Справа № 453/1297/20
№ провадження 2/453/485/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
17 грудня 2020 року Сколівський районний суд Львівської області
у складі: головуючого судді Брони А.Л.,
секретаря судового засідання Бендеш А.І.
без учасників справи,
розглянувши у залі суду у місті Сколе Львівської області за порядком спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛБ», з участю третьої особи приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк О.І. про розірвання договору та витребування майна,-
19.10.2020 року ОСОБА_1 в особі представника адвоката Тимофіїв Н.Ю. звернулась в суд з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «СЛБ», з участю третьої особи приватного нотаріуса Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк О.І., в якій просить розірвати укладений 13 квітня 2018 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛБ» договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Олегом Івановичем та зареєстрований в реєстрі за № 488.
Ухвалою суду від 20.10.2020 року було прийнято заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі.
Розгляд справи відбувся 17.12.2020 року без учасників справи.
В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 13 квітня 2018 року між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛБ» було укладено договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Олегом Івановичем та зареєстрованого в реєстрі за № 488.
Позивач зазначає, що нею було виконано всі умови договору купівлі-продажу будинку та земельної ділянки від 13.04.2018 року, зокрема передано майно у власність відповідача, однак ТзОВ «СЛБ» свої зобов`язання за договором не виконав, а саме не здійснив оплати за прийняте майно. Оскільки оплата товару за договором купівлі-продажу є основним обов`язком покупця та метою укладення договору продавцем, порушення відповідачем такого обов`язку є істотним порушенням договору.
Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛБ» про час і місце судового розгляду повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не подав.
У зв`язку з викладеним судом ухвалено рішення про заочний розгляд на підставі наявних у справі доказів.
На підставі ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа слухається у відсутність сторін без фіксування судового процесу технічними засобами.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є невід`ємною частиною національного законодавства, кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків має право на справедливий судовий розгляд.
Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Виходячи із наведених вище процесуальних норм суд встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини.
Стаття 655 ЦК України закріплює законодавче визначення договору купівлі-продажу, згідно з яким одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Істотними умовами договору купівлі-продажу є умови про предмет та ціну.
Ціна товару - це грошова сума, яка підлягає сплаті покупцем за одержану від продавця річ.
Відповідно до ч. 1 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін.
За загальним правилом (ч. 1 ст. 692 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Вказаний Договір посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Олегом Івановичем та зареєстрований в реєстрі за № 488.
Продаж нерухомого майна вчинено за 183100 грн., з яких продаж житлового будинку вчинено за 130800 грн., а продаж земельної ділянки вчинено за 52 300 грн., які покупець зобов`язується перерахувати на розрахунковий рахунок продавця до 31 грудня 2018 року включно.
При цьому пунктом 4.5 цього Договору визначено, що сторони підтверджують, що вони не визнані недієздатними, що цей договір не носить характеру фіктивного та удаваного правочину, укладення договору відповідає їх інтересам, волевиявлення є вільним, усвідомленим і відповідає їх внутрішній волі, умови договору зрозумілі і відповідають реальній домовленості сторін, договір не приховує іншого правочину і спрямований на реальне настання наслідків, які обумовлені у цьому.
За п. 2 ст. 692 ЦК України покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.
Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України).
У випадку, якщо договором купівлі-продажу передбачена оплата товару через певний час після його передачі покупцю, покупець повинен провести оплату в строк, передбачений договором.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.
Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк, продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ч.3 ст. 692 ЦК України), або розірвання договору з підстав, передбачених ст. 651 ЦК України.
Однією з підстав розірвання договору є істотне порушення стороною цього договору.
Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору ( ст. 651 ЦК України).
Тобто йдеться про таке порушення договору однією зі сторін, яке тягне для другої сторони неможливість досягнення нею цілей договору.
Оцінка порушення договору як істотного здійснюється судом відповідно до критеріїв, що встановлені вказаною нормою. Оціночне поняття істотності порушення договору законодавець розкриває за допомогою іншого оціночного поняття - "значної міри" позбавлення сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Це (друге) оціночне поняття значно звужує сферу огляду суду. Істотність порушення визначається виключно за об`єктивними обставинами, що склалися у сторони, яка вимагає розірвання договору.
В такому випадку вина (як суб`єктивний чинник) сторони, що припустилася порушення договору, не має будь-якого значення і для оцінки порушення як істотного, і для виникнення права вимагати розірвання договору на підставі ч.2 ст. 651 ЦК України.
Згідно зі ст. ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
У відповідності до ст.651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.
