Справа № 128/2793/18
Провадження №22-ц/801/394/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бондаренко О. І.
Доповідач :Сопрун В. В.
УХВАЛА

23 січня 2020 рокуСправа № 128/2793/18м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації до ОСОБА_1 про стягнення надмірно перерахованої суми житлової субсидії внаслідок свідомого подання громадянином документів із недостовірними відомостями,

встановив :

До Вінницького апеляційного суду надійшла апеляційна скарга Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2019 року, по якій не було сплачено судовий збір.

Ухвалою Вінницького апеляційного суду від 14 січня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху із наданням строку протягом п`яти днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків, а саме сплати судового збору в розмірі 2881,50 грн. Ухвалу суду скаржник отримав 16 січня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

22 січня 2020 року на адресу Вінницького апеляційного суду надійшло клопотання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації в якому просило розглянути їх апеляційну скаргу без сплати судового збору та стягнути витрати за судовим рішенням з відповідача або зменшити необхідну суму для сплати судового збору до 1000 грн, у зв`язку з недостатнім фінансуванням.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в задоволенні цього клопотання слід відмовити.

Порядок відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати встановлюється ст.136 ЦПК України та ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Згідно ст. 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» № 3674 - VI від 08.07.2011 року зі змінами та доповненнями, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведеного вбачається, що юридичні особи не є суб`єктами, на яких розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати. Дана норма стосується можливості зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати лише для фізичних осіб.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, в тому числі й органів державної влади, а тому самі лише обставини, пов`язані з фінансуванням установи чи організації з Державного бюджету України та відсутністю у ньому коштів, призначених для сплати судового збору, не можуть вважатися підставою для звільнення від такої сплати.

Згідно ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

У наданий судом строк скаржник не усунув недоліки апеляційної скарги.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Згідно ч.2, 6, 7 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього кодексу. Питання про повернення апеляційної скарги суд апеляційної інстанції вирішує протягом п`яти днів з дня надходження апеляційної скарги або з дня закінчення строку на усунення недоліків. Про повернення апеляційної скарги постановляється ухвала, яка може бути оскаржена в касаційному порядку.

Враховуючи викладене, апеляційну скаргу слід вважати неподаною та повернути скаржнику.

Враховуючи викладене, керуючись ст.357 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні клопотання Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації відмовити.

Апеляційну скаргу Управління праці та соціального захисту населення Вінницької районної державної адміністрації на рішення Вінницького районного суду Вінницької області від 10 грудня 2019 року вважати неподаною та повернути скаржнику.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її підписання і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду.

Суддя В.В. Сопрун