КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5836/19
Провадження № 2/552/79/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.01.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі :

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

за участю позивача ОСОБА_1 , її представника адвоката Григоренко К.І.,відповідача ОСОБА_2 , її представника ОСОБА_3 , представника КП ЖЕО №» Акулініної І.В., представника органу опіки та піклування Пеляк В.В.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , територіальної громади в особі Управлінням майном комунальної власності міста про визнання права користування житловим приміщенням та за зустрічними позовними вимогами ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та представляє її інтереси до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення,-

В С Т А Н О В И В:

18.10.2019 ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до територіальної громади в особі Управління майном комунальної власності міста про визнання за нею права користування квартирою АДРЕСА_1 , визнання її наймачем вказаної квартири, зобов`язання Управління майном комунальної власності міста видати їй ордер на вказану квартиру,

Ухвалою судді від 21.10.2019 позовна заява залишена без руху, наданий строк для виправлення недоліків.

28.10.2019 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 з усунутими недоліками .

ОСОБА_1 позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона проживає в квартирі АДРЕСА_1 з червня 2019 року , що вказана квартира була надана в користування її покійному чоловіку, ОСОБА_5 , як військовослужбовцю. Колишня дружина ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , його син також помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Вказана квартира була приватизована чоловіком відповідно до ЗУ « Про приватизацію державного житлового фонду». ОСОБА_5 виконував усі обов`язки квартиронаймача спірної квартири. Вона одружилась із ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 , але фактично вони проживали у спірній квартирі з червня 2019 року. ІНФОРМАЦІЯ_5 її чоловік ОСОБА_5 помер. Так як вона вселилась в квартиру як член сім`ї наймача ОСОБА_5 , вона має право на користування спірною квартирою. Просила визнати за нею право на користування вказаною квартирою.

Провадження у справі відкрито 29.10.2019 за правилами загального позовного провадження.

21.11.2019 до суду надійшов відзив ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітнього відповідача, ОСОБА_6 , та представляє у вказаній справі її інтереси. Як законний представник малолітнього відповідача позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні.

21.11.2019 надійшов відзив територіальної громади м. Полтави, в якому вказаний відповідач позовні вимоги не визнав.

25.11.2019 до суду надійшов зустрічний позов ОСОБА_2 , як законного представника позивача за зустрічним позовом, малолітньої ОСОБА_6 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням, шляхом виселення. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності м АДРЕСА_2 . У вказаній квартирі були зареєстровані її покійний чоловік ОСОБА_7 , колишні свекор ОСОБА_5 , свекруха ОСОБА_8 . Також в квартирі зареєстрована їхня спільна, з ОСОБА_7 , донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1

Квартиронаймачем спірної квартири ОСОБА_5 на час його смерті не був, квартиронаймачем була його колишня дружина ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Після її смерті в квартирі залишились проживати її колишній чоловік ОСОБА_7 та колишній свекор ОСОБА_5 . Її дочка ОСОБА_6 була зареєстрована в спірній квартирі, але проживала разом з нею, оскільки у спірній квартирі вони з дитиною не могли проживати із-за того, що її колишні свекри та чоловік зловживали спиртними напоями. Посилалась на те, що оскільки її малолітня дочка не досягла повноліття , причини її не проживання у спірній квартирі є поважними, за нею, на весь час її реєстрації у квартирі зберігається право на квартиру, а тому дочка не втратила право на користування квартирою. 12.11 2019 рішенням виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради № 291 був наданий дозвіл на переоформлення особового рахунку на спірну квартиру, з покійної ОСОБА_8 на неї , як законного представника малолітньої ОСОБА_6 . На даний час її дочка є власником особового рахунку на спірну квартиру , зареєстрована у ній , має право на проживання у спірній квартирі та вимагати усунення будь-який порушень її права на проживання у квартирі.

