Провадження № 2-о/127/386/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.12.2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Федчишена С.А.,

при секретарі Підвисоцькій О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , за участю заінтересованих осіб ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про встановлення факту, що має юридичне значення, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась в суд з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Заява мотивована тим, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла. Після її смерті відкрилася спадщина, яка складалася з квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За своє життя покійна мати заповіту не склала, тому спадкування здійснювалось за законом. Окрім заявника спадкоємцями першої черги майна ОСОБА_5 є ще дві її сестри ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є заінтересованими особами у даній справі. Проте вони відмовились від спадкування своєї частки в спадщині на користь. В свою чергу заявником прийнято спадщину та видано свідоцтво про право на спадщину за законом, відповідно до якого спадщина складається з квартири у м. Ладижин Вінницької області. Однак до кола спадкового майна не увійшов будинок, який розташований у с. Семенки Немирівського р-ну Вінницької обл., оскільки мати заявника за життя не встигла оформити право власності на нього. Цей будинок належав покійній бабусі заявника - ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ще за життя вона зробила заповіт на ім`я матері заявника, а своєї дочки, ОСОБА_4 . Після смерті бабусі мати заявника у встановлений шестимісячний термін до нотаріуса і з заявою про прийняття спадщини не зверталась, оскільки на момент відкриття спадщини постійно проживала разом з бабусею. Так , у зв`язку з похилим віком бабусі та не задовільним станом здоров`я останньої, мама заявника забрала бабусю на постійне місце проживання до квартири, в якій сама проживала у м. Ладижин, в якій на той час була зареєстрована та проживала. Там мама разом з бабусею проживали понад два роки аж до самої смерті останньої. Там же, в Ладижин бабуся заявника і померла, а мати заявника здійснила її поховання на Ладижинському кладовищі. Після смерті бабусі мати заявника фактично вступила у спадщину: вона опікувалася будинком, що належав бабусі, тримала його доглянутим, обробляла город, тощо. Спершу вона приїздила до будинку частіше, пізніше у зв`язку з незадовільним станом здоров`я рідше, однак завжди про нього піклувалась. Мати заявника сплачували усі необхідні платежі по будинку бабусі, зокрема податкові, страхові, тощо, що підтверджується копією довідки Райгородської с/р № 401 від 27.08.2018р. 28 серпня 2018р. заявник на підставі довіреності, звернулась до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини від імені ОСОБА_4 , проте нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно, та видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, де зазначено, що « ...враховуючи не прийняття спадщини на протязі встановленого законом 6-ти місячного строку для прийняття спадщини та відсутність факту прийняття спадщини шляхом спільного проживання з померлим за однією адресою...», відмовити гр. ОСОБА_4 у видачі свідоцтва. При цьому, нотаріус, довідавшись, що ОСОБА_4 постійно проживала з ОСОБА_6 на момент відкриття спадщини, пояснила, що мати заявника зможе успадкувати майно покійної ОСОБА_7 якщо підтвердить факт постійного проживання зі спадкодавцем лише в судовому порядку. Таким чином, мати заявника ОСОБА_4 та заявник на підставі довіреності, з метою звернення до суду, розпочали збирати відомості щодо підтвердження такого факту, проте через раптове погіршення здоров`я матері, а потім у зв`язку з смертю матері, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 нам зробити цього так і не вдалося. Уже після смерті матері заявник звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори, однак їй було рекомендовано звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, що відкрилась після смерті мами. Коли заявник звернулася до приватного нотаріуса Тростянецького районного нотаріального округу Вінницької області, який знаходиться у м. Ладижин, заявнику видано свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру, що знаходиться у м. Ладижині, а відносно будинку, що знаходиться в с. Семенки і в усному порядку заянвику було відмовлено в отримані свідоцтва на право на спадщину та надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, яка мотивована тим, що «...оскільки ОСОБА_4 у встановлений законом строк не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 та не пред`явила жодних доказів фактичного прийняття спадщини, свідоцтво про право на спадщину на майно, належне ОСОБА_6 , померлій ІНФОРМАЦІЯ_2 , не може бути видано ОСОБА_1 , як спадкоємцю ОСОБА_4 , у з в 'язку з пропущенням ОСОБА_4 строку на прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , та відсутність фактичного прийняття спадщини...». За таких обставин, враховуючи вищенаведене заявник вимушена звертатися до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки має на меті оформити спадщину, а саме: будинок у с.Семенки Немирівського району Вінницької області.

Ухвалою суду від 25.11.2020 року відкрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду.

Представник заявника в судове засідання не з`явилась надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, просила заяву задовольнити.

Заінтересовані особи в судове засідання не з`явились надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, заяву підтримали, просили задовольнити.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви, з наступних підстав.

При розгляді справи судом встановлено наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_8 є ОСОБА_9 та ОСОБА_4 (а.с.7).

ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_4 померла (а.с.8).

Згідно заяви від 31.10.2018року ОСОБА_2 відмовилась від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 (а.с.9).

Відповідно до заяви від 17012019року ОСОБА_3 відмовилась від прийняття спадщини, яке залишилось після смерті її матері на користь її дочки ОСОБА_1 (а.с.10).

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 16.09.2019року ОСОБА_1 прийняла в спадщину квартиру АДРЕСА_2 (а.с.12).

ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_6 (а.с.13).

Згідно свідоцтва про народження батьками ОСОБА_2 є ОСОБА_9 , та ОСОБА_4 (а.с.24).

Згідно заповіту від 07.04.1992року ОСОБА_6 залишила все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося заповіла своїй дочці ОСОБА_4 (а.с. 14).

Відповідно до довідки Райгородської сільської ради №401 від 27.08.2018року на момент відкриття спадщини в житловому будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 була зареєстрована ОСОБА_6 будь які інші особи зареєстровані не були. Заповіт складений. Заборони на спадкове майно немає. Заборгованості по податках та страхових платежах за поточний та попередні роки немає (а.с.15).

Постановою державного нотаріуса Немирівської державної нотаріальної контори від 28.08.2018року відмовлено ОСОБА_4 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно належне ОСОБА_6 в зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини (а.с.17).

Постановою приватного нотаріуса Наревської М.Л. від 05.08.2020року відмовлено ОСОБА_1 спадкоємцю ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно належне ОСОБА_6 померлій 31.12.1998року у зв`язку з тим, що ОСОБА_4 пропустила строк для прийняття спадщини після смерті ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.19).

Згідно акту від 06.09.2018р. ОСОБА_6 на протязі останніх років життя (приблизно з 1996року по день смерті) проживала разом зі своєю донькою ОСОБА_4 однією сім`єю за адресою: АДРЕСА_4 (а.с.20).

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно ч.2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

У відповідності до ст. 318 ЦПК України у заяві про встановлення факту, що має юридичне значення, повинно бути зазначено, зокрема, який факт заявник просить встановити та з якою метою. Мета встановлення факту це ті наслідки, настання яких бажав би заявник.

Від встановлення вказаного в заяві факту залежить виникнення у заявника права на оформлення спадщини.

Згідно з вимогами ч.2 ст. 1220 та ч.1 ст. 1221 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи, а місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.2, 23 Постанови ВСУ «Про судову практику у справах спадкування» №7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовляє особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

З огляду на те, що в складі спадщини наявне нерухоме майно, в силу вимог ч.1 ст. 1299 ЦК України спадкоємці зобов`язані зареєструвати право на спадщину в органах, які здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна, для цього заявнику необхідно отримати свідоцтво про право на спадщину. Так як такі документи у заявника відсутні, то він звернувся до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини, маючи за мету оформлення та видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину.

Згідно п.п.3, 5 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем під час відкриття спадщини вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для встановлення факту постійного проживання спадкоємиці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_5 на час відкриття спадщини ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-78, 81, 89, 258, 259, 263-265, 268, 294, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Встановити факт постійного проживання спадкоємиці ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_6 разом із спадкодавцем ОСОБА_6 у квартирі АДРЕСА_5 на час відкриття спадщини ОСОБА_6 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Судові витрати залишити за заявником.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17.12.2020року.

ОСОБА_1 , АДРЕСА_6 , ІПН НОМЕР_1 .

ОСОБА_2 , АДРЕСА_7 , паспорт НОМЕР_2 , вид. 18.03.2016р., органом 050.

ОСОБА_3 , АДРЕСА_8 , ІПН НОМЕР_3 .

Суддя: