Дата документу 23.11.2020
Справа № 334/8224/18
Провадження № 2/334/418/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 листопада 2020року Ленінський районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Баруліної Т.Є.

за участю секретаря - Панасюри Н.С..

за участю позивача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Євтушенко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, який уточнив протягом судового розгляду.

В позовній заяві зазначив, що квартира АДРЕСА_1 належить йому на праві приватної власності. В 2006 році він розпочав ремонтні роботи і водночас вирішив обладнати квартиру автономним опаленням.

Згідно п. 6 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугою виконавця/виробника, споживач має право розірвати договір. Згідно ст. 24 Закону України «Про теплопостачання» № 2633-IVвід 02.06.2005 року споживач теплової енергії має право на вибір одного або декілька джерел теплової енергії чи постачальних організацій, якщо це можливо за існуючими технічними умовами. Відповідно до ст.152 ЖК України, переобладнання і перепланування житлового будинку (квартири), що належить громадянинові на праві приватної власності, провадяться з дозволу місцевої ради.

Тому, 20.11.2006 року позивач звернувся до Ленінської районної адміністрації з заявою надати дозвіл на відключення від мереж ЦО і ГВП, влаштування індивідуального автономного опалення та гарячого водопостачання квартири АДРЕСА_1 . 19.01.2007 року, згідно витягу з протоколу засідання комісії №12 Ленінської районної адміністрації було вирішено дозволити погодження на улаштування автономного газового опалення у квартирі АДРЕСА_1 з усіма службами згідно листа - заяви та подальшої розробки проекту. На підставі зазначеного рішення комісії, ОСОБА_1 звернувся до ВАТ «Запоріжгаз» з проханням надати технічні умови на реконструкцію системи газопостачання, які були надані 26.02.2007 року та на підставі яких проектно-конструкторською групою ВАТ «Запоріжгаз» у березні 2007 року, було виконано проект по установці опалювального устаткування і газового лічильника.

Також, на підставі зазначеного рішення позивач звернувся до концерну «Міські теплові мережі» з проханням надати технічні умови на відключення від мереж централізованого опалення. Однак, 26.02.2007 року Концерном «Міські теплові мережі» було надано відповідь, що міжвідомча комісія, створена Рішенням колегії Мінбуду України № 220 від 30.10.2006 р., призупинила дію Наказу Мінбуду України від 21.11.2005 р. № 4, тому, до моменту затвердження нормативно-технічної бази з питання установки автономного опалення в окремому приміщенні існуючого житлового фонду, концерн «Міські теплові мережі» не може надати технічні умови на відключення від мереж централізованого опалення. Тому, позивач продовжив ремонт оселі, придбав та встановив, згідно проекту ВАТ «Запоріжгаз» зазначене в специфікації обладнання, загальною вартістю понад 6,5 тис. грн.. витратив такі ж кошти на проведення робіт.

У серпні 2007 року ОСОБА_1 знову звернувся до Концерну «Міські теплові мережі» з проханням надати технічні умови.12 вересня 2007 року йому було відмовлено в наданні дозволу на переобладнання квартири з посиланням на рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 324 від 23.08.07., згідно якого улаштування можливо при умові автономного опалення всіх квартир у будинку (блоку, секції), а не окремо взятої квартири.

Пізніше, звернувшись листом до міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (Мінрегіон) про надання роз`яснення, він отримав відповідь, що до затвердження нормативно - технічної бази з питання установки автономного опалення в окремому приміщенні існуючого житлового фонду, міжвідомча комісія, створена Рішенням колегії Мінбуду України № 220 від 30.10.2006 р., не призупинила дію Наказу Мінбуду України від 21.11.2005 р. № 4, а навпаки,наказала керуватись саме цим ПОРЯДКОМ (п.8.3 Рішення №220 від 31.10.2006 р.). Тобто, 26 лютого 2007 року концерн «Міські теплові мережі» ввід позивача в оману, знехтував Законом, не надавши технічні умови на відключення його квартири від централізованого опалення.

Згідно ст.383 ЦК України, власник квартири може на свій розсуд здійснювати ремонт і зміни у квартирі, однак, позивач не може наразі користуватися своєю власною квартирою по причині відсутності опалення, що порушує його законні права власника. Тому вважає, що його право на улаштування автономного опалення в своїй квартирі порушено безпідставною відмовою Концерну «Міські теплові мережі» в наданні технічних умов на відключення 26 лютого 2006 року, в період дії Порядку, затвердженого Наказом Мінбуду України від 21.11.2005 р. № 4., у зв`язку з чим, просить суд визнати неправомірною бездіяльність концерну «Міські теплові мережі» щодо ненадання йому технічних умов на відключення від мереж централізованого опалення та зобов`язати Концерн «Міські теплові мережі» надати технічні умови на відключення від централізованого опалення квартири АДРЕСА_1 .

Представник концерну «Міські теплові мережі» проти позову заперечував у повному обсязі, надав суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позивачем порушено спір, який вже було розглянуто в іншому провадженні за позовом Концерну МТМ до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості у справі № 334/10867/15-ц, що розглядалася в суді першої інстанції та апеляційної інстанції, в якому було розглянуто заперечення Відповідачів стосовно невизнання ними заявлених позовних вимог на підставі відсутності в їх квартирі приладів опалення через здійснення відокремлення від загальнобудинкової системи опалення. Та під час судового розгляду було з`ясовано, що Відповідачами не надано жодного підтвердження про фактичне здійснення від`єднання, а також, не було доведено, що квартиру Відповідачів було від`єднано від централізованого опалення відповідно до порядку встановленого нормами Наказу Мінбуду України № 4 від 22.11.2005 року «Про порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води», яким визначено процедуру надання дозволу на відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлового будинку при відмові споживачів від ІДО і ГВП. Таким чином, судом першої та апеляційної інстанції було встановлено, що доводи Відповідачів стосовно відсутності засобів опалення в квартирі не можуть бути взятими до уваги, оскільки ними не було доказано, що відокремлення квартири від системи централізованого опалення здійснювалося у встановленому законом порядку. Тому, судом першої інстанції було задоволено заявлені вимоги Концерну МТМ, а судом апеляційної інстанції відмовлено в задоволенні апеляційної скарги гр. ОСОБА_1 , тому до даного позову слід застосувати вимоги п. 3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, а саме, провадження у справі підлягає закриттю, оскільки обставин даної справи були розглянуті по суті в іншому позовному провадженні, по яким, винесені відповідні рішення суду, що набрали законної сили.

Крім того, з метою реалізації заходів, спрямованих на виконання розпоряджень Кабінету міністрів України від 28.12.2005 р. № 577-р «Про заходи щодо енергозбереження споживачів», від 28.09.2006 р. № 502-р «Про переведення населених пунктів на опалення електроенергією» та інших доручень, 31 жовтня 2006 року Міністерством будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України, прийнято рішення № 220 «Про стан та заходи з удосконалення роботи Мінбуду з питань щодо інженерного обладнання будинків і споруд житлового і громадського призначення», яким було схвалено роботу та заходи з удосконалення роботи Мінбуду з питань щодо інженерного обладнання будинків і споруд житлового і громадського призначення. Організаціям та структурам, що зазначені в рішенні колегії Мінбуду України від 31 жовтня 2006 року № 220, при здійсненні відповідних заходів та роботи, що були ухвалені даним рішенням, в пункті 8.3 було зазначено, що при розгляді звернень громадян з відповідних питань, керуватися Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого наказом Мінбуду України № 4 від 22.11.2005 року. Тобто, було зазначено, що при розгляді порушених питань про відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води, необхідно керуватися відповідним Порядком, в пунктах якого перелічені умови, згідно яких відповідними компетентними службами може бути надано погодження або відмовлено в наданні дозволів та проектних документацій для реалізації подальших дій з відключення. Проте, згідно зазначених тверджень, позивач не враховує умови, які зазначені в Порядку затвердженого наказом Мінбуду України № 4 від 22.11.2005 року, та хибно сприймає його як нормативний документ, згідно якого він гарантовано мав отримати технічні умови на відключення квартири від централізованого опалення, навіть якщо такі умови відсутні. Також, особливу увагу слід звернути, що пунктом 3.1 частини 3 в прийнятому рішенні Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України «Про стан та заходи з удосконалення роботи Мінбуду з питань щодо інженерного обладнання будинків і споруд житлового і громадського призначення» № 220 від 31.10.2006 року, було порушено питання про створення Міжвідомчої робочої групи з питань поквартирних систем опалення та гарячого водопостачання житлових будинків у новому будівництві та існуючому житловому фонді. Після створення Міжвідомчої робочої групи, нею проводилися засідання з розгляду питання щодо ситуації з наданням дозволів на влаштування систем індивідуального опалення в наявному житловому фонді країни. За результатами розгляду порушених питань міжвідомчою комісією було вирішено необхідніше ввести мораторій на надання дозволів на відключення від системи централізованого опалення до часу, коли буде визначено системний підхід до цього питання у відповідних населених пунктах.20 грудня 2006 року відбулося чергове засідання Міжвідомчої робочої групи, де на порядку денному за результатами розгляду порушених питань, були прийняті рішення, серед яких було доручено галузевим Управлінням Мінбуду підготувати проект листа до місцевих органів виконавчої влади про призупинення дії наказу Мінбуду від 21.11.2005 №4.17.01.2007 року на черговому засіданні Міжвідомчої робочої групи за результатами розгляду порушених питань на порядку денному, було вирішено доопрацювати надані пропозиції щодо внесення змін до чинних нормативних документів з питань улаштування систем опалення. 24 січня 2007 року на засіданні Міжвідомчої робочої групи було прийнято рішення продовжити доопрацювання пропозицій та зауважень для визначення позиції щодо остаточної редакції змін до «Порядку відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затверджених наказом Мінбуду України від 22.11.2005 № 4.

Тому, позивач безпідставно посилається на неправомірну відмову з боку Концерну «Міські теплові мережі» в наданні технічних умов на відключення від мереж централізованого опалення, оскільки теплопостачальна організація керувалася прийнятими рішеннями Міжвідомчої робочої групи з питань застосування квартирних систем опалення будинків і споруд.

Крім того, додатково листом Запорізької обласної державної адміністрації від 11.05.2007 № 08-23/1147, а згодом і рішенням виконавчого комітету Запорізької міської ради від 23.08.2007 № 324 «Про затвердження схеми теплопостачання міста Запоріжжя» було роз`яснено щодо надання дозволів на відключення від централізованого опалення та переходу на автономне опалення. Зокрема, частиною третьою рішення ВК ЗМР від 23.08.2007 № 324 було зазначено умови за яких багатоквартирні будинки можуть буди переведені на децентралізовану систему опалення тільки при проведенні відключення від системи централізованого опалення будинку в цілому. Позивач в своєму позові посилався на те, що Порядок відключення споживачів від мережі централізованого опалення та постачання гарячої води регулюється Правилами надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 та Порядком відключення окремих житлових будинків від мережцентралізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, який затверджено наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005р. №4 (з послідуючими змінами внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06.11.2007 року №169, зареєстрованими у Міністерстві юстиції України від 06.11.2007 року за №1478/11758). Виходячи із того, що на час набрання змін до Порядку житлове приміщення Позивачем не було відокремлено від мереж централізованого опалення і питання щодо його відокремлення у встановленому порядку залишилося невирішеним в силу змін в зазначених законодавчих актах, тому правовідносини між сторонами регулюються цим зазначеним Порядком про відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, з урахуванням змін внесених до нього, які діють на теперішній час, а також зі змінами від 17.09.2019.

Посилання Позивача на те, що 19 січня 2007 року комісією для розгляду питань відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та водопостачання гарячої води при відмові споживачів від послуг ЦО та ГВП Ленінської районної адміністрації, йому надано дозвіл на відключення від централізованого опалення, а процедуру з отримання дозволу на відключення ним не було доведено до кінця, то нижче переліченими пунктами наказу Наказу Мінбуду України № 4 від 22.11.2005 року «Про порядок відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води» зазначено наступне:

п. 2.2.1 При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП;

п. 2.2.2 Підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП є неможливість забезпечення, у разі відокремлення приміщення даного споживача (секції, під`їзду) від внутрішньобудинкових мереж ЦО і ГВП, безперебійної роботи інженерного обладнання сусідніх приміщень або будинку в цілому;

п. 2.6 По закінченні робіт складається акт про відключення квартири (нежитлового приміщення, секції, під`їзду, будинку) від мереж ЦО і ГВП і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження.

З вищезазначеного випливає, що Позивач звернувся до теплопостачальної організації для отримання технічних умов на відключення від мереж централізованого опалення в період, коли діяла заборона на надання дозволів з відключення від системи централізованого опалення, а тому на час звернення Позивача, за відсутності діючих законодавчих актів, які б регулювали подібні питання Концерн «Міські теплові мережі» не мав правових підстав для вирішення питань з надання відповідних технічних умов на відключення від мереж ЦО і ГВП. Таким чином, видача технічних умов Концерном «Міські теплові мережі», як на момент звернення Позивача до Відповідача про видачу технічних умов, так і на даний момент буде не тільки суперечити діючому законодавству України, а й грубим порушенням встановленого порядку відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води.

Позивач ОСОБА_1 надав суду письмову відповідь на відзив, в якій зазначив, що предметом та підставою спору, про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання води жодним чином не вирішувалось питання щодо визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, тому твердження відповідача про те, що судом має бути закрито провадження відповідно до п.3 ст. 255 ЦПКУ, є незаконним та безпідставним.

Відповідач помилково вважає протоколи засідання Міжвідомчої робочої групи своєю нормативною базою. Адже в протоколі № 2 від 05.12.06.р. засідання Міжвідомчої робочої групи в регулятивній частині зазначено про те, що необхідно надати пропозиції щодо внесення змія до чинного «Порядку». На підтвердження цього висновку ОСОБА_1 звернувся із запитом до міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (Мінрегіон України) коли і в які терміни діяла нормативна база стосовно відключення квартир від мереж централізованого опалення. Згідно відповіді від січня 2012 р. вказано, що наказ Мінрегіону України № 4 від 22.11.2005 року набрав чинності з 28.12.2005 р. (з дня реєстрації в Мінюсті) і діяв в первинній редакції до 09.12.2007 р., коли набрав чинності наказ Мінрегіону № 169 від 06.11.2007 р. " Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22.11.2005 р. № 4" ( зареєстрований у Міністерстві юстиції України 28.11.2007 р. за № 1320/14587) З 28 грудня 2005 р. до09 грудня 2007 р - Наказ № 4 впервинній редакції. З 09.12.2007потеперішній час - Наказ № 4 змінений. Як видно з відповіді від Мінрегіону України, відокремлення квартир від мереж централізованого опалення завжди регламентувалося лише НАКАЗАМИ МІНІСТЕРСТВА і ніколи не рішеннями засідань Міжвідомчої робочої групи. А отже, в лютому 2007 р. Відповідач мав керуватися наказом № 4 від 22.11.2005 р. в первинній редакції і видати на його вимогу технічні умови (або не видати з технічних причин) на відключення квартири від мереж централізованого опалення.

Тому, відповідач дійшов хибного висновку про те, що протокол Міжвідомчої робочої групи призупинив дію наказу міністра. Крім того, Відповідач неправдиво стверджує, що Позивач «звернувся до Концерну в період, коли діяла заборона на надання дозволів з відключення від системи централізованого опалення», адже такого періоду не було з листопада 2005 р. до грудня 2007 р. Відповідь концерну МТМ була отримана в лютому 2007 року.

Також, п. 1 ст. 268 ЦК України передбачено, що позовна давність не поширюється на вимогу, що випливає із порушення особистих немайнових прав. Позивач вважає, що саме такі його права були порушені. Тому вважає законним своє право для звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 свої уточнені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, наполягав на їх задоволенні.

Представник Концерну «МТМ» в судовому засіданні підтвердив свої доводи, викладені у відзиві на позов, проти позову заперечував у повному обсязі.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до статті 55 Конституції України, права та свободи громадянина захищаються судом.

Відповідно до ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно до ч. 1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно до ст. ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Судом встановлено, що відповідно до витягу з протоколу Ленінської районної адміністрації №12 від 19.01.2007 року засідання комісії для розгляду питань відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж центрального опалення та водопостачання гарячої води при відмові споживачів від послуг ЦО та ГВП, комісія вирішила дозволити погодження на улаштування автономного газового опалення у квартирі АДРЕСА_1 з усіма службами згідно листа - заяви та подальшої розробки проекту.

Робота з відключення виконується у між опалювальний період. При надходженні нових нормативних документів заява може бути переглянути (а.с. 5).

На підставі зазначеного рішення комісії позивач звернувся до концерну «Міські теплові мережі» з проханням надати технічні умови на відключення від мереж централізованого опалення.

26.02.2007 року Концерном «Міські теплові мережі» було надано відповідь, що міжвідомча комісія, створена Рішенням колегії Мінбуду України № 220 від 30.10.2006 р., призупинила дію Наказу Мінбуду України від 21.11.2005 р. № 4, тому, до моменту затвердження нормативно-технічної бази з питання установки автономного опалення в окремому приміщенні існуючого житлового фонду, концерн «Міські теплові мережі» не може надати технічні умови на відключення від мереж централізованого опалення. (а.с.6)

У серпні 2007 року ОСОБА_1 знову звернувся до Концерну «Міські теплові мережі» з проханням надати технічні умови.

