Постанова

Іменем України

22 січня 2020 року

м. Київ

справа № 345/3960/17

провадження № 61-34872св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Гулька Б. І., Воробйової І. А., Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Лідовця Р. А.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Завійська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області,

особа, яка подала апеляційну та касаційну скарги, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , на рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області у складі Миговича О. М. від 18 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області у складі колегії суддів: Бойчука І. В., Девляшевського В. А., Мелінишин Г. П., від 29 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Завійської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Позовна заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_5 , яка проживала по АДРЕСА_1 , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Нотаріальною конторою їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини.

Вказувала на те, що вона пропустила строк для прийняття спадщини з поважних причин, у зв`язку з важким матеріальним становищем, тривалим пригніченням морального стану у зв`язку зі смертю близьких їй людей.

З урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 просила визначити їй додатковий строк тривалістю в один місяць для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Калуського міськрайонного суду від 18 грудня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визначено ОСОБА_1 додатковий строк - один місяць, після набрання рішенням законної сили, для подання нею заяви про прийняття спадщини, після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 матері ОСОБА_5 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив із того, що позивач пропустила шестимісячний строк для прийняття спадщини, передбачений статтею 1270 ЦК України, з поважних причин, внаслідок важкого матеріального становища та тривалого пригніченого морального стану, викликаних важкою втратою матері, тому їй необхідно надати додатковий строк для подання заяви до нотаріальної контори для прийняття спадщини.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишено без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивоване тим, що ОСОБА_2 не довела у суді апеляційної інстанції, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення про її права, свободи та інтереси, не залучивши її до участі у справі.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У червні 2018 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати вказані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ОСОБА_3 мотивована тим, що вона є онукою ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про її народження, з якого вбачається, що ОСОБА_6 є її батьком, а також рішенням Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 28 березня 2018 року, яким встановлено, що ОСОБА_6 є сином померлої ОСОБА_5 .

На час смерті її баби, вона була малолітньою, ніхто із спадкоємців першої-четвертої черг у встановлений законом строк не прийняли спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_5 , а тому вважала, що вона на підстав частини четвертої статті 1268 ЦК України є такою, що прийняла спадщину, і є спадкоємцем п`ятої черги.

У зв`язку з досягненням повноліття у березні 2017 року, вона звернулась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини та на підставі її заяви заведена спадкова справа.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, не вирішив питання про склад учасників судового процесу, внаслідок чого задовольнив позов пред`явлений до сільської ради, яка є неналежним відповідачем за наявності інших спадкоємців.

Причини, на які ОСОБА_1 посилалась як на підставу для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини, не пов`язані з об`єктивними, непереборними та істотними труднощами для неї на вчинення таких дій.

Суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про те, що рішення суду першої інстанції не порушено її права, оскільки вона є спадкоємцем померлої, а суд не залучив її до участі у справі.

Доводи осіб, які подали відзиви на касаційну скаргу

У липні 2018 року ОСОБА_1 та Завійська сільська рада подали відзиви на касаційну скаргу, в яких просили відмовити у задоволенні касаційної скарги та залишити судові рішення без змін, як такі, що ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Рух касаційної скарги у суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду Лесько А. О. від 14 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції, зупинено дію рішення Калуського міськрайонного суду від 18 грудня 2017 року до закінчення касаційного провадження.

Розпорядженням Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року призначено повторний автоматизований розподіл судових справ.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 03 жовтня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Ухвалою Верховного Суду від 18 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 , після смерті якої відкрилась спадщина.

ОСОБА_1 є дочкою ОСОБА_5 та спадкоємцем першої черги за законом після смерті матері.

06 червня 2017 року з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулася ОСОБА_2 , а 06 липня 2017 року також звернулася ОСОБА_1

Постановою приватного нотаріуса Калуського районного нотаріального округу від 08 серпня 2017 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини, а також зазначено, що відсутній документ про родинний зв`язок ОСОБА_5 та ОСОБА_1 .

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону судові рішення не відповідають.

За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України).

Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Разом із тим, Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Отже, позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку.

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови.

У справі, що переглядається, установлено, що з заявою про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини позивач звернулась у листопаді 2017 року, тобто через 7 років після смерті матері.

Як на поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначала важке матеріальне становище та тривалий пригнічений моральний стан, викликаний важкою втратою близьких їй людей.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції не перевірив, чи пов`язані зазначені позивачем причини з об`єктивними та істотними труднощами, які унеможливили б звернення спадкоємця до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, а тому дійшов передчасного висновку про задоволення позову.

Крім того, мотивувальна частина рішення суду першої інстанції не містить обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

При цьому, суд першої інстанції не встановив коло спадкоємців померлої ОСОБА_5 , не з`ясував хто з них прийняв спадщину у встановленому законом порядку й, відповідно, не вирішив питання про залучення цих осіб до участі у справі.

У пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК України), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Суди першої та апеляційної інстанцій не дослідили спадкову справу № 79/2017, яка була відкрита приватним нотаріусом Калуського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Лесюком П. В. щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 .

Розглянувши позов, пред`явлений до Завійської сільської ради Калуського району Івано-Франківської області, суд не врахував, що територіальна громада може бути відповідачем у даній справі лише при відсутності інших спадкоємців за законом або за заповітом, які прийняли спадщину, та не перевірив, чи є Завійська сільська рада Калуського району Івано-Франківської області належним відповідачем у даній справі.

Переглядаючи справу, апеляційний суд допущені судом першої інстанції порушення не усунув, вказуючи на те, що рішення суду першої інстанції не порушено права та інтереси ОСОБА_3 , не врахував, що остання 06 червня 2017 року зверталась до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 та за її заявою заведена спадкова справа.

Згідно з пунктом 8 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, що не були залучені до участі у справі.

Відповідно до пункту 1 частин третьої, четвертої статті 411 ЦПК України підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є порушення норм процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази. Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції.

Оскільки судами допущені порушення норм процесуального права, що унеможливили встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, судові рішення підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_3 , подану представником ОСОБА_4 , задовольнити частково.

Рішення Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2017 року та постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 29 березня 2018 року скасувати, справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник
Судді: Б. І. Гулько І. А. Воробйова Г. В. Кривцова Р. А. Лідовець