Справа № 618/1129/20
Провадження № 2/618/240/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року Дворічанський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Гніздилова Ю. М., за участю секретаря судового засідання Рябенко Л. В., розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт Дворічна в порядку загального позовного провадження цивільну справу № 618/1129/20, провадження № 2/618/240/20 за позовною заявою ОСОБА_1 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, юридична адреса: 62731, Харківська область, Дворічанський район, с. Тавільжанка, вул. Центральна, буд. 1, про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області про визнання права власності на домоволодіння в порядку спадкування за заповітом, обґрунтовуючи свої вимоги таким.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла матір позивачки ОСОБА_2 , яка за життя фактично прийняла спадщину після свого чоловіка (батька позивачки) ОСОБА_3 , після смерті якого залишився житловий будинок з надвірними будівлями, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 . За життя матір склала заповіт, яким вищевказаний житловий будинок заповіла позивачці. Однак після звернення до Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області з питання оформлення спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , державним нотаріусом було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з відсутністю документа, що підтверджує право власності на ім`я спадкодавця.

В підготовче засідання позивачка не з`явилася, надавши до суду заяву, в якій просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області до суду не з`явився, надавши заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив справу розглянути за його відсутності.

За результатами підготовчого провадження на підставі повідомлених позивачем обставин справи та наданих ним доказів, встановлені такі фактичні обставини та спірні правовідносини.

Згідно з свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 27 квітня 1961 року, виданим Рождественською сільської радою Увельського району Челябінської області, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вступили у шлюб 27 квітня 1961 року, про що в книзі записів актів цивільного стану про шлюб зроблений відповідний актовий запис за № 24.

Відповідно до свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 17 липня 1970 року, виданого Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Згідно з свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 , виданим 01 березня 2008 року Тавільжанською сільською радою Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 66 років, про що в Книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис № 9.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 26 лютого 2013 року, виданого Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дворічанського районного управління юстиції у Харківській області, шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 розірвано, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 05. Після розірвання шлюбу присвоєно прізвища: йому ОСОБА_7 , їй ОСОБА_7 .

Згідно з заповітом, посвідченим 25 липня 2017 року секретарем виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2 , що народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Тавільжанка Дворічанського району Харківської області, на випадок своєї смерті зробила таке заповітне розпорядження: належний їй на праві особистої власності житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та 3/5 частини земельної ділянки, яка належить їй на праві особистої власності згідно з державний актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 709745, виданого на підставі рішення виконавчого комітету від 13 листопада 2001 року № 174, яка розташована на території Тавільжанської сільської ради, та зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю № 21 заповіла доньці ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 , виданого 23 грудня 2019 року виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 78 років, про що складено відповідний актовий запис № 40.

Згідно з технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленим 11 березня 2020 року комунальним підприємством «Дворічанське бюро технічної інвентаризації», та інформаційною довідкою № 48 від 16 березня 2020 року, виданою ОСОБА_1 , житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_2 , складається з: Ааа1а2 житловий будинок з прибудовами, Б сарай, б погріб, В сарай, Г вбиральня, № 2,4 огорожа, № 7-9 споруди.

Відповідно до постанови Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 722/02-31 від 09 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 , у зв`язку з відсутністю документу, що встановлює право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно з довідкою № 02-30/1430 від 09 листопада 2020 року, наданою виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, рішенням виконавчого комітету від 11 березня 1997 року № 46 «Про перенумерацію жилих будинків і споруд на АДРЕСА_2 » домоволодінню, яке значиться за ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 , та розташоване в АДРЕСА_2 .

Відповідно до виписки із погосподарської книги № 02-30/1431 від 09 листопада 2020 року, наданої виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, згідно з записами по господарської книги № 10, особовий рахунок № НОМЕР_6 , ОСОБА_2 була головою домогосподарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з довідкою № 02-30/1432 від 09 листопада 2020 року, наданою виконавчим комітетом Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, в користуванні ОСОБА_2 перебувала земельна ділянка, розміром 0,22 га, розташована в АДРЕСА_2 .

