Постанова

Іменем України

22 січня 2020 року

м. Київ

справа № 693/21/18

провадження № 61-47492св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Сімоненко В. М.,

суддів: Калараша А. А., Мартєва С. Ю. (суддя-доповідач), Петрова Є. В., Штелик С. П.,

учасники справи:

позивач - фермерське господарство «Степ»,

відповідачі: іноземне підприємство «Агро-Вільд Україна», ОСОБА_1 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» на постанову Апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року у складі колегії суддів: Бондаренка С. І., Храпка В. Д., Новікова О. М.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2017 року фермерське господарство «Степ» (далі - ФГ «Степ», фермерське господарство) звернулося до суду з позовом, у якому просило визнати недійсним договір емфітевзису, укладений 29 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та іноземним підприємством «Агро-Вільд Україна» (далі - ІП «Агро-Вільд Україна»).

Позовна заява мотивована тим, що на підставі договору оренди земельної ділянки, укладеного 21 січня 2008 року з ОСОБА_1 , фермерське господарство орендує земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,2826 га, кадастровий номер :05:001:1116, розташовану в адміністративних межах Жашківської міської ради за межами населеного пункту. 17 лютого 2008 року проведено державну реєстрацію зазначеного договору оренди, а 05 серпня 2011 року у відділі Держкомзему у Жашківському районі зареєстровано додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки про поновлення договору та встановлення нового строку його дії до 31 грудня 2017 року. У подальшому з відомостей на Публічній кадастровій карті України позивач довідався про те, що 29 квітня 2015 року на зазначену земельну ділянку за ІП «Агро-Вільд Україна» зареєстровано право емфітевзису з 01 січня 2018 року до 01 січня 2025 року на підставі укладеного цього дня з ОСОБА_1 договору емфітевзису. Запис про зареєстроване за ІП «Агро-Вільд Україна» речове право порушує права ФГ «Степ» як орендаря земельної ділянки, укладений між відповідачами договір емфітевзису суперечить договору оренди земельної ділянки від 21 січня 2008 року та позбавляє позивача права, передбаченого частиною першою статті 33 Закону України «Про оренди землі», на укладення договору оренди землі на новий строк. Крім того, законом не передбачено встановлення строку дії договору емфітевзису на майбутнє, для таких цілей укладається попередній договір, передбачений статтею 635 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Права та обов`язки між відповідачами виникли з моменту укладення договору емфітевзису (29 квітня 2015 року); використання земельної ділянки різними суб`єктами на правах оренди та емфітевзису є взаємовиключним. Існування емфітевтичного права, яке виникло та зареєстровано пізніше права оренди, є протиправним. У вересні 2017 року ОСОБА_1 направлявся проект додаткової угоди про поновлення договору оренди земельної ділянки від 21 січня 2008 року, у такий спосіб позивач реалізував своє переважне право на поновлення договору оренди та подальше користування земельною ділянкою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Жашківського районного суду Черкаської області від 30 травня 2018 року у складі судді Коцюбинської Ю. Д. у позові відмовлено; стягнено з ФГ «Степ» на користь ІП «Арго-Вільд Україна» витрати, пов`язані з розглядом справи, у розмірі 7 000,00 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що закон не встановлює заборону на визначення емфітевтичного права на майбутнє; договір емфітевзису повинен відповідати загальним положенням про договір, передбаченими статтями 407-412 ЦК України, статті 102-1 Земельного кодексу України. Переважне право ФГ «Степ» на укладення договору оренди земельної ділянки може існувати лише у випадку наявності інших претендентів на укладення саме договору оренди, а не будь-яких інших договорів. Відтак, суд дійшов висновку, що у результаті укладення договору емфітевзису права ФГ «Степ» не було порушено.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 30 травня 2018 року скасовано, ухвалено нове рішення; визнано недійсним договір емфітевзису, укладений 29 квітня 2015 року між ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна», на користування земельною ділянкою площею 4,2826 га, кадастровий номер :05:001:1116, розташованою в адміністративних межах Жашківської міської ради за межами населеного пункту; стягнено з ІП «Арго-Вільд Україна» та ОСОБА_1 на користь ФГ «Степ» по 5 700,00 грн витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що передання права користування спірною земельною ділянкою іншій особі під час дії договору оренди земельної ділянки є порушенням закону; у зв`язку з укладенням договору емфітевзису позивач позбавляється можливості поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк; умови договору емфітевзису від 29 квітня 2015 року не є кращими за умови, передбаченими договором оренди земельної ділянки від 21 січня 2008 року з урахуванням внесення до нього змін додатковою угодою від 01 серпня 2011 року. Посилаючись на висновки щодо застосування норм права, сформульовані Верховним Судом України у постанові від 13 квітня 2016 року у справі № 6-2027цс15, суд виходив з того, що спір стосується переважного права одного орендаря перед іншим орендарем на продовження дії договору оренди, а відтак дійшов висновку, що права ФГ «Степ» у зв`язку з укладенням спірного договору емфітевзису є порушеними.

Короткий зміст касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2018 року до Верховного Суду, ІП «Агро-Вільд Україна»,посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову Апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року та залишити в силі рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 30 травня 2018 року.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 09 січня 2019 року відкрито касаційне провадження, витребувано справу з Жашківського районного суду Черкаської області, відмовлено у задоволенні клопотання ІП «Агро-Вільд Україна» про зупинення виконання постанови Апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року до закінчення касаційного провадження.

Ухвалою Верховного Суду від 27 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в складі п`яти суддів за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що правова природа договору емфітевзису відрізняється від такої для договору про оренду земельної ділянки, регулюється різними нормами права; укладення спірного договору емфітевзису не порушує переважне право позивача на поновлення договору оренди землі, оскільки інший договір оренди земельної ділянки не укладався. Обставини справи № 6-2027цс15, у якій Верховним Судом України ухвалювалася постанова від 13 квітня 2016 року, не є подібними до спірних правовідносин. Позивач належним чином не засвідчив копії поданих до суду документів, тому жоден доказ у справі не може бути визнаний належним, допустимим, достовірним та достатнім відповідно до вимог ЦПК України. За розгляд справи у суді апеляційної інстанції ФГ «Степ» сплатило судовий збір у більшому розмірі ніж той, який підлягав сплаті, та не надало детальний опис робіт (надання послуг) щодо користування професійною правничою допомогою, тому стягнення таких витрат на користь позивача є безпідставним та необґрунтованим.

Відзив на касаційну скаргу

У відзиві, поданому у лютому 2019 року до Верховного Суду, ФГ «Степ» просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а постанову Апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року - без змін, мотивуючи це тим, що доводи скарги зводяться до переоцінки обставин справи, що виходить за межі касаційного розгляду справи.

Клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду

У жовтні 2019 року ФГ «Степ» звернулося до суду з клопотанням, у якому просило передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду з підстави, передбаченої частиною п`ятої статті 403 ЦПК України (виключна правова проблема).

Клопотання мотивоване тим, що Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 379/672/16-ц (провадження № 61-10325св18) дійшов висновку про визнання недійсним договору про встановлення права користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзису), оскільки відповідачі, уклавши такий правочин під час дії попереднього договору оренди земельної ділянки, порушили передбачене статтею 33 Закону України «Про оренду землі» переважне право позивача перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк. Чинним законодавством не передбачена подвійна реєстрація договорів оренди землі. У подібних правовідносинах Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 червня 2019 року у справі № 693/14/18 (провадження № 61-46848св18) дійшов протилежного висновку щодо укладення договору емфітевзису та державної реєстрації речового права в період дії договору оренди земельної ділянки.

Згідно з частиною п`ятою статтею 403 ЦПК України, на яку в обґрунтування клопотання послався заявник, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії або палати, має право передати справу на розгляд Великої Палати Верховного Суду, якщо дійде висновку, що справа містить виключну правову проблему і така передача необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.

Посилання у клопотанні на неоднакове застосування судом касаційної інстанції норм права та наявність виключної правової проблеми є необґрунтованим, оскільки обставини справи № 379/672/16-ц (провадження № 61-10325св18) та справи № 693/14/18 (провадження № 61-46848св18) не є подібними.

Так, у постанові від 23 травня 2018 року у справі № 379/672/16-ц (провадження № 61-10325св18) Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду погодився з висновками судів попередніх інстанцій про необхідність визнання недійсним договору емфітевзису, оскільки позивач на підставі статті 33 Закону України «Про оренду землі» дотримався порядку набуття переважного перед іншими особами права на укладення договору оренди землі на новий строк.

Тоді як у справі, яка переглядається, та у постанові Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 379/672/16-ц (провадження № 61-10325св18) суди встановили, що ФГ «Степ» не дотрималося порядку набуття переважного права на укладення договору оренди земельної ділянки на новий строк, тобто виходили з відсутності порушення прав позивача.

За таких обставин, Верховного Суду дійшов висновку, що наведені ФГ «Степ» аргументи в розумінні частини п`ятої статті 403 ЦПК України, не є тими обставинами, що містять виключну правову проблему, а тому в задоволенні клопотання про передачу справи на розгляд Великої Палати Верховного Суду необхідно відмовити.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 21 січня 2008 року між ФГ «Степ» та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, зареєстрований 17 лютого 2008 року у Жашківському районному відділі Черкаської регіональної філії центру Державного земельного кадастру, відповідно до умов якого ОСОБА_1 передала ФГ «Степ» на строк до 21 січня 2013 року у платне користування належну їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 4,28 га, розташовану в адміністративних межах Жашківської міської ради за межами населеного пункту.

01 серпня 2011 року ОСОБА_1 та ФГ «Степ» уклали додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки від 21 січня 2008 року, зареєстровану 05 серпня 2011 року у відділі Держкомзему у Жашківському районі Черкаської області, якою зокрема погодили новий (поновлений) строк дії договору оренди земельної ділянки до 31 грудня 2017 року.

У пункті 8 вказаної додаткової угоди сторони погодили, що після закінчення строку договору оренди земельної ділянки від 21 січня 2008 року орендар має переважне право поновлення договору на новий строк. У цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію.

29 квітня 2015 року ОСОБА_1 та ІП «Агро-Вільд Україна» уклали договір встановлення емфітевзису, на підставі якого ІП «Агро-Вільд Україна» зареєструвало право користування зазначеною вище земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис) з 01 січня 2018 року до 01 січня 2025 року.

У пункті 5.6 договору емфітевзису передбачено, що емфітевту відомо, що на земельну ділянку існує обмеження у користуванні згідно з договором оренди земельної ділянки, укладеним між ФГ «Степ» та ОСОБА_1 , термін дії якого закінчується 31 грудня 2017 року.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої і другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими. Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно зі статтю 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Правові підстави поновлення договору оренди землі визначені статтею 33 Закону України «Про оренду землі».

Відповідно до частин першої-п`ятої статті 33 цього Закону (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі).

Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди.

При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення.

Частинами восьмою, дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) передбачено, що додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді.

Отже, переважне право орендаря буде порушене, зокрема, у разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотримання процедури повідомлення попереднім орендарем про намір реалізувати своє переважне право.

У справі судом апеляційної інстанції встановлено, що ФГ «Степ» направляло ОСОБА_1 лист від 26 липня 2017 року, у якому пропонувало їй поновити договір оренди земельної ділянки від 21 січня 2008 року на новий строк, та 01 серпня 2017 року отримало від ОСОБА_1 заяву про відмову у поновленні договору оренди, а 02 жовтня 2017 року направило ОСОБА_1 лист від 27 вересня 2017 року з проектом додаткової угоди.

За відсутності згоди орендодавця із запропонованими ФГ «Степ» умовами договору оренди земельної ділянки та направлення ним проекту додаткової угоди після закінчення строку, передбаченого договором оренди земельної ділянки, висновок суду апеляційної інстанції про порушення переважного права позивача на поновлення договору оренди земельної ділянки на новий строк суперечить обставинам справи та не узгоджується з нормами Закону України «Про оренду землі».

Переглядаючи справу, суд апеляційної інстанції не спростував висновку суду першої інстанції, що між ФГ «Степ» та ОСОБА_1 у передбаченому законом порядку не було поновлено договір оренди земельної ділянки, а наявний у справі примірник додаткової угоди не містить дати її укладення та не може підтверджувати дотримання позивачем порядку поновлення договору, передбаченого статтею 33 Закону України «Про оренду землі» та умов договору оренди, а відтак дійшов безпідставного висновку, що право ФГ «Степ» на поновлення договору оренди земельної ділянки є безумовним.

Разом з тим, відмовляючи у позові, суд першої інстанції правильно виходив з того, що у зв`язку з припинення переважного права ФГ «Степ» на укладення договору оренди землі, відсутні підстави для визнання недійсним договору емфітевзису, за яким у ІП «Агро Вільд Україна» виникло право користування земельною ділянкою сільськогосподарського призначення з 01 січня 2018 року (після закінчення строку оренди земельної ділянки), оскільки права позивача у такому разі не порушуються.

Таким чином, скасовуючи законне й обґрунтоване рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції припустився помилки в застосуванні норм матеріального права та порушив норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

За таких обставин, Верховний Суд вважає за необхідне скасувати постанову Апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року та залишити в силі рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 30 травня 2018 року.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційна скарга підлягає задоволенню, сплачений за її подання судовий збір у розмірі 7 048,00 грн підлягає стягненню з ФГ «Степ» на користь ІП «Агро-Вільд Україна».

Керуючись статтями 402, 409, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» задовольнити.

Постанову Апеляційного суду Черкаської області від 18 жовтня 2018 року скасувати.

Рішення Жашківського районного суду Черкаської області від 30 травня 2018 року залишити в силі.

Стягнути з фермерського господарства «Степ» на користь іноземного підприємства «Агро-Вільд Україна» витрати, пов`язані з переглядом справи судом касаційної інстанції, у розмірі 7 048,00 грн.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. М. Сімоненко
Судді: А. А. Калараш
С. Ю. Мартєв
Є. В. Петров
С. П. Штелик