КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року м. Київ

Справа № 372/3738/19

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді-доповідача Ящук Т.І.,

суддів Немировської О.В., Чобіток А.О.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , на рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2020 року, ухвалене у складі судді Потабенко Л.В.,

у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

встановив:

15 жовтня 2019 року позивач ПрАТ «СК «Євроінс Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.11.2017 року у місті Українка Обухівського району Київської області по вулиці Юності відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу ГАЗ 33021, державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є посольство Держави Кувейт в Україні.

Внаслідок ДТП зазначені транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Обухівського районного суду Київської області від 28.11.2017 року у справі № 372/3581/17 встановлено, що ДТП відбулася внаслідок порушення відповідачем п.п. «б» п. 2.3 та п.п. 10.1, 10.9 ПДР України, у зв`язку з чим останнього було притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та визнано винним у ДТП саме відповідача.

Потерпілий, посольство Держави Кувейт в Україні, своєчасно звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку. ПрАТ «СК «Євроінс Україна» на основі рахунку-фактури № від 21.11.2017 року було складено розрахунок страхового відшкодування та страховий акт та виплачено потерпілому суму страхового відшкодування у розмірі 46 272 грн. 60 коп. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно з умовами договору. У зв`язку з цим позивач для захисту своїх прав та інтересів звернувся до суду з даним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 46 272 грн. 60 коп. та судовий збір у розмірі 1921 грн.

Заочним рішенням Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2020 року позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» завдану ним майнову шкоду в сумі 46 272 грн. 60 коп. та сплачений судовий збір в сумі 1921 грн., а всього стягнуто 48 193 грн. 60 коп.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати заочне рішення суду та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову, посилаючись на його незаконність, необґрунтованість, порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи.

Вказує, що судом першої інстанції не було належним чином повідомлено про розгляд справи відповідача. В матеріалах справи відсутні докази належного повідомлення відповідача, жодних повісток судом не надсилалось. У зв`язку з чим суд позбавив відповідача на подання відзиву на позовну заяву, заперечень, клопотань, зустрічної позовної заяви, а також права брати участь у судовому засіданні.

Зазначає, що в листопаді 2017 року ТОВ «Експертно- Асистуюча Компанія «Фаворит» було проведено огляд колісного транспортного засобу Mitsubishi Outlander н.з. НОМЕР_2 . Згідно з протоколом № 1410 огляду колісного транспортного засобу від 20.11.2017 року даний огляд проведено за участі ОСОБА_3 , якого визначено як довіреною особою власника та без присутності іншого учасника ДТП, в даному випадку відповідача, або/та його представника, та визначено перелік пошкоджених деталей автомобіля, серед яких є як такі, що дійсно зазнали пошкодження під час ДТП, так і такі, що жодного відношення до ДТП, що сталося 16 листопада 2017 року не мають.

Звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було надано належної оцінки доказу - копії протоколу № 1410 огляду колісного транспортного засобу від 20.11.2017 року, адже матеріали справи не містять доказів на підтвердження права представляти ОСОБА_3 посольство держави Кувейт, яке є власником транспортного засобу Mitsubishi Outlander н.з. НОМЕР_2 .

Наголошує, що протокол № 1410 огляду колісного транспортного засобу від 20.11.2017 року не можна вважати достовірним доказом, на підставі якого можна встановити обсяг пошкоджених деталей автомобіля, адже визначення даних пошкоджень проводились експертною компанією та водієм, який перебував за кермом транспортного засобу Mitsubishi Outlander н.з. НОМЕР_2 під час ДТП. При цьому, в протоколі № 1410 огляду колісного транспортного засобу від 20.11.2017 року є лише один підпис під позначкою «З актом ознайомлений, пошкодження записані вірно», а саме - ОСОБА_3 .

Суд першої інстанції також не звернув увагу на відсутність доказів повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення огляду на предмет дослідження пошкоджень транспортного засобу Mitsubishi Outlander н.з. НОМЕР_2 . В матеріалах справи знаходиться лише копія специфікації замовлення № 78532 електронного повідомлення №000297 (а.с.30), додана позивачем на підтвердження нібито повідомлення відповідача. Проте, з його змісту не зрозуміло, що це було за повідомлення, який був зміст повідомлення, та чи отримав його відповідач.

Крім того, звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 1410 від 01.12.2017 р. не містить відмітки про те, що оцінювач попереджений про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок, що також ставить під сумнів достовірність зазначених у звіті відомостей.

Також, в порушення ст. 10 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні»матеріали справи не містять доказів на підтвердження укладеного договору між ТОВ «Експертно- Асистуюча Компанія «Фаворит» та ПрАТ «СК «Євроінс Україна». Оцінка вартості матеріального збитку проводилася без використання програмного комплексу для встановлення факту, чи потрапляв раніше вказаний автомобіль Mitsubishi Outlander н.з. НОМЕР_2 в дорожньо-транспортні пригоди та чи нараховувалася втрата вартості товарного виду цього автомобіля.

Стверджує, що суд першої інстанції не дослідив належним чином докази по справі, не врахував відсутність доказів на підтвердження належного проведення огляду колісного транспортного засобу, на підставі якого було складено звіт про оцінку вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 1410 від 01.12.2017 року, неправильно застосував норми статей 1166, 1187 ЦК України та не зважив на відсутність доказів на підтвердження заявлених позивачем вимог щодо розміру майнової шкоди, внаслідок чого дійшов помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Справу розглянуто апеляційним судом відповідно до ст. 369 ЦПК України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

У жовтні 2019 року позивач Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна» звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 28 січня 2020 року відкрито спрощене провадження у цій справі з повідомленням сторін та призначено судове на 03 квітня 2020 року на 10-00 год.

Даних про отримання відповідачем копії позовної заяви, ухвали про відкриття провадження та судової повістки про виклик до суду, матеріали справи не місять. Конверт, в якому містилась поштова кореспонденція повернулась до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «не вручено».

Як вбачається з довідки, складеної 03.04.2020 року секретарем судового засідання, справу знято з розгляду з метою запобігання виникненню та поширенню коронавірусу COVID-19, розгляд справи перенесено на 23 квітня 2020 року на 10-30 год.

В матеріалах справи відсутні відомості про направлення судом та отримання відповідачем судової повістки, що підтверджують належне повідомлення про розгляд справи на 23 квітня 2020 року.

Відповідач не з`явився в судове засідання 23 квітня 2020 року, в якому суд першої інстанції ухвалив заочне рішення про задоволення позовних вимог.

09 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про перегляд заочного рішення, посилаючись те, що він не був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, а тому був позбавлений можливості надати відзив, заперечення та клопотання.

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 26 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення відмовлено.

В апеляційній скарзі відповідач, серед іншого, посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо неналежного повідомлення його про час і місце розгляду справи, що у відповідності до п.3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України є обов`язковою підставою для скасування рішення суду.

Відповідно до ч. 3, 4, 6 ст. 128 ЦПК України, судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Згідно з ч. 1,2 ст. 130 ЦПК України, у випадку відсутності в адресата офіційної електронної адреси судові повістки, адресовані фізичним особам, вручаються їм під розписку, а юридичним особам - відповідній службовій особі, яка розписується про одержання повістки. Розписка про одержання судової повістки з поміткою про дату вручення в той самий день особами, які її вручали, повертається до суду.

Тобто, підтвердженням належного повідомлення учасника справи, у разі відсутності офіційної електронної адреси, є його розписка про отримання судової повістки.

В матеріалах справи відсутні дані про вручення відповідачу копії позовної заяви, копії ухвали про відкриття провадження, судової повістки про виклик відповідача в судові засідання на 03 квітня 2020 року та 23 квітня 2020 року.

Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).

Отже, процесуальний закон передбачає, що заочний розгляд справи може відбуватися у випадку повторної неявки в судове засідання відповідача, за умови, що відповідача про судове засідання повідомлено належним чином.

Оскільки справу 03 квітня 2020 року було знято судом з розгляду, то станом на момент ухвалення заочного рішення відбулося лише одне судове засідання 23 квітня 2020 року, в якому ухвалено судове рішення, а тому для проведення заочного розгляду справи суд першої інстанції критерій повторної неявки відповідача не дотримав. При цьому також відсутні дані про належне повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання.

Порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою (пункт 3 частини третьої статті 376 ЦПК України).

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також порушенням вимог статей 128, 130, 223 ЦПК України.

Відповідно до частин першої та другої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Крім того, у пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Згідно з п.1,2 ч.2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними.

Враховуючи викладене, ухвалюючи оскаржуване заочне рішення, суд першої інстанції на зазначені вимоги закону уваги не звернув, розглянув справу без належного повідомлення відповідача ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду цієї справи, розгляд справи не було відкладено, причин неотримання відповідачем повідомлення не з`ясовано.

З огляду на наведене, та зважаючи на те, що судом першої інстанції розглянуто справу без участі відповідача, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового судового рішення про задоволення позовних вимог.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № -0000009 від 18.04.2017 року, укладеного між ПрАТ «СК «Євроінс Україна» та посольством Держави Кувейт в Україні було застраховано транспортний засіб «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 .

16.11.2017 року о 14 год. 20 хв. у місті Українка Обухівського району Київської області по вулиці Юності відбулася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу ГАЗ 33021, державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та транспортного засобу «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , власником якого є посольство Держави Кувейт в Україні.

28.11.2017 року постановою Обухівського районного суду Київської області визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

17.11.2017 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» отримало від посольства Держави Кувейт в Україні» заяву про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

30.11.2017 року оцінювачем ТОВ «Експертно-асистуюча компанія «Фаворит» складено протокол огляду пошкодженого транспортного засобу.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу № 1410 від 01.12.2017 року, складеного оцінювачем ТОВ «Експертно - асистуюча компанія «Фаворит» на замовлення ПрАТ «Страхова компанія «Євроінс Україна», вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний НОМЕР_3 , становить 62 267 грн. 55 коп.

Вартість матеріального збитку, заподіяного власнику вказаного автомобіля, з урахуванням ПДВ на запасні частини, але без врахування втрати товарної вартості, дорівнює 30 993 грн. 71 коп.

Згідно рахунком - фактурою № від 21.11.2017 року, складеним ФОП ОСОБА_4 , вартість відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , склала 46 272 грн. 60 коп. з ПДВ.

30.11.2017 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складено страховий акт № 1610-2101/17-111012 та 24.11.2017 року розрахунок суми страхового відшкодування, яким сума страхового відшкодування визначена у розмірі 46 272 грн. 60 коп.

Згідно з платіжним дорученням № 4440 від 30.11.2017 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» здійснено виплату страхового відшкодування Посольству Держави Кувейт в Україні в сумі 46 272 грн. 60 коп., яку перераховано на користь ФОП ОСОБА_4 , який здійснював ремонт пошкодженого транспортного засобу.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» перейшло право вимоги до відповідача на підставі ст.993 ЦК України в порядку суброгації. Враховуючи те, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, дійшов висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «Євроінс Україна» суми страхового відшкодування у розмірі 46 272 грн. 60 коп.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом апеляційної інстанції доказів, висновок суду першої інстанції про наявність підстав для задоволення позовних вимоги по суті є правильним, проте зроблений з порушенням норм процесуального права, яке є обов`язковою підставою для скасування судового рішення. Тому оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Відповідно пункту 1 частини першої статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Згідно з п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування», при настанні

страхового випадку страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування,

розмір якого визначається умовами договору.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договором

майнового страхування при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (частина перша статті 25 Закону України «Про страхування»).

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, відносини між сторонами у справі регулюються статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування». Позивач (який є страховиком потерпілої особи) виконав свої зобов`язання за договором добровільного страхування відповідно до умов, визначених у ньому, здійснивши відшкодування завданих збитків у повному обсязі.

У зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до цієї особи (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, що виникли у зв`язку із завданням шкоди відповідачем, у порядку суброгації.

Під час застосування наведених норм права підлягає врахуванню правовий висновок щодо застосування норм права, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року, провадження № 14-176цс18 (пункти 68-70): стаття 1191 ЦК України та стаття 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з одного боку, і стаття 993 ЦК України та стаття 27 Закону України «Про страхування», з іншого боку, регулюють різні за змістом правовідносини. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. Цей страховик, хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Після такої виплати деліктне зобов`язання припиняється його належним виконанням страховиком завдавача шкоди замість останнього. За умов, передбачених у статті 38 зазначеного Закону, цей страховик набуває право зворотної вимоги (регрес) до завдавача шкоди на суму виплаченого потерпілому страхового відшкодування.

Згідно зі статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування» до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією.

Таким чином, відповідно до вказаних норм закону, до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування, у межах фактичних витрат, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки.

