Справа № 408/2375/20-ц
Провадження № 2/408/1675 /20
РІШЕННЯ

іменем України

17 грудня 2020 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі

головуючого - судді Булгакової Г.В.,

при секретарі Ришковій Г.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Біловодськ Луганської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , третя особа : Військово-цивільна адміністрація сіл Нижня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області, про визнання особи, такою що втратила право користування житловим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому зазначила, що вона на праві приватної власності на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 06 червня 2019 року, за реєстровим номером 594, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . В належному їй будинку зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які фактично не проживають за вказаною адресою з 2014 року, виїхавши до Російської Федерації. Їх речей у належному позивачу будинку немає, станом будинку відповідачі не цікавляться, не сплачують комунальні платежі та не приймають участі у ремонті вказаного житла та його утриманні. Точне місце їх перебування позивачу не відоме. Відповідачі не є членами сім`ї позивача та не є наймачами. Просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням - житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, просила суд розглянути справу за її відсутності.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, про дату, час місце розгляду справи були повідомлені належним чином, про причини неявки відомостей не надходило. У встановлений судом строк відповідачі відзив на позовну заяву не надали.

Суд, дослідивши та оцінивши письмові докази у справі у їх сукупності, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у відповідності ЦПК України випадках.

Згідно ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно копії договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Станично-Луганського районного нотаріального округу Луганської області Бутаковою І.Г., за реєстровим номером 594, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що також знаходить своє підтвердження в копії Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 06 червня 2019 року № 169452059.

Згідно довідки б/н, виданої позивачу ОСОБА_1 . Військово-цивільною адміністрацією сіл Нижня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області 05 серпня 2020 року, відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Актом обстеження матеріально-побутових умов від 06 серпня 2020 року, складеним членом комісії з обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_4 за підписами сусідів ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , підписи яких посвідчено керівником Військово-цивільної адміністрації сіл Нижня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області ОСОБА_7 , підтверджується, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , але фактично там не проживають з 2014 року, їх речі в житловому будинку відсутні.

Позивач, звертаючись до суду, посилається на те, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами її сім`ї, та з 2014 року не проживають у належному їй будинку, тому втратили право користування житловим будинком, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 . Безпідставне перебування відповідачів на реєстраційному обліку в даному будинку, на думку позивача, свідчить про перешкоди у користуванні власністю та є підставою для визнання відповідачів такими, що втратили право користування вказаним житлом.

Відповідно до ст. 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном.

У відповідності до положень ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння,користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Приписами ст. 383 Цивільного кодексу України та ст. 150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд.

Згідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 391 ЦК України, передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.

З досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є членами родини позивача, в житловому будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , не проживають з 2014 року, особистих речей там не мають, обов`язки щодо утримання будинку і сплати комунальних послуг не несуть, а отже, своєю реєстрацією в цьому житловому будинку чинять перешкоди власнику - позивачу ОСОБА_1 у розпорядженні своїм майном. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні.

Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, обґрунтовані та підлягають задоволенню, оскільки у зазначеному випадку саме такий спосіб захисту дає можливість реального усунення порушення права власності.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 80, 81, 89, 141, 259, 263-268, 280-284, 289 ЦПК України, ст.150 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 391 ЦК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 , до ОСОБА_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , третя особа : Військово-цивільна адміністрація сіл Нижня Вільхова, Малинове, Плотина та Пшеничне Станично-Луганського району Луганської області, , адреса місця розташування: Луганська область, Станично-Луганський район, с. Нижня Вільхова, вул. Різдвяна, б. 52 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: житловим будинком, розташованим за адресою - АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Г.В. Булгакова