Провадження № 2-з/263/61/2020
УХВАЛА

07 грудня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Соловйов О.Л., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області 12 листопада 2020 року надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , в якій позивач просить суд: визнати легковий автомобіль марки «HYUNDAI SANTA FE», 2012 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , спільним з відповідачем сумісним майном подружжя, набутим у період шлюбу; у порядку поділу спільного майна подружжя залишити у власності ОСОБА_1 вищевказаний автомобіль зобов`язавши позивача сплатити на користь відповідача грошову компенсацію вартості 50 % цього автомобіля на підставі експертної оцінки своєї частки.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької обалстві від 13 листопада 2020 року накладено арешт у вигляді заборони розпорядження майном, а саме: автомобілем марки «HYUNDAI SANTA FE», 2012 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який зареєстрований за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 03 грудня 2020 року прийнято до розгляду та відкрити провадження у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 04.01.2021 року на 11:00 год. у приміщенні Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області.

До Жовтневого районного суду 04 грудня 2020 року від позивача надійшла до суду заява про забезпечення позову шляхом здійснення опису автомобіля марки «HYUNDAI SANTA FE», 2012 року випуску, колір коричневий, номер кузова НОМЕР_1 , державний номерний знак НОМЕР_2 , який знаходиться в користуванні та володінні ОСОБА_2 та передачі вказаного транспортного засобу позивачу під зберігальну розписку до вирішення справи по суті. На обґрунтування заяви посилається на те, відповідач позовні вимоги не визнає, та в його інтересах є зменшення (заниження) вартості автомобіля, тому з метою збереження спірного майна та запобігання навмисного зменшення його фактичної вартості з боку відповідача просить суд задовольнити заяву.

Вирішуючи питання щодо вказаної заяви, суд враховує наступне.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені статтею 150 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 152 ЦПК України заява про забезпечення позову подається: 1) до подання позовної заяви - за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом для відповідного позову, або до суду за місцезнаходженням предмета спору - якщо суд, до підсудності якого відноситься справа, визначити неможливо; 2) одночасно з пред`явленням позову - до суду, до якого подається позовна заява, за правилами підсудності, встановленими цим Кодексом; 3) після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має також врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Отже, заявником не обґрунтовано необхідність застосування саме такого виду забезпечення позову, що зазначено у заяві, не надано до суду доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. Крім того, ці заходи не відповідають змісту заходів забезпечення позову та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів позивача, а не в позбавлені (порушені) права інших осіб.

Крім того, враховуючи зазначені вище обставини, а також те, що ухвалою суду від 13 листопада 2020 року вже забезпечено вищевказаний позов шляхом накладення арешту у вигляді заборони розпорядження спірним автомобілем, про що також свідчить повідомлення Територіального сервісного центру №1441 РСЦ ГСЦ МВС і Донецькій області від 20 листопада 2020 №3858, суд приходить до висновку, що заява ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 3, 149, 150, 151,152, 153 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя - відмовити у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її до суду апеляційної інстанції через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.Л. Соловйов