КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/2537/2020
У Х В А Л А

21 січня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 753/3436/19

Суддя Київського апеляційного суду Шахова О.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 4 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «Авто просто» про визнання договору про надання фінансової послуги з адміністрування фінансових активів для придбання товару у групі недійсним та застосування правових наслідків укладення недійсного правочину,-

В С Т А Н О В И Л А:

Ухвалою Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року апеляційна скарга залишена без руху та надано час для усунення недоліків, а саме:

- для зазначення судового рішення, яке оскаржується;

- для зазначення в чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 листопада 2019 року.

Як вбачається зі зворотного поштового повідомлення копію ухвали від 26 грудня 2019 року, вручено особисто ОСОБА_1 06.01.2020 року (а.с. 125).

Станом на 21.01.2020 року, особою, яка подала до суду апеляційну скаргу, зазначені в ухвалі Київського апеляційного суду від 26 грудня 2019 року недоліки не усунуті.

Таким чином, діючи на власний розсуд, сторона не виявляє належного зацікавлення у розгляді апеляційної скарги, тому суд розцінює таку поведінку ОСОБА_1 як зловживання процесуальними правами з метою затягування розгляду справи.

Вказані обставини, ураховуючи положення ст. 357 ЦПК України, дають суду підстави повернути апеляційну скаргу.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, вимоги щодо зазначення судового рішення, яке оскаржується та щодо зазначення в чому полягає незаконність та необґрунтованість судового рішення Дарницького районного суду м. Києва від 4 листопада 2019 року не є порушенням права на справедливий судовий захист і не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною та повертається позивачеві.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 185, 356, 357 ЦПК України,-

У Х В А Л И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 4 листопада 2019 року- визнати неподаною та повернути.

Роз`яснити особі, яка подала апеляційну скаргу, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач Шахова О.В.