Справа № 468/984/19-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21.01.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого - судді Янчук С.В., секретаря Хижняк К.А., розглянувши в судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання договору купівлі-продажу дійсним, вказуючи,що 03.03.1998р. з біржового договору УТВ «Віконт-Т» №1-82 ОСОБА_3 придбав у відповідача житловий будинок АДРЕСА_1 . Всі істотні умови договору було виконано сторонами повністю, окрім нотаріального посвідчення договору. ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 помер. В липні при зверненні позивача до нотаріуса по питанню оформлення спадкових прав після смерті батька отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок.

В судове засідання позивач не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність та підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність та визнання позовних вимог.

Дослідивши наявні у справі матеріали (копію договору купівлі-продажу №1-82 від 03.03.1998р., техпаспорт на будинок, реєстраційний напис, копію свідоцтва про народження, копію свідоцтва про смерть, копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.07.2019р., копію спадкової справи №30/2019) суд вважає вимоги позивача обґрунтованими та підлягаючими задоволенню.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, 03.03.1998 р. між батьком позивача ОСОБА_3 укладено з ОСОБА_2 договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 , проте нотаріально його не посвідчили. Посвідчити його на даний час не являється можливим, оскільки ОСОБА_3 помер та ОСОБА_1 є його спадкоємцем.

Дійсність укладеного договору підтверджується наданими доказами.

Пунктом 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними «роз`яснено, що відповідність чи невідповідність правочину вимогам законодавства має оцінюватися судом відповідно до законодавства, яке діяло на момент вчинення правочину.

Вказаний договір купівлі-продажу укладено 03.03.1998 року, тобто під час дії Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі ЦК УРСР) статтею 227 якого було передбачено нотаріальне посвідчення договору купівлі-продажу жилого будинку, якщо хоча б однією з сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору (стаття 47 цього Кодексу).

У відповідності до частини другої статті 47 ЦК УРСР та пункту 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 28.04.1978 №3 «Про судову практику в справах про визнання угод недійсними» якщо угода, що потребує нотаріального посвідчення виконана повністю або частково однією з сторін, а друга сторона ухиляється від її нотаріального посвідчення, суд за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників, прокурора вправі визнати угоду дійсною.

За таких обставин, суд вважає доводи позивача про визнання біржового договору купівлі-продажу дійсно обґрунтованими, а вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 15 ЗУ "Про товарну біржу", ст. ст. 220, 392 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263, 264, 265, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу № 1-82 житлового будинку АДРЕСА_1 укладений на Універсальній Товарній Біржі «Віконт-Т» від 03 березня 1998 року між ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 - дійсним.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається через Баштанський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Миколаївського апеляційного суду.

СУДДЯ: