Справа № 509/5254/19
19 листопада 2020 року смт. Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Бочарова А.І.,
при секретарі Сірман Г.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь цивільну справу за позовом
Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕХ-БУД-ПРОЕКТУВАННЯ»
про усунення перешкод у користуванні житлом (вселення),-
Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 15.02.2008 року між Відкритим акціонерним товариство «ВТБ Банк», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство «ВТБ Банк» (надалі за текстом Банк) та ОСОБА_3 (надалі за текстом Позичальник) було укладено Генеральну угоду №21, відповідно до якої Банк зобов`язався надати Позичальнику кредитні кошти в порядку та на умовах, визначених у кредитних договорах, укладених у рамках цієї Угоди і які є її невід`ємними частинами.
В рамках Генеральної угоди №21 між Банком та Позичальником було укладено Кредитний договір №13.42-21 /08-СК від 15.02.2008 року та Кредитний договір №13.44-21/08-СК від 19.02.2008 року (надалі за текстом Кредитні договори), відповідно до яких Банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 750 000,00 доларів США.
15.02.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою №21 та будь-якими додатковими угодами до неї, у тому числі, які збільшують основне зобов`язання, та кредитними договорами, що укладені та/або будуть укладені в межах та на її підставі, між Банком та ОСОБА_4 (надалі за текстом Первісний іпотекодавець) було укладено Іпотечний договір, посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І., зареєстрований в реєстрі за № 1291 (надалі за текстом Іпотечний договір).
Відповідно до п. 1.3 Іпотечного договору Первісний іпотекодавець передала Банку в іпотеку Житловий будинок та Земельну ділянку.
15.02.2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек, іпотеку Житлового будинку та Земельної ділянки за реєстраційним №6600085 та накладено заборону відчуження Предмету іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за № 1292,1293.
18.11.2015 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21 МБ, Додаткову угоду № 1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21 МБ від 18.11.2015 року та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 року, відповідно до яких Банк відступив право вимоги, зокрема, за Кредитними договорами та Іпотечним договором, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою та Кредитними договорами ТОВ «ФК «Поліс».
29.09.2016 року між ТОВ «ФК «Поліс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Голден Валлет» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами від 29.09.2016 року та Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 29.09.2016 року, відповідно до яких ТОВ «ФК «Поліс» відступило право вимоги за Кредитними договорами та Іпотечним договором, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою та Кредитними договорами ТОВ «Голден Валлет».
Далі ТОВ «Голден Валлет» та ТОВ «ФК «Поліс» уклали Договір про відступлення прав вимоги за Кредитними та Іпотечним договорами від 24.05.2019 року та Договір про відступлення прав за Іпотечним договором від 24.05.2019 року.
На підставі яких, ТОВ «Голден Валлет» відступило право вимоги за Генеральною угодою, Кредитними договорами та Іпотечним договором, а також всіма іншими договорами забезпечення ТОВ «ФК «Поліс».
Додатково судом встановлено, що 09.02.2015 року державним реєстратором Одеського міського управління юстиції Рубан Майєю Олександрівною було припинено записи про іпотеку та заборону від 15.02.2008 року на підставі підробленого рішення Приморського районного суду міста Одеси від 08.04.2013 року у справі №1522/2773/13.
Обставини на які посилається позивач, встановлені постановою Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 року по справі № 815/2778/17, якою припинення записів від 15.02.2008 року визнано незаконними.
12.02.2015 року після припинення записів про іпотеку та заборону на Предмет іпотеки, Житловий будинок та Земельну ділянку було відчужено ОСОБА_4 на користь ОСОБА_5 на підставі договорів купівлі-продажу, посвідчених приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Одеської області Гашовою В.В. та зареєстрованих в реєстрі за № 73, 74.
11.09.2015 року Житловий будинок було відчужено ОСОБА_5 на користь Відповідачів у рівних частках (по 1/2) у праві спільної часткової власності на підставі договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алексєєвою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1099.
Право власності на Земельну ділянку було відчужено ОСОБА_5 на користь Відповідачів у рівних частках (по 1/2) у праві спільної часткової власності на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Алексєєвою О.В. та зареєстрованого в реєстрі за №1103.
Таким чином, перед зверненням стягнення на предмет іпотеки власниками Предмету іпотеки були ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у рівних частках (по 1/2 частки) у праві спільної часткової власності на Житловий будинок та Земельну ділянку.
У зв`язку з неналежним виконанням Позичальником зобов`язань за Кредитним договором, ТОВ «ФК «Поліс» задовольнило свої вимоги, звернувши стягнення на Житловий будинок та Земельну ділянку шляхом набуття права власності на Предмет іпотеки на підставі Іпотечного договору, що містить відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя.
22.08.2019 року на підставі ст.ст. 23, 37 Закону України «Про іпотеку» право власності на Предмет іпотеки було зареєстровано за ТОВ «ФК «Поліс», що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181426005 від 18.09.2019 року.
20.08.2020 року між ТОВ «ФК «Поліс» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Тех-Буд-Проектування» укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сомовим І.В., зареєстрований в реєстрі за №1073, відповідно до якого ТОВ «ФК «Поліс» продало, а ТОВ «Тех-Буд-Проектування» придбало земельну ділянку та домоволодіння.
Як передбачено ч.1 ст.55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
У зв`язку з переходом права власності виникли правові підстави для заміни позивача на правонаступника на підставі чого, ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.10.2020 року залучено до участі у справі замість позивача ТОВ «ФК «Поліс» його правонаступника ТОВ «Тех-Буд-Проектування».
Письмові вимоги про звільнення приміщення (виселення) Відповідачам було надіслано 30.08.2019 року ОСОБА_2 та 30.08.2019 року ОСОБА_1 .
Ключі від житлового будинку знаходяться у відповідачів, що дає їм можливість незаконно користуватися даним нерухомим майном. Натомість, позивач, маючи право власності на житловий будинок, не має до нього доступу та можливості повноцінно ним володіти, користуватися та розпоряджатися. Таким чином, відповідачі порушують права позивача, як власника житлового будинку на володіння, користування та розпоряджання своїм майном, шляхом ігнорування вимоги позивача про виселення, ненаданням доступу до житлового будинку, не звільняють належні позивачу приміщення в будинку, господарські будівлі та земельну ділянку від своїх речей.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою, відповідно до якої позовні вимоги визнає в повному обсязі, просив розглядати справу у його відсутність.
Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлявся належним чином, відзив на позов не надав, у зв`язку з чим суд ухвалює заочне рішення по справі відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно оцінивши надані сторонами докази, дійшов висновку щодо задоволення позову у повному обсязі.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК Україникожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за змістом ст. 20 зазначеного кодексу, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні (правовий висновок Верховного Суду України від 03.09.2014 № 6-84цс14).
За змістом статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 13 зазначеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на не вчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події, суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
За змістом ч. 4 ст. 82 зазначеного кодексу, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 11 Постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18 грудня 2009 року N 14, у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, що мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку всіх доказів, розрахунки, з яких суд виходив при задоволенні грошових та інших майнових вимог. Встановлюючи наявність або відсутність фактів, якими обґрунтовувалися вимоги чи заперечення, визнаючи одні та відхиляючи інші докази, суд має свої дії мотивувати та враховувати, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Оскільки правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів та осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це.
Судом встановлено, що на підставі Генеральної угоди №21 між Банком та Позичальником було укладено Кредитний договір №13.42-21 /08-СК від 15.02.2008 року та Кредитний договір №13.44-21/08-СК від 19.02.2008 року (надалі за текстом Кредитні договори), відповідно до яких Банк надав Позичальнику грошові кошти у розмірі 750 000,00 доларів США.15.02.2008 року в забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою №21між Банком та ОСОБА_4 було укладено Іпотечний договір. Того ж дня, приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Криворотенко Л.І. було зареєстровано в Державному реєстрі іпотек, іпотеку Житлового будинку та Земельної ділянки за реєстраційним №6600085 та накладено заборону відчуження Предмету іпотеки, яка зареєстрована в реєстрі за № 1292,1293.