Оцінивши встановлені по справі докази та обставини, колегія суддів вважає, що з моменту виплати страхового відшкодування у позивача виникло право вимоги до відповідача по відшкодуванню сплаченого страхового відшкодування в межах фактично понесених витрат.

Відповідно до ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно з п. 2.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі - Методика), вартість відновлювального ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.

Пунктом 2.4 указаної Методики вартість матеріального збитку визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

У пункті 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» судам роз`яснено, що при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення статті 1192 ЦК України. Наприклад, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, виконаного ТОВ «ЕАК «Фаворит», вартість відновлюваного ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний НОМЕР_3 , становить 62 267 грн. 55 коп.

Вартість матеріального збитку, який визначається як сума вартостей ремонтних робіт, матеріалів та деталей, що підлягають заміні, з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу і без врахування втрати товарної вартості, на момент оцінки з врахуванням ПДВ станом на 20.11.2017 року становить 30 993 грн. 71 коп.

Разом з тим, як вбачається зі страхового акту від 30.11.2017 року, для розрахунку суми страхового відшкодування, ПрАТ СК «Євроінса Україна» прийнято до уваги рахунок - фактуру СТО ФОП ОСОБА_4 від 21 листопада 2017 року, згідно з яким вартість проведення відновлювального ремонту, з врахуванням вартості замінених складових, з ПДВ, становить значно меншу суму - 46 272 грн. 60 коп., ніж визначено звітом ТОВ «ЕАК «Фаворит», - 62 267 грн. 55 коп.

Відповідно до вказаного страхового акту, розмір страхового відшкодування, визначеного на підставі рахунку-фактури СТО, становить 46 272 грн. 60 коп.

Згідно з платіжним дорученням № 4440 від 30 листопада 2017 року ПрАТ Страхова компанія «Євроінс Україна» здійснив страхове відшкодування потерпілому за договором добровільного страхування від 18.04.2017 року на суму 46 272 грн. 60 коп. шляхом перерахування вказаної суми на рахунок ФОП ОСОБА_4 , який проводив відновлювальний ремонт транспортного засобу потерпілої особи.

Відповідно до проведеної позивачем перевірки чинності полісу внутрішнього страхування, на момент ДТП 16.11.2017 року транспортний засіб ГАЗ 33021, д.н. НОМЕР_1 , яким керував відповідач, відповідно до інформації, що міститься в централізованій базі даних МТСБУ, не був застрахований за жодним договором обов`язкового страхування власників наземних транспортних засобів.

01.03.2018 року та 24.06.2019 року представники ПрАТ СК «Евроінс Україна» надсилали на адресу відповідача ОСОБА_1 претензії про відшкодування шкоди в розмірі 46 272 грн. 60 коп., проте вказані претензії залишені відповідачем без реагування.

Враховуючи викладене, вимоги страхової компанії, яка виплатила страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземного транспорту, до винної у ДТП особи, яка не застрахувала свою цивільно-правову відповідальність, в межах фактичної виплати, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Доводи апеляційної скарги, які зводяться до незгоди з протоколом № 1410 огляду колісного транспортного засобу від 20.11.2017 року, та тверджень, що такий доказ є недостовірним, адже не можна встановити обсяг пошкоджених деталей автомобіля, колегія суддів відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 5.2 Методики, у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату.

Відповідно до наявних у звіті даних, відповідач ОСОБА_1 повідомлявся ТОВ «ЕАК «Фаворит» про проведення огляду транспортного засобу електронним поштовим повідомленням № 000297 від 17.11.2017 року.

Посилання представника відповідача на недостовірність протоколу огляду транспортного засобу, оскільки з нього неможливо встановити обсяг деталей, які були пошкоджені саме в ДТП 16.11.2017 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що назви деталей та опис пошкоджень, зафіксовані у протоколі огляду транспортного засобу від 20.11.2017 року, відповідають даним довідки про дорожньо-транспортну пригоду, складеної працівниками Обухівського відділу поліції у Київській області 16.11.2017 року ( а.с. 22).

Так, у вказаній довідці зазначено, що в результаті наїзду водієм вантажного бортового автомобіля ГАЗ -33021, д.н. НОМЕР_1 на автомобіль марки «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , що стояв, пошкоджена задня центральна частина вказаного транспортного засобу.

