У Х В А Л А

11 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 524/1670/20

провадження № 61-17287ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 03 серпня 2020 рокута постанову Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органів досудового розслідування,

встановив:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним вище позовом.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 29 серпня 2018 року він звернувся до Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) із заявою про вчинення кримінального правопорушення, яка була за належністю направлена до Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області. 23 жовтня 2018 року він отримав відмову у внесенні відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР), а його заява про вчинення кримінального правопорушення була розглянута як звернення без належного розслідування.

Ухвалою слідчого судді Автозаводського районного суду міста Кременчука від 25 жовтня 2018 року у справі 524/8708/18 було визнано протиправною бездіяльність начальника та слідчого СВ Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області, яка полягає у невнесенні до ЄРДР відомостей про кримінальне правопорушення, вчиненого посадовими особами Держпродспоживслужби, за заявою ОСОБА_1 , поданої 29 серпня 2018 року до НАБУ, яку було переадресовано та яку Кременчуцький ВП ГУ НП в Полтавській області отримав 21 вересня 2018 року, та зобов`язано внести до ЄРДР відомості. Станом на дату подання позовної заяви йому не було надано відомостей про виконання ухвали слідчого судді та проведення слідчих дій.

В обґрунтування факту заподіяння моральної шкоди позивач вказує, що він був змушений змінювати свій ритм життя, витрачати особистий час на оскарження бездіяльності посадових осіб, відвідувати суд.

Із урахуванням зазначеного, позивач просив позов задовольнити, стягнути з відповідачів на його користь 10 000, 00 грн моральної шкоди, завданої неправомірною бездіяльністю органів досудового розслідування.

Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 03 серпня 2020 року, залишеним без змін постановою Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року, позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органів досудового розслідування залишено без задоволення.

20листопада 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 03 серпня 2020 рокута постанову Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року.

Ухвалою Автозаводського районного суду міста Кременчука від 20 квітня 2020 року дану справу визнано малозначною та відкрито спрощене провадження у справі.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

У касаційні скарзі відсутні посилання на вищевказані обставини, які є підставами для відкриття провадження у малозначній справі.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуванізаявником судовірішенняухвалено умалозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, тоу відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 03 серпня 2020 рокута постанову Полтавського апеляційного суду від 05 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Полтавській області, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди завданої бездіяльністю органів досудового розслідуваннявідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков