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову в цієї частині, а підлягають розгляду в порядку визначеному Розділом VI ЦПК України, яким врегульовано процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів, що не позбавляє позивача у подальшому права звернення у встановленому процесуальним законом за захистом своїх прав.

Судом установлено та з матеріалів справи вбачається, що

- Постановою Апеляційного суду Херсонської області від 20.09.2018 року рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 20.06.2018 року про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення у повному обсязі скасовано та ухвалено нове, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено: скасовано наказ ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» №446/3 від 15.08.2017 року в частині звільнення ОСОБА_1 з посади доцента кафедри економіки підприємства; поновлено ОСОБА_1 на посаді доцента кафедри економіки підприємства з 28.08.2017 року; стягнуто з ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 117 314,46 грн; невиплачену допомогу на оздоровлення при наданні щорічних відпусток за 2013 - 2014 роки в сумі 4 371,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 2 000,00 грн та судовий збір в сумі 4 800,00 грн /а.с. 71-74/.

- Наказом Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» №616/3 від 03.10.2019 року ОСОБА_1 поновлено на роботі на посаді доцента кафедри економіки підприємства та фінансів з 28.10.2018 року /а.с. 12/.

- 22.10.2019 року постановою державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС ГТЮ у Херсонській області відкрито виконавче провадження ВП № 57476246 про стягнення з ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_1 123 685,16 грн, які складаються з суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, невиплаченої допомоги на оздоровлення, витрат на правову допомогу /а.с. 46/.

- 21.11.2018 року ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» на депозитний рахунок Корабельного РВ ДВС м. Херсон ГТУЮ у Херсонській області перераховано грошові кошти 100 087,83 грн в рахунок стягнення боргу на користь ОСОБА_1 за ВП № 57476246 та 12 368,55 грн виконавчого збору /а.с. 44-45/.

- Постановою державного виконавця Корабельного районного відділу ДВС ГТЮ у Херсонській області від 22.11.2018 року закінчено виконавче провадження ВП № 57476246 /а.с. 47/.

- Постановою Верховного Суду від 20.02.2019 року змінено постанову Апеляційного суду Херсонської області від 20.09.18 року в частині стягнення середнього заробітку на користь ОСОБА_1 ; стягнуто з Державного вищого навчального закладу «Херсонський державний аграрний університет» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 29 328,61 грн /а.с. 75-79/.

Отже, до сплати ОСОБА_1 підлягав середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 29 328,61 грн, визначений судом касаційної інстанції, замість 117 314,46 грн, визначеного судом апеляційної інстанції.

У поданій до суду позовній заяві Державний вищий навчальний заклад просив стягнути з ОСОБА_1 на свою користь безпідставно набуті грошові кошти у розмірі 87985 грн 85 коп..

Як підставу стягнення зазначав зміну постанови Апеляційного суду Херсонської області від 20.09.2018 року у справі № 766/15926/17 за цивільним позовом ОСОБА_1 до ДВНЗ «Херсонський державний аграрний університет» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та стягнення невиплаченої допомоги на оздоровлення, на виконання якої ДВНЗ сплатив ОСОБА_1 кошти.

Представник позивача у судовому засіданні суду апеляційної інстанції зазначила, що при подачі касаційної скарги з заявою про зупинення рішення суду апеляційної інстанції, не зверталися. Також навчальний заклад не звертався до суду з заявою про поворот виконання рішення суду, оскільки вважають, що зазначені кошти мають бути повернуті з підстав, викладених у позові із застосуванням норми матеріального права ст. 1212 ЦК України.

Велика Палата Верховного Суду у справі №569/15646/16-ц від 04 вересня 2019 року роз`яснила чим поворот відрізняється від безпідставно набутого майна.

Поворот виконання рішення - це процесуальна форма захисту прав боржника. Воно можливе лише після набрання судовим рішенням законної сили. Його суть - у поверненні стягувачем боржнику всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 3-рп/2011 поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав.

Відповідно до статті 444 ЦПК України питання про поворот виконання судового рішення вирішує суд апеляційної чи касаційної інстанції, якщо, скасувавши судове рішення (визнавши його нечинним), він закриває провадження у справі, залишає позовну заяву без розгляду , відмовляє у задоволенні позову чи задовольняє позовні вимоги у меншому розмірі (частина перша цієї статті).

Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.

Якщо питання про поворот виконання рішення суду не було вирішено судом відповідно до частин першої-третьої статті 444ЦПК України, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касасаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді ( ч.10 ст. 444 ЦПК України)

За ч.2 ст. 445 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів, а також у справах про стягнення заробітної плати чи інших виплат, що випливають з трудових правовідносин, поворот виконання не допускається незалежно від того, у якому порядку ухвалено рішення, за винятком випадків, коли рішення було обґрунтоване на підроблених документах або на завідомо неправдивих відомостях позивача.

Отже, поворот виконання рішення, якщо цього вимагає відповідач, можливий у будь-якому випадку, незалежно від того, в якому порядку (апеляційному, касаційному чи за нововиявленими обставинами) скасовано судове рішення.

Статтею 1212 ЦК України встановлено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала (частина перша).

Положення цієї статті застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події (частина друга).

Положення цієї статті застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (частина третя вказаної статті).

Разом з цим відповідно до статті 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; інше майно, якщо це встановлено законом.

ОСОБА_1 отримав грошові кошти за рішенням суду.

Крім того, не підлягає поверненню безпідставно набута заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб для існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача, інше майно, якщо це встанволено законом, у той час як вказана сума коштів виплачена позивачем відповідачу не добровільно, а на виконання судового рішення, яке у подальшому скасовано.

Поворот виконання рішення - це процесуальна гарантія захисту майнових прав учасників справи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням.

Тому суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом.

Кондикційний позов (позов про повернення безпідставно набутого майна) урегульовано нормами матеріального права, а поворот виконання рішення - процесуального права. За змістом кондикційний позов та поворот виконання рішення схожі, проте не перетинаються та регулюються різними нормами права.

Тлумачення статті 1215 ЦК України свідчить, що вона є нормою матеріального права, а відтак не може бути застосована у випадку розгляду питання про поворот виконання рішення.

За викладених обставин, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, а тому рішення суду першої інстанції в оскарженій частині підлягає залишенню без змін.

Керуючись ст. 367, п.1 ч.1 ст.374,ст.ст.375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу Державного вищого навчального закладу "Херсонський державний аграрний університет" залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 19 серпня 2019 року в оскарженій частині залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В.Склярська

Судді: Л.В.Пузанова

Т.Г. Чорна

Повне судове рішення складено 23 січня 2020 року

Суддя І.В. Склярська