Відповідно до протоколу огляду транспортного засобу від 20.11.2017 року, проведеного оцінювачем ТОВ «ЕАК «Фаворит», автомобіль «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , має наступні пошкодження: неглибока деформація лівої бокової частини заднього бампера, скол лакофарбового покриття; деформація задніх дверей, до скла, залом каркасу; зруйноване скло задніх дверей; деформація та злом облицювання підсвітки заднього державного знаку; лівий ліхтар задніх дверей - тріщини, пошкоджені логотипи виробника автомобіля, моделі та модифікації автомобіля.

Як вбачається з рахунку-фактури № від 21.11.2017 року, на підставі якого було здійснено страхове відшкодування, перелік замінених деталей у повному обсязі відповідає довідці про ДТП, складеній працівниками поліції, та зазначеному акту огляду транспортного засобу, а саме замінено: заднє скло, накладка кришки багажнику, кришка багажника, молдінги верхній, інсталяційний, скла; ліхтар задній, логотипи виробника автомобіля, моделі та модифікації автомобіля ( а.с. 39).

Оскільки відповідач належними і допустимими доказами не спростував вартість витрат на проведення відновлювального ремонту автомобіля «Mitsubishi Outlander», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , які відшкодовані страховиком потерпілій особі на підставі рахунку-фактури від 21.11.2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 4440 від 30 листопада 2017 року, доводи апеляційної скарги в цій частині колегія суддів також відхиляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України реальні збитки - це втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Таким чином, здійснюючи страхове відшкодування на підставі рахунку-фактури СТО, страхова компанія виходила із реальних затрат потерпілої особи, які необхідні для відновлення пошкодженого автомобіля.

Аналогічні правові висновки щодо відшкодування реальних збитків у вигляді вартості відновлювального ремонту транспортного засобу, без урахування зносу деталей, зроблені Верховним Судом у постановах : від 22.04.2019 року у справі № 761/14285/16-ц, від 11.04.2019 року у справі № 753/286/16, від 20.06.2019 року у справі № 362/5422/15, від 23.10.2019 у справі № 337/1673/16-ц.

При цьому колегія суддів звертає увагу, що для розрахунку суми страхового відшкодування, ПрАТ СК «Євроінс Україна» прийнято до уваги саме рахунок - фактуру СТО ФОП ОСОБА_4 від 21 листопада 2017 року, згідно з яким вартість проведення відновлювального ремонту, з врахуванням вартості замінених складових, з ПДВ, становить значно меншу суму - 46 272 грн. 60 коп., ніж визначено звітом ТОВ «ЕАК «Фаворит», - 62 267 грн. 55 коп.

Доводи відповідача про те, що його не було викликано для технічного огляду пошкодженого транспортного засобу, не можуть бути прийняті до уваги як підстава для відмови у позові, оскільки відповідач не навів обґрунтованих доводів того, що його відсутність під час огляду пошкодженого під час ДТП автомобіля призвела до неправомірності наведених у рахунку-фактурі № від 21.11.2017 року розрахунків щодо визначення вартості відновлювального ремонту зазначеного автомобіля, а перелік пошкоджених деталей суттєво відрізняється від вищенаведеного та не відповідає пошкодженням, отриманим в ДТП за участю відповідача.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи доведено обставини, які мають значення для справи, оскільки у зв`язку з виплатою позивачем страхового відшкодування до нього (як до страховика потерпілої особи) перейшло право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування, тобто відбулася заміна кредитора у деліктних відносинах, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума страхового відшкодування в розмірі 46 272 грн. 60 коп.

Відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

На підставі вищевикладеного, а також враховуючи вимоги п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України щодо обов`язкової підстави для скасування судового рішення, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для скасування заочного рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2020 року та прийняття постанови про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 374 - 376, 381-383 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 , - задовольнити частково.

Рішення Обухівського районного суду Київської області від 23 квітня 2020 року - скасувати та прийняти постанову:

Позов Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» відшкодування шкоди в сумі 46 272 грн. 60 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 1921 грн., а всього стягнути - 48 193 (сорок вісім тисяч сто дев`яносто три) грн. 60 коп.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна», код за , адреса місцезнаходження: м. Київ, вул. Велика Васильківська, 102.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_4 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя - доповідач: Ящук Т.І.

Судді: Немировська О.В.

Чобіток А.О.