ОСОБА_1 поселилась у квартирі без її, як законного представника малолітньої ОСОБА_6 , згоди, самовільно, не пускає їх до квартири, хоча вона з дочкою має намір переїхати на постійне місце проживання до вказаної квартири. Вселитись у спірну квартиру з дочкою вони не мають можливості, так як там проживає ОСОБА_1 , яка намагається заволодіти усією квартирою, вселилась до квартири без її згоди. 20.11.2019 вона разом з працівниками поліції намагалась зайти до квартири, але не змогла цього зробити, так як двері квартири їм не відчинили. Вважає, що права її малолітньої дочки порушені та підлягають захисту шляхом усунення їй перешкод у користуванні спірною квартирою та виселення ОСОБА_1 з квартири без надання іншого житлового приміщення.

25.11.2019 зустрічна позовна заява прийнята до спільного розгляду із первісною позовною заявою.

25.11.2019 закінчене підготовче провадження. Справа призначена до судового розгляду.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник, адвокат Григоренко К.І., підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити, а у задоволенні зустрічних позовних вимог просили відмовити. ОСОБА_1 пояснила, що у позовній заяві помилково зазначено, що вона у спірній квартирі проживає з червня 2019 року, бо вона проживає у спірній квартирі з червня 2018 року, після смерті колишньої дружини ОСОБА_5 . Зазначала що вона вселилась у спірну квартиру у червні 2018 року, як член сім`ї ОСОБА_5 , який є основним квартиронаймачем квартири. Хоч офіційно на нього не відкритий особовий рахунок, однак відповідно до вимог ст. 61ЖК України він був основним квартиронаймачем квартири, бо на його ім`я видавався ордер на користування вказаною квартирою. Також ОСОБА_1 повідомила суд про те, що вона є власником однокімнатної квартири по АДРЕСА_3 , що вона зареєстрована у квартирі АДРЕСА_4 , власниками якої є її діти, з 11.06.2018, а до цього була зареєстрована у своїй власній квартирі по АДРЕСА_5 . ОСОБА_1 визнала ту обставину, що вона не отримувала письмової згоди на вселення у спірну квартирі від сина її покійного чоловіка ОСОБА_7 та від законного представника малолітньої ОСОБА_6 . Щодо зустрічних позовних вимог, пояснила, що малолітня ОСОБА_6 з 2013 року у спірній квартирі не проживає, квартплату за квартиру не вносила. Вона хоч і визнає її право на квартиру, але вважає, що жодного відношення ОСОБА_2 разом з дочкою не мають. Вона ніколи не перешкоджала їм проживати у спірній квартирі. Пояснила, що вона одна проживає у спірній квартирі, ключі від квартири знаходяться у неї, ОСОБА_2 ніколи не просила віддати їй ключі. З власної ініціативи вона їх віддати не може, бо не зустрічалась з ОСОБА_2 , а також і тому, що не зобов`язана віддавати ключі від квартири ОСОБА_2 з власної волі. Не заперечувала тієї обставини, що ОСОБА_2 приходила до квартири з працівникам поліції, але в цей час вона у квартирі не перебувала. Вважає, що вона жодним чином не порушує права ОСОБА_6 на проживання у квартирі, так як сама має законне право на проживання у спірній квартирі.

Представник відповідача територіальної громади міста у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність. У підготовчому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнавав, з підстав, що викладені у відзиві на позов, зустрічні позовні вимоги підтримав.

ОСОБА_2 , як законний представник малолітнього відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним позовним позовом, позовні вимоги ОСОБА_1 не визнала з підстав, що зазначені в зустрічній позовні заяві та відзиві на позов. Зустрічні позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити. Пояснила, що особовий рахунок на спірну квартиру зареєстрований на її ім`я, що вона разом з дочкою зареєстрована у спірній квартирі. Вона має наміри відремонтувати квартиру, та після закінчення навчального року переїхати з дочкою на постійне місце проживання в м. Полтава до спірної квартири. ОСОБА_1 проживає у спірній квартирі, її проживання перешкоджає їй та дочці проживати в квартирі.

Представник третьої особи, Комунального підприємства « Житлово-експлуатаційна організація №2» Полтавської міської ради, зустрічні позовні вимоги просила задовольнити, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 просила відмовити. Пояснила, що ОСОБА_5 , на час його смерті, був зареєстрований у спірній квартирі як квартирант. Власником особового рахунку на спірну квартиру була ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час її життя та після її смерті до них із заявами про переоформлення особового рахунку ОСОБА_5 не звертався. Так як у спірній квартирі залишилась зареєстрованою малолітня ОСОБА_6 , на підставі рішення виконкому Київської районної у м. Полтаві ради № 291 від 12.11.2019 особовий рахунок переоформлений на ОСОБА_2 , як законного представника малолітньої ОСОБА_6 . У грудні 2019 у спірній квартирі була зареєстрована її мати, ОСОБА_9 , як її законний представник.

Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Київської районної у м. Полтаві ради просив задовольнити зустрічні позовні вимоги, які відповідають інтересам малолітньої дитини та захищають її право на житло, а у задоволенні первісного позову просив відмовити.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідків, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, суд керується наступним.

Встановлено, що квартира АДРЕСА_1 перебуває у комунальній власності.

Квартира двокімнатна, з усіма комунальними зручностями, житловою площею 30.96 кв.м

Вказана квартира була надана сім`ї ОСОБА_5 на підставі ордеру № 303 від 17.08.1990, що виданий Полтавською КЕЧ района ( а.с. 12).

Із поквартирної карточки убачається, що 22.07.1993 особовий рахунок на квартиру був переведений з ОСОБА_5 на ОСОБА_8 , та основним квартиронаймачем стала ОСОБА_8 , оскільки основний наймач квартири ОСОБА_5 був знятий з реєстраційного обліку у вказаній квартирі 13.01.1993.

Також із вказаної поквартирної карточки убачається, що ОСОБА_5 був знову зареєстрований у спірній квартирі, але вже як квартирант 04.06.2014 ( а.с. 91)

Таким чином у спірній квартирі були зареєстровані ОСОБА_8 , як квартиронаймач та власник особового рахунку, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_6 , її син ОСОБА_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , квартирант ОСОБА_10 який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , а також дочка ОСОБА_7 - ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Отже на час звернення ОСОБА_1 до суду в квартирі залишилась бути зареєстрованою малолітня ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 ( а.с. 83)

Рішенням Київської районної у м. Полтаві ради № 291 від 12.11.2019 дозволено КП «ЖЕО№2» переоформити особовий рахунок квартири АДРЕСА_1 на ОСОБА_2 , яка є представником неповнолітньої ОСОБА_6 з ОСОБА_8 у зв`язку зі смертю основного квартиронаймача ( а.с. 86) .

Відповідно до статті 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору.

До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно із положеннями статті 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно.

Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

Аналіз приведених норм закону свідчить про те, що право користування жилим приміщенням нарівні з наймачем виникає у тих осіб, які вселилися в якості членів сім`ї наймача в установленому законом порядку.

Із матеріалів справи убачається, що ОСОБА_10 був наймачем спірної квартири з часу отримання ордеру на квартиру від 17.08.1990 до часу зняття його з реєстраційного обліку у спірній квартирі 13.01.1993.

ОСОБА_10 повторно зареєструвався у спірній квартирі 04.06.2014, але вже як квартирант.

На час реєстрації шлюбу ОСОБА_1 з ОСОБА_10 , останній не був наймачем спірнорї квартири та власником особового рахунку, а та обставина, що ОСОБА_10 зареєстрував шлюб з наймачем вказаної квартири 28.07.2015 , ОСОБА_8 , не є підставою вважати, що після смерті своєї дружини ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , він автоматично став наймачем спірної квартири та власником особового рахунку на цю квартиру.

Як встановлено у судовому засіданні та підтверджено сторонами у справі та іншими учасниками судового розгляду справи, за період з дня реєстрації шлюбу ОСОБА_10 з наймачем ОСОБА_8 . 28.07.2015 та по день смерті наймача квартири ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 і наймач ОСОБА_8 не звертались до КП « ЖЕО №2» із заявами про переведення особового рахунку на квартиру на ім`я ОСОБА_10 .

Після смерті наймача ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та по день смерті ОСОБА_10 , останній також не здійснював жодних заходів для переведення особового рахунку на своє ім`я, у зв`язку зі смертю наймача ОСОБА_8 та не оспорював статус своєї реєстрації у спірній квартирі, як квартиранта.

Отже починаючи з 13.01.1993 ( дата зняття з реєстраційного обліку) та по день його смерті, ОСОБА_10 не був наймачем спірної квартири та на його ім`я не відкривався особовий рахунок на спірну квартиру.

Позивач ОСОБА_1 не є членом сім`ї наймача, в розумінні статті 64 ЖК України, хоч і перебувала з ОСОБА_10 у зареєстрованому шлюбі з 21.08.2019 по 28.09.2019.

Судом встановлено, що не був дотриманий встановлений порядок при вселенні ОСОБА_1 до спірної квартири.

Зокрема на її вселення до квартири не було письмової згода на це всіх членів сім`ї наймача, вона не була зареєстрована у спірній квартирі, квартира не була її постійним місцем проживання, вона не вела з ОСОБА_10 спільне господарство, якщо і проживала у спірній квартирі, то не тривалий час, та вже після смерті ОСОБА_10 .

Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві зазначила, що вона вселилась у спірну квартиру у червні 2019, але у судовому засіданні уточнила час її вселення у спірну квартиру та зазначила, що вона вселилась у спірну квартиру, як член сім`ї квартиронаймача ОСОБА_10 , одразу після смерті його дружини, у червні 2018 року.

На час смерті наймача ОСОБА_8 у спірній квартирі, окрім ОСОБА_10 , були зареєстровані його син, ОСОБА_7 та малолітня онука ОСОБА_6 , що підтверджується довідкою КП ЖЕО №2 , яка зазначена в судовому рішенні вище.

У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердила ту обставину, що вона при вселенні в квартиру, у червні 2018 року , дозволу на вселення, а тим більше письмового, у ОСОБА_7 не запитувала та не надала суду жодного безспірного доказу того, що ОСОБА_7 висловлював таку згоду.

Рішенням Київського районному суду від 04.10.2016 ( справа № 552/4430/16) ОСОБА_7 позбавлено батьківських прав у відношенні малолітньої доньки ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Малолітня ОСОБА_6 була зареєстрована у спірній квартирі, як онука власника особового рахунку ОСОБА_8 та як дочка ОСОБА_7 з 16.11.2011.

Малолітня ОСОБА_6 не може самостійно обирати місце свого проживання, тому факт її не проживання у спірній квартирі не є безумовною підставою для позбавлення її права користування цим житлом.

Оскільки вона була зареєстрована у спірній квартирі, як член сім`ї наймача ОСОБА_8 , з 16.11.2011, вона має право на користування спірною квартирою, і з часу її реєстрації у спірній квартирі такого права не втрачала.

Отже при вселенні у спірну квартиру, ОСОБА_1 повинна була отримати згоду від законного представника малолітньої ОСОБА_6 , її матері ОСОБА_2 , яка після позбавлення ОСОБА_7 батьківських прав, є єдиним законним представником малолітньої ОСОБА_6 .

Позивач ОСОБА_1 не надала суду жодного доказу у підтвердження того, що вона вселилась у спірну квартиру в установленому законом порядку , та з червня 2018 року проживала у спірній квартирі, як член сім`ї ОСОБА_10 .

Допитані у судовому засіданні свідки ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ОСОБА_13 , які були учасникам складання акту про фактичне проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі, не підтвердили у судовому засіданні того, що позивач ОСОБА_1 з червня 2018 року проживала у спірній квартирі як член сім`ї ОСОБА_10 .

Зазначені свідки пояснили, що вони жодного разу не були у спірній квартирі , не дали жодних пояснень відносно того, що спірна квартира для ОСОБА_1 була постійним місцем її проживання, що вона вела з ОСОБА_10 спільне господарство.

Так свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона проживає у вказаному будинку та бачила, як ОСОБА_1 ходила до спірної квартири з сумками, допомагала ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та їхньому сину ОСОБА_7 , бо останні зловживали спиртними напоями, квартира була в антисанітарному стані. Їй відомо зі слів ОСОБА_1 , що вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_10 перед його смертю, про обставини спільного проживання ОСОБА_1 з ОСОБА_10 однією сім`єю , їй нічого невідомо. ОСОБА_1 перебралась в квартиру, як ( ОСОБА_14 ) ОСОБА_10 помер.

Свідок ОСОБА_11 пояснила, що ОСОБА_1 увійшла в сім`ю ОСОБА_15 як медик, як місіонер, ще при житті ОСОБА_8 , бо відкликалась на біду в цій сім`ї, так як усі члени цієї сім`ї зловживали спиртними напоями, вели аморальний спосіб життя, проживали в антисанітарії. Після смерті ОСОБА_8 , ОСОБА_1 продовжувала свою місіонерську місію, ходила до квартири, допомагала її мешканцям, а коли ОСОБА_10 вже був на останній дорозі, тобто вмирав, вона зареєструвала з ним шлюб.

Свідок ОСОБА_16 також пояснила, що у спірній квартирі ніколи не була і про обставини проживання ОСОБА_1 у спірній квартирі з ОСОБА_10 їй нічого невідомо. Знає, що ОСОБА_1 допомагала ОСОБА_15 , ходила до їхньої квартири, надавала медичні послуги та підтримувала їх.

У судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила суд про те, що вона є власником однокімнатної квартири АДРЕСА_6 , де була зареєстрована до 11.06.2018, а потім своє місце реєстрації зареєструвала у квартирі, що належить її дітям по АДРЕСА_7 .

Тобто ОСОБА_1 має власне житло у м. Полтава і зберігає його за собою.

Окрім того у судовому засіданні встановлено, що власником особового рахунку на спірну квартиру з 12.11.2019 є ОСОБА_2 , як законний представник ОСОБА_6 , а із пояснень представника КП «ЖЕО №2» та ОСОБА_2 убачається, що у грудні 2019 у спірній квартирі зареєстрована і ОСОБА_2 , як законний представник малолітньої дочки.

Ч. 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

ОСОБА_1 не оспорює , у визначеному законом порядку, того, що малолітня ОСОБА_6 зі своєю матір`ю зареєстрована у спірній квартирі, що на їхнє ім`я відкритий особовий рахунок на спірну квартиру, що ОСОБА_10 був зареєстрований у спірній квартирі як квартирант, та не був наймачем спірної квартири.

Враховуючи викладене слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про визнання за нею права користування спірною квартирою як члена сім`ї наймача.

Щодо зустрічних позовних вимог.

У зустрічному позові ОСОБА_2 посилається на те, що ОСОБА_1 перешкоджає їй та її доньці проживати у спірній квартирі , тоді як на її ім`я, як законного представника малолітньої доньки, відкритий особовий рахунок на спірну квартиру та вона зареєстрована у спірній квартирі . Так як її донька зареєстрована у спірній квартирі майже із самого народження, за нею зберігається право на користування спірною квартирою . На час звернення її до суду із зустрічним позовом, донька була єдиними членом сім`ї наймача спірної квартири, яка зареєстрована у спірній квартирі і має усі права на користування квартирою. Проживання ОСОБА_1 в спірній квартирі перешкоджає їм користуватись квартирою, порушує їхніє право на житло, а тому їхні права підлягають захисту. Також посилалась на те, що ОСОБА_1 самоправно зайняла спірну квартиру та підлягає виселенню із спірної квартири без надання іншого житла.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що саме вона на теперішній час проживає у спірній квартирі, що у неї ключі від спірної квартири, і вона не збирається їх віддавати ОСОБА_2 , поки вона не попросить її про це. Також пояснила, що вона немає наміру звільняти квартиру.

