УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.01.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Полонець С.М.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 10 січня 2020 року, виданого за заявою ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію,-

в с т а н о в и в:

Суддею Богунського районного суду м. Житомира Полонцем С.М. 10 січня 2020 року було видано судовий наказ по справі за заявою ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію.

До суду 23.01.2020 року надійшла заява від ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 10.01.2020 року, в якій вона просить суд скасувати судовий наказ та стягнути з ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» судові витрати по сплаті судового збору за подачу заяви про скасування судового наказу.

Заява обґрунтована тим, що 13 вересня 2016 року між нею та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , від імені якої діяв опікун ОСОБА_5 , був укладений договір купівлі-продажу квартири. Згідно предмету укладеного договору, ОСОБА_1 передала у власність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_1 , а ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зобов`язалися прийняти зазначену квартиру, заплативши за неї ціну, відповідно до умов договору. Договір посвідчений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Стражнік Т.О. та зареєстрований в реєстрі за №12132. Після укладення вказаного договору купівлі-продажу, копію договору купівлі-продажу квартири ОСОБА_1 надавала Товариству з обмеженою відповідальністю «Житомирська обласна енергопостачальна компанія». Відповідно, з 13 вересня 2016 року власниками та споживачами комунальних послуг є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Окрім того, як вбачається із довідки про стан розрахунків побутового споживача, заборгованість по сплаті послуг за спожиту електричну енергію виникла з 01.01.2019 року, тобто в той час, коли власником та споживачем послуг були гр. ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 Також ОСОБА_1 у заяві посилається на ст. 322 Цивільного кодексу України, згідно якої на власника покладається тягар утримання майна. На підставі викладеного, боржник вважає вимоги щодо стягнення заборгованості необґрунтованими та вважає за необхідне скасувати вищезгаданий судовий наказ.

Суддя, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» № 14 від 23 грудня 2012 року, наказне провадження є самостійним і спрощеним видом судового провадження у цивільному судочинстві при розгляді окремих категорій справ, у якому суддя в установлених законом випадках за заявою особи, якій належить право вимоги, без судового засідання і виклику стягувача та боржника на основі доданих до заяви документів видає судовий наказ, який є особливою формою судового рішення.

У п. 9 вказаної постанови зазначається, що наявність спору про право, яке є підставою для відмови у прийнятті заяви про видачу судового наказу, вирішується суддею у кожному конкретному випадку, виходячи із характеру та обґрунтованості заявленої матеріально-правової вимоги і документів, доданих до заяви. Наявність спору можна встановити відсутністю документів, що підтверджують наявність суб`єктивного права у заявника; документів, що підтверджують порушення суб`єктивного права або документів, що підтверджують виникнення права вимоги. Крім того, мають ураховуватися обставини, якщо із доданих документів вбачається, що боржник заперечує, не визнає або оспорює свій обов`язок перед заявником (кредитором); із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Наказне провадження є безспірним, тобто в його порядку задовольняються тільки ті вимоги заявника, що мають безспірний характер, заперечення боржника проти вимог стягувача означає наявність спору про право.

Крім того, відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.

Частиною 2 ст. 7 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний, зокрема, оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Аналіз вищезазначених норм дає підстави для висновку про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі.

Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного Суду № 285/4671/15-ц від 14.01.2019 року.

У заяві про видачу судового наказу ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» посилається на те, що ОСОБА_1 є споживачем електричної енергії за адресою: АДРЕСА_2 , та у період з 01.01.2019 року по 01.11.2019 року не у повному обсязі сплачувала кошти за спожиту електроенергію.

Однак, як вбачається зі змісту заяви про скасування судового наказу та доданої копії договору купівлі-продажу квартири від 13.09.2016 року, ОСОБА_1 продала квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, ОСОБА_1 з 03.03.2016 року зареєстрована за адресою: АДРЕСА_3 .

Отже, з 2016 року ОСОБА_1 не є споживачем комунальних послуг за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно з ч. 3 ст. 171 ЦПК України, у разі відсутності підстав для повернення заяви про скасування судового наказу, суддя не пізніше двох днів після її подання постановляє ухвалу про скасування судового наказу, в якій роз`яснює заявнику (стягувачу) його право звернутися до суду із тими самими вимогами в порядку спрощеного позовного провадження.

Оцінивши викладені боржником обставини, вивчивши матеріали справи наказного провадження та надані боржником докази на спростування вимог заяви про видачу судового наказу, суддя вважає, що заява про скасування судового наказу від 23.01.2020 року є обґрунтованою, підстав відмовити у її задоволенні немає.

Враховуючи вищевикладене, судовий наказ підлягає скасуванню.

Разом з тим, положеннями ст. 171 ЦПК України та ЗУ «Про судовий збір» не передбачено стягнення судового збору зі стягувача у разі задоволення заяви про скасування судового наказу, тому заява ОСОБА_1 у цій частині задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 161, 170, 171 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу від 10 січня 2020 року, виданого за заявою ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію задовольнити частково.

Скасувати судовий наказ №296/11530/19 від 10.01.2020 року, виданий суддею Богунського районного суду м. Житомира Полонцем С.М. по справі за заявою ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія» про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за спожиту електроенергію.

В задоволенні решти вимог заяви відмовити.

Роз`яснити ТОВ «Житомирська обласна енергопостачальна компанія», що заявлені ним вимоги можуть бути розглянуті в спрощеному позовному провадженні.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: С.М. Полонець