За загальним правилом (ст. 692 ч. ч. 1, 2 ЦК України) оплата товару за договором купівлі-продажу здійснюється після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець повинен виконати свій обов`язок щодо оплати одразу в повному обсязі, тобто сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Однак сторони можуть відійти від цього положення, застосувавши розстрочення платежу (ч. 2 ст. 692 ЦК України). У такому випадку покупець повинен провести оплату товару в повному обсязі в строк (термін), передбачений договором. Якщо покупець не виконує свого обов`язку щодо оплати переданого йому товару в установлений договором купівлі-продажу строк (термін), продавець набуває право вимоги такої оплати та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами (ст.692 ч.З ЦК України)або розірвання договору з підстав, передбачених ст.651 ЦК України.
Згідно ст. 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов`язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом.
Судом встановлено, що позивачкою були виконані всі зобов`язання, взяті нею за вказаним договором купівлі-продажу, а відповідачем, в свою чергу, не виконано умови договору купівлі-продажу нерухомого майна, оскільки ним не було сплачено у встановлений договором строк до 31 грудня 2018 року грошові кошти у розмірі 183 100 грн. за придбання нерухомого майна, що, в свою чергу, призвело до істотного порушення умов договору, є підставою для розірвання вказаного договору та повернення предмету договору нерухомого майна позивачці.
Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
Нормою ст. 1213 ЦК України встановлено, що набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі.
Частиною 3 ст. 1212 ЦК України визначено, що положення Глави 83 ЦК України, до якої входять і наведені норми ст.ст. 1212, 1213 ЦК України, застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.
Згідно ст. 334 ЦК України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" від 01.07.2004р. № 1952-IV (далі - Закон) державною реєстрацією є офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення речових прав на майно та їх обмежень, що супроводжується внесенням даних до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та їх обмежень.
Відповідно до ст. 19 Закону підставою для реєстрації прав, що посвідчують виникнення, перехід, припинення речових прав на нерухоме майно, обмежень цих прав є, зокрема, рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно і обмежень цих прав, що набрали законної сили.
Згідно з п. 9 ч. 1 ст.27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться, зокрема, на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно;
Нормою ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що у разі скасування на підставі рішення суду записів про проведену державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.
Внесення змін до записів Державного реєстру прав, зупинення реєстраційних дій, внесення запису про скасування державної реєстрації прав або скасування рішення державного реєстратора здійснюються у порядку, передбаченому для державної реєстрації прав (крім випадків, коли такі дії здійснюються у порядку, передбаченому статтею 37 цього Закону).
Окрім того, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 11.09.2018 в справі № 909/968/16 сформовано наступну позицію: «рішення суду про визнання недійсним договору не є підставою для внесення запису про скасування прав на нерухоме майно без скасування відповідного рішення про державну реєстрацію прав. У разі визнання недійсним договору, що став підставою для прийняття рішення про державну реєстрацію прав, слід одночасно заявляти вимогу про скасування вказаного рішення про державну реєстрацію прав. Такі вимоги є відповідним і законним способом судового захисту в даному випадку, оскільки за чинним Цивільним кодексом України право власності виникає з моменту його реєстрації».
Оскільки позивачка, відповідно ст. 695 ЦК України, набула право відмовитись від спірного договору купівлі-продажу нерухомого майна у зв`язку з порушенням відповідачем свого договірного обов`язку щодо оплати придбаного за договором нерухомого майна, суд приходить до висновку, що спірний договір слід розірвати, зобов`язавши відповідача повернути позивачці майно в натурі та скасувати державну реєстрацію права власності на нерухоме майно за ТзОВ «СЛБ», оскільки подальше знахоження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно запису про право власності відповідача на вказане нерухоме майно буде порушувати права позивачки, як власника такого.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання як слід розподілити між сторонами судові витрати, а тому згідно з вимогами ст.141 ЦПК України та ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь позивача слід стягнути 2 251,40 грн. понесених судових витрат.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 211, 247, 259, 263, 264, 279, 280-281 ЦПК України, ст. ст. 525, 526, 632, 651, 653, 655, 692, 695, 1212, 1213 ЦК України, Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", суд,-
Позовну заяву ОСОБА_1 - задовольнити.
Розірвати договір купівлі-продажу будинку та земельної ділянки, укладений 13 квітня 2018 року між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «СЛБ», посвідчений приватним нотаріусом Сколівського районного нотаріального округу Львівської області Батлюк Олегом Івановичем та зареєстрований в реєстрі за № 488.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання заяви про його перегляд чи апеляційної скарги на таке рішення, якщо заяву про перегляд заочного рішення чи апеляційну скаргу не було подано.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений у разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка подається безпосередньо до Сколівського районного суду Львівської області.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Львівського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Сколівський районний суд Львівської області.
Повне найменування сторін у справі:
Позивачка: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителька АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_1 .
Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «СЛБ»; місцезнаходження: вул. Коновальця, 54, кв.2, м. Львів, код у Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40443047.
Третя особа: Приватний нотаріус Сколівського нотаріального округу Львівської області Батлюк Олег Іванович; місцезнаходження: вул. Д. Галицького, м. Сколе, Львівська область.
Суддя