18.11.2015 року між Банком та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21 МБ, Додаткову угоду № 1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами № 21 МБ від 18.11.2015 року та Договір про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 12.05.2016 року, відповідно до яких Банк відступив право вимоги, зокрема, за Кредитними договорами та Іпотечним договором, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою та Кредитними договорами ТОВ «ФК «Поліс».
29.09.2016 року між ТОВ «ФК «Поліс» та ТОВ «Голден Валлет» було укладено Договір про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами від 29.09.2016 року та Договір про відступлення права вимоги за іпотечним договором від 29.09.2016 року, відповідно до яких ТОВ «ФК «Поліс» відступило право вимоги за Кредитними договорами та Іпотечним договором, а також всіма іншими договорами забезпечення виконання зобов`язань за Генеральною угодою та Кредитними договорами ТОВ «Голден Валлет».
Дані обставини вбачаються, зокрема, з постанови Одеського окружного адміністративного суду від 13.11.2017 року по справі №815/2778/17, учасниками якої були ТОВ «ФК «Поліс» та Відповідачі.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
В подальшому, між ТОВ «Голден Валлет» та ТОВ «ФК «Поліс» було укладено Договір про відступлення прав вимоги за Кредитними та Іпотечним договорами від 24.05.2019 року та Договір про відступлення прав за Іпотечним договором від 24.05.2019 року.
22.08.2019 року на підставі ст.ст. 23, 37 Закону України «Про іпотеку» ТОВ «ФК «Поліс» здійснило реєстрацію права власності на Предмет іпотеки за собою, що підтверджується інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 181426005 від 18.09.2019 року.
20.08.2020 року між ТОВ «ФК «Поліс» та ТОВ «Тех-Буд-Проектування» було укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки з розташованим на ній житловим будинком, відповідно до якого ТОВ «ФК «Поліс» продало, а ТОВ «Тех-Буд-Проектування» придбало земельну ділянку та домоволодіння.
Згідно із ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Статтею 55 ЦПК України передбачено, що у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.
Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.10.2020 року залучено до участі у справі замість позивача ТОВ «ФК «Поліс» його правонаступника у даних правовідносинах - ТОВ «Тех-Буд-Проектування»
Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом
Відповідно до вимог ч.1 ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Згідно змісту ч.1ст.319 ЦК Українивласник володіє, користується, розпоряджаєтьсясвоїм майном на власний розсуд.
Статтею 391 ЦК України закріплено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст. 321 ч. 1ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном.
Відповідно до роз`яснень, які містить п. 33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення ст. 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень ст. 391, ст. 396 ЦКпозов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Такий позов підлягає задоволенню і в тому разі, коли позивач доведе, що є реальна небезпека порушення його права власності чи законного володіння зі сторони відповідача.
Порушення права ТОВ «Тех-Буд-Проектування`як власника Житлового будинку полягає в ігноруванні Відповідачами вимоги Позивача про звільнення приміщення (виселення), ненаданням доступу Житлового будинку,а також не звільнення належного Товариству приміщення будинку, господарських будівель та земельної ділянки від своїх речей.
Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором , а відповідно до ч. 2 цієї ж норми у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: в тому числі визнання права та припинення дії, яка порушує право.
Зважаючи на це, суд дійшов висновку про задоволення позовної заяви та вважає за необхідне захистити порушене право позивача, застосувавши способи захисту його порушеного права як власника майна, визначені в позовних вимогах, шляхом зобов`язання відповідачів не чинити йому перешкоду користуванні належним йому нерухомим майном та визнання за ним права вчинити певні дії відносно цього майна.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а відповідно до змісту ч. 2 цієї ж норми, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.
Позивач поніс документально-підтверджені судові витрати у виді судового збору, які з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові слід покласти на відповідачів у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.
Керуючись ст. 209, 214-215 ЦПК України, суд,
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Тех-Буд-Проектування» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні приміщенням (житлом) - задовольнити.
Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.
Суддя А.І.Бочаров