Відповідно до звіту про оцінку майна від 11 листопада 2020 року, вартість житлового будинку з надвірними будівлями, загальною площею 79.2 кв.м., житлова площа 42,0 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , становить 65 944 (шістдесят п`ять тисяч дев`ятсот сорок чотири) гривень без урахування ПДВ.

Відповідно до ст. 46 Закону України «Про нотаріат» спадкоємець повинен пред`явити належний правовстановлюючий документ про право власності на ім`я спадкодавця.

Частина 1 ст. 55 Конституції України, яка передбачає, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом, містить загальну норму, яка означає право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені чи порушуються, створені чи створюються перешкоди для їх реалізації чи мають місце інші обмеження прав і свобод.

Згідно з ч. 1 ст. 64 Основного Закону, конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України.

При розв`язанні вказаного спору, враховуючи, що спірні цивільні правовідносини, пов`язані з набуттям права власності на житловий будинок, виникли до 1 січня 2004 р., згідно з вимогами Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, суд застосовує норми ЦК України від 18.07.1963 р. А до спірних цивільних правовідносин, пов`язаних зі спадкуванням вказаного житлового будинку, на підставі ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, слід застосовувати правила книги шостої Цивільного кодексу України, оскільки спадщина відкрилася після набрання чинності цим кодексом.

Згідно з ч. 1 ст. 86 ЦК України (в редакції 1963 р.), право власності - це врегульовані законом суспільні відносини щодо володіння, користування і розпорядження майном. Однією із форм власності - є приватна (ч. 4 ст. 86 ЦК).

Відповідно до ч. 6 цієї ж статті, відносини власності регулюються Законом України «Про власність», цим Кодексом, іншими законодавчими актами.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про власність» (в редакції 1991 р.), чинного на момент виникнення спірних правовідносин, одним із об`єктів приватної власності є житловий будинок.

Таким чином, належність на праві приватної власності житлового будинку, розташованого за вищевказаною адресою, підтверджується довідками Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, технічним паспортом на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами від 11 березня 2020 року, виготовленим КП «Дворічанське бюро технічної інвентаризації».

Згідно з ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом.

Згідно з ст. 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно з ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Позивачка скористалася зазначеним правом, але постановою Дворічанської державної нотаріальної контори Харківської області № 722/02-31 від 09 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок з надвірними будівлями АДРЕСА_2 після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документа, що встановлює право власності на вказаний житловий будинок.

Згідно з ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, в зв`язку з чим на сьогодні неможливо внести відомості до Державного реєстру нерухомого майна щодо вказаного житлового будинку, належного матері позивачки, що дало б можливість їй отримати свідоцтво про право на спадщину за законом після її смерті в нотаріальній конторі.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права.

Враховуючи викладене і відсутність іншого способу відновлення порушеного права, позивачка обґрунтовано звернулася з позовом до суду за захистом порушених прав шляхом визнання за нею права на спадщину за заповітом в судовому порядку.

Відповідно до ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

За життя ОСОБА_2 залишила заповіт, посвідчений 25 липня 2017 року секретарем виконавчого комітету Тавільжанської сільської ради Дворічанського району Харківської області, зареєстрованого в реєстрі за № 331, яким заповіла житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , та 3/5 частини земельної ділянки, яка належить їй на праві особистої власності згідно з державний актом на право приватної власності на землю серії Р1 № 709745, доньці ОСОБА_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

При цьому, згідно вимог ч. 2 ст. 206 ЦПК України суд роз`яснює представнику відповідача наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 цієї статті.

Судом також встановлено, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

За таких обставин справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини, на які посилалася позивачка як на підставу своїх вимог, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів окремо кожного, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Керуючись ст. ст. 55, 64 Конституції України, ст. 2, 4, 5, 10, 11, 12, 13, 81, 89, 200, 206, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п. 15.5) розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_7 , виданий 11 вересня 2000 року Дворічанським РВ УМВС України в Харківській області, РНОКПП НОМЕР_8 , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 , згідно з технічним паспортом, виготовленим 11 березня 2020 року комунальним підприємством «Дворічанське бюро технічної інвентаризації», в порядку спадкування за заповітом після смерті її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Дворічанський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

Суддя Ю. М. Гніздилов