Оскільки суд дійшов до висновку про те, що ОСОБА_1 права на користування спірною квартирою не набула, вселилась до спірної квартири не у встановленому законом порядку, її проживання у квартирі порушує право на користування квартирою малолітньої ОСОБА_6 та її законного представника.

Частиною 3 статті 116 Житлового кодексу України визначено, що осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення, виселяють без надання їм іншого жилого приміщення.

Такими, що самоправно зайняли жиле приміщення, вважаються особи, які вселилися до нього самовільно без будь-яких підстав, а саме: без відповідного рішення про надання їм цього приміщення та відповідно ордера на житлове приміщення. Виселення цих осіб пов`язане з відсутністю у них будь-яких підстав для зайняття жилої площі.

ОСОБА_1 звертаючись до суду із позовом зазначала, що вона вселилась і проживає у спірній квартирі, як член сім`ї основного квартиронаймача та вважає, що вона має право на користування спірною квартирою.

Отже суд не може застосувати до вимог про виселення ОСОБА_1 норми ст. 116 ЖК України.

Разом з тим, суд вважає доведеною ту обставину, що ОСОБА_1 вселилась до спірної квартири не у спосіб, передбачений ЖК України, що вона не набула права на користування спірною квартирою, а її проживання у квартирі порушує житлові права малолітньої ОСОБА_6 та її законного представника.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 стверджувала, що самостійно звільняти квартиру вона не буде.

Отже слід висновку про необхідність виселення ОСОБА_1 із спірної квартири.

Частинами 1, 2 ст. 109 ЖК України передбачено, що: Виселення із займаного жилого приміщення допускається з підстав, установлених законом. Виселення проводиться добровільно або в судовому порядку. Допускається виселення в адміністративному порядку з санкції прокурора лише осіб, які самоправно зайняли жиле приміщення або проживають у будинках, що загрожують обвалом. Громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Враховуючи вказані норми ЖК України слід дійти до висновку, що ОСОБА_1 не може бути виселена із спірної квартири без надання їй іншого житлового приміщення .

Із пояснень ОСОБА_1 убачається, що вона має у власності однокімнатну квартиру АДРЕСА_6 .

Однак суд немає у своєму розпорядженні правовстановлюючих документів на ім`я ОСОБА_1 на цю квартиру, а також із даних її паспорта убачається, що місце її проживання, у встановленому законом порядку, зареєстровано у квартирі, що належить на праві власності її дітям, квартира АДРЕСА_4 .

За таких обставин суд дійшов до висновку про виселення ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 у квартиру АДРЕСА_4 , за місцем реєстрації її місця проживання.

Оскільки суд дійшов до висновку про задоволення зустрічного позову, підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 768.40 грн.

Керуючись ст. 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Зустрічні позовні вимоги ОСОБА_2 , яка є законним представником малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та представляє її інтереси, про усунення перешкод у користуванні житлом шляхом виселення задовольнити.

Усунути малолітній ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 , інтереси якої представляє її законний представник ОСОБА_2 , перешкоди у користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

Виселити ОСОБА_1 з квартири АДРЕСА_1 у житлове приміщення за місцем реєстрації її місця проживання , квартиру АДРЕСА_4 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивача: ОСОБА_1 , прож. АДРЕСА_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідачі:

ОСОБА_2 , зареєстрована АДРЕСА_8 , прож. АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Малолітня ОСОБА_6 , зареєстрована АДРЕСА_8 , прож. АДРЕСА_9 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Полтавська міська рада , м. Полтава, вул. Соборності, 36.

Треті особи:

Виконавчий комітет Київської районної у м. Полтаві ради, служба у справах дітей м. Полтава, вул. Бірюзова Маршала, Ѕ.

Комунальне підприємство «ЖЕО №2» Полтавської міської ради м. Полтава, вул. Івана Мазепи , 30 .

Повний текст рішення виготовлений 24.01.2020.

Суддя Л.М. Васильєва