ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження: 22-ц/819/1507/20
Єдиний унікальний номер справи: 766/6003/16-ц
У Х В А Л А

про закриття апеляційного провадження

14 грудня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Базіль Л.В.

Майданіка В.В.

секретар Сікора О.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД.», від імені якої діє адвокат Тихоша Дмитро Сергійович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі головуючого судді Котьо І.В. від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Гектар-Херсон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія» про стягнення збитків,

В С Т А Н О В И В:

30 червня 2016 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Гектар-Херсон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія»про стягнення збитків в сумі 1 млн. грн., завданих затримкою виконання договору оренди нерухомого майна від 12.11.2015 р., укладеного між позивачем, як орендарем, та ТОВ «Консалтингова група «Гектар-Херсон», як орендодавцем.

Оскільки незаконними діями відповідачів щодо утримання об`єкту оренди йому було завдано збитки в розмірі у розмірі 1 млн. грн., позивач просив стягнути вказану суму з відповідачів солідарно.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2016 р. позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені.

Стягнуто солідарно з ТОВ «Консалтінгова група «Гектар-Херсон» та ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» на користь ОСОБА_1 збитки у розмірі 1 000 000 грн. та судовий збір в розмірі по 3445 грн. з кожного відповідача.

В апеляційній скарзі Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД.», від імені якої діє адвокат Тихоша Д.С., просить скасувати рішення Херсонського міського суду від 10 жовтня 2016 р. і ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія». Вважає, що обставини справи щодо незаконності дій ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» та можливості покладення на неї відповідальності за невиконання ТОВ «Консалтингова група «Гектар-Херсон» умов договору оренди від 12.11.2015 р., укладеного з позивачем, не підтверджені належними, допустимим, достовірними доказами а отже, зазначене свідчить, що доказування вищенаведених обставин в порушення вимог ЦПК України відбулося на підставі припущень. Звертає увагу суду, що приписи ст.22, 766 ЦК України передбачають обов`язок відшкодування збитків, завданих непередачею об`єкта оренди, саме наймодавцем, а не третьою особою, однак суд першої інстанції не звернув увагу на вказану обставину і стягнув грошові кошти за невиконання умов договору оренди з особи, яка не є стороною правочину.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Долгополов О.В., який діє від імені ОСОБА_1 , вважає її доводи необґрунтованими та зазначає, що засновник юридичної особи не наділений самостійним правом звернення до суду в інтересах цієї особи, а має реалізувати своє право у порядку, визначеному Статутом товариства через його органи управління.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність судового рішення в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, судом встановлені такі обставини.

Відповідно до ч. 1 ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Отже, необхідною умовою для набуття особою, яка не брала участі у справі, права апеляційного оскарження судового рішення, є вирішення цим судовим актом питання щодо її прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків.

Питання про те, чи вирішено судовим рішенням питання щодо прав, свобод, інтересів та (або) обов`язків особи, яка не брала участь у справі, має вирішуватись виходячи з конкретних обставин справи та з урахуванням змісту судового рішення.

Як встановлено судом першої інстанції, ТОВ «Консалтінгова група «Гектар-Херсон» відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 05 жовтня 2015 року є власником земельної ділянки (землі оздоровчого призначення), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 площею 9.32га, а відповідно до свідоцтв від 05 жовтня 2015 року (індексний номер 45097267) та від 06 жовтня 2015 року (індексний номер:45186291) є власником нежитлових будівель, розташованих за цією ж адресою.

12 листопада 2015 року між ТОВ «Консалтінгова група «Гектар-Херсон» в особі директора Волкової Н.Ю. та позивачем укладено договір оренди нерухомого майна, а саме комплекс нежитлових приміщень (пансіонат « ІНФОРМАЦІЯ_1 »), розташованого за адресою АДРЕСА_1 . (а.с.14-15).

Відповідно до умов вказаного договору позивач, як орендар, приймав в строкове платне користування комплекс нежитлових приміщень (пансіонат « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») на строк з дня передачі до 31 грудня 2016 року з розміром орендної плати 100 000 грн. за місяць. Відповідно до п.5.1 майно повинно бути передано орендарю до 30 листопада 2015 року. Пунктом 6.2.2. передбачено право орендаря на укладання договору суборенди.

За умовами договору суборенди нерухомого майна від 15 листопада 2015 року, укладеного між позивачем, як орендодавцем, та ФОП ОСОБА_2 , як суборендарем, комплекс нежитлових приміщень (пансіонат « ІНФОРМАЦІЯ_1 ») передавався в строкове платне користування суборендарю на строк до 31 грудня 2016 року з розміром орендної плати 120 000 грн. за місяць та строком передачі , відповідно до п.5.1 договору , до 30 листопада 2015 року. (а.с.16-17)

Відповідно до листа фінансового директора ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» ОСОБА_3 на ім`я ТОВ «Консалтінгова група «Гектар-Херсон» від 23 листопада 2015 року ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» не визнає право власності ТОВ «Консалтінгова група «Гектар-Херсон» на земельну ділянку та нежитлових будівель розташованих за адресою: АДРЕСА_1 . (а.с. 20)

Листом від 25 листопада 2015 року ТОВ «Консалтінгова група «Гектар-Херсон» повідомило позивача про те, що колишній власник ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» не погоджується на передачу об`єктів нерухомості власнику, незаконно утримує майно, чим перешкоджає їм користуватись ним належним чином та відповідно передати його в оренду у визначений в договорі від 12 листопада 2015 року строк. (а.с.19)

10 січня 2016 року ФОП ОСОБА_2 заявила позивачу про відмову від договору суборенди, укладеного 15 листопада 2015 року між нею та позивачем, оскільки 15 листопада 2015 року нею, на виконання умов договору, було сплачено завдаток в розмірі 1 000 000 грн., однак станом на 10 грудня 2015 року об`єкт нерухомості, що є предметом суборенди, передано їй не було. Вимагала також повернути завдаток у подвійному розмірі. (а.с.18)

Згідно розписки від 15 січня 2016 року ОСОБА_2 підтвердила факт сплати їй ОСОБА_1 завдатку у подвійному розмірі, що становить 2 000 000 грн., щодо не виконання умов договору суборенди нерухомого майна від 15 листопада 2015 року.

Дослідивши вказані документи та керуючись ч.1,2 ст. 22, ст. 766 ЦК України суд першої інстанції дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку з чим

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2016 року не було оскаржено жодною із сторін та набуло законної сили 28 жовтня 2016 року.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД.», яка не брала участі у розгляді справи у суді першої інстанції та від імені якої діє адвокат Тихоша Д.С., оскаржила його в апеляційному порядку, обґрунтовуючи своє право на звернення до суду апеляційної інстанції тим, що оскаржуваним судовим рішенням порушено її права та інтереси, оскільки судом не враховано, що Компанія «Комбест Сервісіз ЛТД.» є засновником Товариства з обмеженою відповідальністю «Оздоровчий комплекс «Енергія», тобто власником корпоративних прав вказаної юридичної особи, тоді як її до участі у справі залучено не було.

Згідно ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій,розгляду і вирішення справи.

За змістом ст. 80 ЦК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому законом порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем у суді.

Згідно зі статтями 92, 97 ЦК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Управління товариством здійснюють його органи. Органами управління товариством є загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до статті 98 ЦК України загальні (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Рішення загальних зборів приймаються простою більшістю від числа присутніх учасників, якщо інше не встановлено установчими документами або законом.

Згідно зі статтею 116 ЦК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) учасники господарського товариства мають право у порядку, встановленому установчим документом товариства та законом, брати участь в управлінні товариством у порядку, визначеному в установчому документі; брати участь у розподілі прибутку товариства і одержувати його частину (дивіденди).

Згідно ч. 2 ст. 140 ЦК України (в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) учасники товариства з обмеженою відповідальністю не відповідають за його зобов`язаннями і несуть ризик збитків, пов`язаних з діяльністю товариства, у межах вартості своїх вкладів.

З наведених норм права вбачається, що за зобов`язанням, в тому числі тим, яке виникло внаслідок ухвалення судового рішення, відповідальність несе товариство, як юридична особа, як самостійний учасник цивільних правовідносин. При цьому, правовий стан (сукупність прав та обов`язків) безпосередньо учасників цього товариства жодним чином не змінюється.

Схожа за змістом позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року по справі № 916/2084/17.

З огляду на викладене слід дійти висновку, що оскаржуване судове рішення про стягнення з ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» збитків на користь позивача впливає на права та обов`язки самого товариства, а не корпоративних прав його учасника, в даному випадку Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД.».

Апеляційний суд також бере до уваги усталену практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої акціонер (учасник) юридичної особи, навіть мажоритарний, не може розглядатись як належний заявник, якщо йдеться про порушення прав юридичної особи (див., зокрема, рішення у справі «Кредитний та індустріальний банк проти Чеської Республіки» (Credit and Industrial Bank v. the Czech Republic), заява № 29010/95 від 20 травня 1998 року; рішення у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» (Case of Terem LTD, Chechetkin and Olius v. Ukraine), заява № 70297/01, пункти 28 - 30, від 18 жовтня 2005 року; рішення у справі «Фельдман та банк «Слов`янський» проти України», заява № 42758/05, пункт 30, від 21 грудня 2017 року).

При цьому навіть у разі, якщо юридичну особу було ліквідовано, Європейський суд з прав людини розглядає справи за заявою саме такої юридичної особи, допускаючи її представництво в особі акціонера (учасника), якщо юридична особа не може брати участь у справі в особі своїх органів (рішення у справі «Фельдман та банк «Слов`янський» проти України», заява № 42758/05, пункт 1 резолютивної частини від 21 грудня 2017 року).

Доводи апеляційної скарги про те, що компанія «Комбест Сервісіз ЛТД.» має частку у статутному капіталі ТОВ «ОК «Енергія» 64,59 %, а оскаржуваним рішенням, у зв`язку із задоволенням позову про стягнення з юридичної особи ТОВ «ОК «Енергія» боргу, було позбавлено Компанію права на отримання прибутку, як учасника вказаного товариства, не спростовують викладених вище висновків апеляційного суду, оскільки Компанія не є суб`єктом спірних правовідносин у даній справі.

Аналогічних правових висновків щодо застосування наведених норм прав дійшов суд касаційної інстанції у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду справі №200/21685/17 від 27 травня 2020 року, які підлягають врахуванню відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України.

Крім того, колегія суддів враховує, що на підставі рішення загальних зборів ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» від 29.11.2016 року, оформленого протоколом № 9/29/11 Компанію «Комбест Сервісіз ЛТД.» було виключено зі складу учасників товариства, та 05 грудня 2016 року відбулася державна реєстрація змін до установчих документів ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія».

Вказані обставини встановлені постановою Верховного Суду від 18.04.2019 року у справі № 923/244/18, а тому в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребують доведення.

На момент розгляду справи апеляційним судом спір щодо правомірності виключення компанії «Комбест Сервісіз ЛТД.» зі складу учасників ТОВ «Оздоровчий комплекс «Енергія» перебуває на розгляді Господарського суду Херсонської області.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстави вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Враховуючи те, що рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 10 жовтня 2016 року у даній справі не вирішує питання про права, інтереси та (або) обов`язки компанії «Комбест Сервісіз ЛТД.», яка не брала участі у справі, тому апеляційне провадження за її апеляційною скаргою підлягає закриттю.

Керуючись ст. 362 ЦПК України суд

У Х В А Л И В :

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою Компанії «Комбест Сервісіз ЛТД.», від імені якої діє адвокат Тихоша Дмитро Сергійович, на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі головуючого судді Котьо І.В. від 10 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Консалтингова група «Гектар-Херсон», Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергія» про стягнення збитків, закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 15 грудня 2020 року.

Головуючий ______________ Н.В.Орловська

Судді: ______________ Л.В.Базіль

______________ В.В.Майданік