12 вересня 2007 року Концерном «Міські теплові мережі» було надано відповідь, що надання дозволу на переобладнання інженерних систем в житловому будинку є компетенцією виконавчих органів місцевої ради. Враховуючи рішення Запорізької міської ради № 324 від 23.08.2007 р. «про затвердження схем теплопостачання міста Запоріжжя», улаштування автономного опалення в існуючому багатоквартирному житловому фонді можливе лише при реконструкції житлового будинку (блоку, секції), а не окремо взятої квартири. (а.с.7)

18.04.2016 року рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя у справі №334/10867/15-ц за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води з відповідачів стягнуто заборгованість. Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 22.06.2016 року рішення Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 18.04.2016 року залишено без змін. (а.с. 51-55)

Відповідно до пунктів 24, 25 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів від 21 липня 2005 року №630, споживач має право відмовитися від надання послуг центрального опалення, постачання гарячої води і водовідведення. Відключення споживача від мереж ЦО і ГВП здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4»).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 «Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року № 4»).

Пунктом 26 Правил № 630 передбачено, що відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків, опалення, вентиляції, кондиціонування будівельної теплотехніки; державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Згідно з пунктами 2.6, 2.7 Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затвердженого Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року № 4, по закінченню робіт складається акт про відключення будинку від мереж централізованого опалення і гарячого водопостачання і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води на затвердження. Після затвердження акта на черговому засіданні постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Тобто єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року № 169 внесено зміни, які унеможливлюють відключення від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання окремих споживачів будинку і дозволяють таке відключення лише у будинку в цілому.

На час розгляду справи «Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання» із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства № 169 від 06.11.2007 втратив чинність. На теперішній час діє «Порядок відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води», затверджений наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України 26 липня 2019 року № 169.

Розділом третім вказаного Порядку визначено, що, власники квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, приєднаного до ЦО та ГВП, мають право відокремити (відключити) свою квартиру чи нежитлове приміщення від ЦО та ГВП у разі, якщо на день набрання чинності Законом України «Про житлово-комунальні послуги» не менше як половина квартир та нежитлових приміщень цього будинку відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, та влаштувати систему індивідуального теплопостачання (опалення та/або гарячого водопостачання) у такій квартирі чи нежитловому приміщенні.

Інформація про перелік багатоквартирних будинків, у яких не менше ніж половина квартир та нежитлових приміщень відокремлена (відключена) від ЦО та ГВП, розміщується на офіційних веб-сайтах органів місцевого самоврядування, виконавців відповідних комунальних послуг.

Суд звертає увагу на те, що законодавчо обмежене право мешканців багатоквартирних будинків самовільно здійснювати демонтаж від системи центрального опалення, оскільки це може призвести до порушення прав інших співвласників багатоквартирного будинку. Тому, з дотриманням принципу справедливого балансу, держава урегулювала спірне питання шляхом дотримання певної системи правил, дотримання яких є обов`язковими для відключення від системи центрального опалення.

Суд звертає увагу, що позивачем не надано жодного доказу на підтвердження своїх позовних вимог, в тому числі, що саме він є власником квартири АДРЕСА_1 .

При цьому, слід враховувати і ті обставини, що за п. 4 Розділу І Порядку відключення споживачів від систем централізованого опалення та постачання гарячої води, затвердженого наказом Міністерством регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 26 липня 2019 року № 169, рішення Комісії має рекомендаційний характер.

Відповідно до приписів ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно з ч.6 ст.81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку, що позивач ОСОБА_1 не довів порушення своїх прав, як споживача послуг, що надаються відповідачем та не довів тих обставин, що дії відповідача Концерну «Міські теплові мережі» щодо невидачі йому технічних умов для розробки робочого проекту відключення його квартири від мережі централізованого опалення і облаштування у ній автономної індивідуальної системи теплопостачання є протиправними та незаконними, на що він посилався, як на підставу своїх позовних вимог, тому позов не підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.10, 12, 13, 18, 76, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Концерну «Міські теплові мережі» про визнання неправомірною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Запоріжжя.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 03 грудня 2020 року.

Суддя: Баруліна Т. Є.