УХВАЛА

23 січня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Неменко Ю.М., з участю позивача Ель ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до Державного підприємства «Херсонський міський торгівельний порт» про стягнення сум,-

В С Т А Н О В И В:

30.05.2019 року Ель ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просила стягнути з ДП "Херсонський морський торгівельний порт" на її користь 15663,40 грн. та витрати по оплаті судового збору в розмірі 1566,34 грн.

В обґрунтування позову зазначила, що рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01.10.2015 р. її відновлено на роботі в ДП "Херсонський морський торгівельний порт" тальманом району (вантажного) і стягнуто на її користь 15139,96 грн. Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08.12.2015 р. вказане рішення суду залишено без змін. Постановою ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні від 08.10.2015 р. відкрито виконавче провадження за виконавчим листом від 05.10.2015 р., та відповідачу встановлено строк для добровільного виконання. Однак, станом на день звернення до суду, рішення суду не виконано в повній мірі, середній заробіток було перераховано в сумі 15132,00 грн. Крім цього, середній заробіток був розрахований неправильно, з огляду на те, що ДП "Херсонський морський торгівельний порт"дало довідку із зазначенням недійсної заробітної плати, за два місяці попередніх незаконному звільненню.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 18 червня 2019 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд.

12 серпня 2019 року представником ДП "Херсонський морський торгівельний порт" подано відзив на позовну заяву, згідно якого вказав, що позивач в позовній заяві фактично ставить питання перегляду рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01.10.2015 року, яке набуло чинності та було фактично виконано ще 27.05.2016 р., і його законність виконання встановлена ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 16.08.2018 р. З урахуванням вказаного, просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

16.09.2019 р. позивачем подано відповідь на відзив, відповідно до якої вона, фактично змінює позовні вимоги та посилаючись на ст. 236 КЗпП України просить стягнути з відповідача на її користь середній заробіток за час затримки виконання рішення суду в розмірі 3896,73 грн., а також 1307,00 грн., які їй недоплачені за виконавчим листом за судовим рішенням від 01.10.2015 р.

В судовому засіданні позивач підтримала позов в повному обсязі та дала пояснення, аналогічні викладеним у відповіді на відзив. Вказувала, що їй невірно розрахували середній заробіток. Просила стягнути середній заробіток за затримку у поновленні на роботі (13 днів) та недоплачені суми за виконавчим листом 1307,00 грн.

Представник відповідача позов не визнав в повному обсязі та просив відмовити у його задоволенні. Вказав, що позивач фактично змінила предмет та підставу позову, що одночасно не допускається. Крім того, стягнення середнього заробітку було вже предметом розгляду судом та є судове рішення, що набрало законної сили. Що стосується виплат за судовим рішенням, то суд апеляційної інстанції відмовив позивачеві у задоволенні скарги на дії державного виконавця.

Вирішуючи питання щодо підстав наявності закриття провадження у справі та зміни позовних вимог суд виходить з наступного.

Рішенням Суворовського районного суду м. Херсона від 01.10.2015 року позов ОСОБА_4 ОСОБА_1 до ДП "Херсонський морський торгівельний порт" про поновлення на роботі задоволено, визнано недійсним наказ №302-к від 17.07.2015 р. Державного підприємства "Херсонський морський торгівельний порт" в частині звільнення ОСОБА_3 ; поновлено ОСОБА_3 на роботі на посаді тальмана в ДП "Херсонський морський торгівельний порт" з 18.07.2015 р.; стягнуто з Державного підприємства "Херсонський морський торгівельний порт" на користь Ель ОСОБА_5 середній заробіток за час вимушеного прогулу по 01.10.2015 року в сумі 15139,96 грн. та понесені витрати за надання правової допомоги в сумі 1300,00 грн. (арк. справи 5).

Ухвалою апеляційного суду Херсонської області від 08 грудня 2015 року рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01.10.2015 року залишено без змін (арк. справи 6-7).

12 січня 2016 року Суворовським районним судом м. Херсона видано виконавчий лист на виконання рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01.10.2015 року (арк. справи 8).

Додатковим рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 30.06.2016 року доповнено рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01.10.2015 року про поновлення на роботі, а саме зазначено, що розмір стягнутого з Державного підприємства "Херсонський морський торгівельний порт" на користь Ель ОСОБА_1 середнього заробітку за час затримки розрахунку в сумі 15139,96 грн., визначений судом без врахування податку на доходи фізичних осіб та інших обов`язкових платежів, які підлягають утриманню та сплаті (перерахуванню) роботодавцем на загальних підставах (арк. справи 16).

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 17.04.2018 року скаргу ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Суворовського РУЮ м. Херсона, в.о. начальника ВДВС Комсомольського РУЮ м. Херсона задоволено; скасовано постанову від 07.06.2016 року державного виконавця Федосєєва С.М. про закінчення виконавчого провадження №49863368; визнано незаконними дії в.о. начальника ВДВС Суворовського РУЮ у м. Херсоні Плевако І.І. про відмову в задоволенні скарги ОСОБА_3 ; зобов`язано державного виконавця Федосєєва С.М. здійснити заходи по примусовому виконанню рішення Суворовського районного суду м. Херсона від 01.10.2015 року про стягнення на користь ОСОБА_3 з ДП "Херсонський морський торгівельний порт" залишку суми 1300,00 грн. (арк. справи 14).

Постановою апеляційного суду Херсонської області від 16.08.2018 року ухвалу Херсонського міського суду Херсонської області від 17.04.2018 року скасовано, постановлено нове судове рішення, яким відмовлено у задоволенні скарги ОСОБА_3 на дії старшого державного виконавця Суворовського РУЮ м. Херсона.

Предметами позову (без зміни позовних вимог) у справі № 766/10681/19 були:

- стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за рішенням Суворовського районного суду м.Херсона у справі № 668/9451/15-ц за період з дня звільнення до дня поновлення, але при цьому позивач вказувала на те, що невірно був розрахований середній заробіток та сума за її підрахунками повинна бути більшою;

- стягнення недоплаченої за виконавчим листом, виданим на підставі судового рішення у справі № 668/9451/15-ц суми - 1307,00 грн.

Фактично відповіддю на відзив позивач змінила лише один з предметів позову замість стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу вона просить стягнути середній заробіток за час затримки у її поновленні на роботі, мотивуючи в судовому засіданні тим, що до роботи вона була допущена лише 15.10.2015 р.

Відповідно до частини третьої статті 49 Цивільного процесуального кодексу України до початку першого судового засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

На відміну від викладеного, правові підстави позову - це зазначена в позовній заяві нормативно-правова кваліфікація обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При цьому незгода суду з наведеним у позовній заяві правовим обґрунтуванням щодо спірних правовідносин не є підставою для відмови у позові.

Таким чином, суд приходить до висновку, що зміна предмету позову зі стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу на стягнення середнього заробітку за час несвоєчасного виконання рішення про поновлення на роботі не є одночасною зміною предмету та підстав, а є лише зміною предмету позову, а тому вказана вимога підлягає розгляду за суттю.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача недоплаченої на її думку суми 1307,00 грн., то відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки судового рішення в розумінні саме п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України не було.

За таких обставин, відсутні підстави для закриття провадження у справі як в цілому, так і в частині позовних вимог, а одночасна зміна предмета або підстав позову не відбулася, а тому розгляд справи за суттю підлягає продовженню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 49, 255, 258-261, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити розгляд справи за суттю заявлених вимог.

Ухвала окремому оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Ус