ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/2805/19
Провадження №2/477/230/20
24 січня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді Глубоченка С.М.
за участі секретаря судових засідань Оселедченко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2
про визнання особи такою,
що втратила право користування житловим приміщенням,
07 листопада 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить визнати відповідача ОСОБА_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, зокрема, житловим будинком, який розташований в АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначила, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований відповідач ОСОБА_2 . У зв`язку з тим, що відповідач не проживає в належному їй житловому будинку з 2005 року, його особисті речі в будинку відсутні, тому він втратив право на користування ним.
Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву в якій позовну заяву підтримала в повному обсязі з підстав, викладених в ній, просила її задовольнити та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив, відзив не подав.
Ухвалою суду від 24 січня 2020 року постановленою без виходу суду до нарадчої кімнати, постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Дослідивши матеріали справи, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.
Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 07 жовтня 2010 року та витягу про державну реєстрацію прав від 07 жовтня 2019 року №27570306 позивачу ОСОБА_1 на праві власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.7,8).
Рішенням Лиманівської сільської ради Жовтневого району Миколаївської області від 05 жовтня 2015 року № 7 «Про перейменування вулиць села Лимани Жовтневого району Миколаївської області» вулицю Фрунзе перейменовано на вулицю Центральну (а.с.11).

Згідно довідки виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 26 січня 2018 року №168 ОСОБА_1 є власником житлового будинку в АДРЕСА_1 (а.с.12).

Відповідно до довідки виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 26 грудня 2019 року №336 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в АДРЕСА_1 (а.с.23).

Згідно акту про непроживання Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 28 жовтня 2019 року відповідач ОСОБА_2 у спірному будинку зареєстрований але не проживає з 2005 року, його особисті речі в будинку відсутні (а.с.9).

Спірний житловий будинок не має правового статусу державного або громадського житлового фонду, а відноситься до приватного житлового фонду, користування яким регламентується главою 6 ЖК України та відповідними нормами ЦК України.

Норми ЦК України регулюють правовідносини щодо проживання та втрати права на користування житлом, що є власністю громадян лише відносно членів сім`ї власника.

Так, відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Главою 6 ЖК України не передбачено законодавчого врегулювання порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина.

Однак, у відповідності до приписів статей 71,72 ЖК України, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані в судовому порядку втратившими право на житлове приміщення, якщо вони без поважних причин не проживали більше 6 місяців в житловому приміщенні.

Ані норми ЦК України, ані норми ЖК України не регулюють цивільні відносини щодо порядку втрати права користування житловим приміщенням, що є у власності громадянина, особами, які не є членами сім`ї власника.

Згідно приписів статті 8 ЦК України, якщо цивільні відносини не врегульовані цим Кодексом, іншими актами цивільного законодавства або договором, вони регулюються тими правовими нормами цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, що регулюють подібні за змістом цивільні відносини (аналогія закону).

Отже, враховуючи відсутність правової норми, яка регулює спірні правовідносини, суд застосовує аналогію закону, зокрема положення частини 2 статті 405 ЦК України (як спеціальної норми).

Відповідно до вимог статей 319, 391 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Враховуючі викладені обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає доведеним факт не проживання відповідача у спірному будинку більше одного року без поважних причин і приходить до висновку про обґрунтованість позову, що є наслідком його повного задоволення.

Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, сплачений нею при поданні позову в сумі 768,40 грн.

Відповідно до статей 319, 391, 405 ЦК України, керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 279, 280-282 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , 1986 року народження, такими, що втратив право користування жилим приміщенням будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені по справі судові витрати судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду через Жовтневий районний суд Миколаївської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін:

позивач ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ;

відповідач ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО