КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 січня 2020 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 761/33726/16-ц

номер провадження: 22-ц/824/487/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач),

суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

за участю секретаря - Ющенко Я.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року у складі судді Піхур О.В. у справі за позовом ОСОБА_1 до Первинної профспілкової організації Національного музею історії України, треті особи: Національний музей історії України, Первинна профспілкова організація «Новий час» Національного музею історії України, Міністерства культури України, про визнання незаконним рішення профспілкового органу про розірвання трудового договору та вимоги про розірвання трудового договору (контракту),

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулась до суду з указаним позовом, у якому просила визнати незаконним рішення Первинної профспілкової організації Національного музею історії України, яке оформлене протоколом зборів профкому Первинної профспілкової організації Національного музею історії України від 09 вересня 2016 року №2; визнати незаконним вимогу профспілкового комітету Первинної профспілкової організації Національного музею історії України від 09 вересня 2016 року про розірвання трудового договору (контракту).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі п.3 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що позивач не була повідомлена про місце, дату і час судового засідання, призначене судом на 12 червня 2019 року і таких даних матеріали справи не містять. Також вказує, що наявне у справі рекомендоване поштове повідомлення про вручення позивачу судової повістки про її виклик у судове засідання, призначене на 02 жовтня 2019 року о 08 год 30 хв., не містить її підпису, а підпис здійснений від її імені невідомою особою, тому про вказане судове засідання вона обізнана не була.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Сторони у судове засідання не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Зважаючи на вимоги ч.2 ст.372 ЦПК України, якою передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, колегія суддів визнала неявку учасників справи такою, що не перешкоджає апеляційному розгляду справи.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2 ст.376 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак суд першої інстанції належним чином вимог закону не виконав, прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що позивач ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судових засідань, призначених на 12 червня 2019 року та 02 жовтня 2019 року, не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, належних та допустимих доказів поважності причин неявки суду не надала.

Проте з вказаними висновками суду першої інстанції погодитись не можна з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Згідно з ч.5 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Отже, правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише в разі повторної неявки (двічі поспіль) позивача, який належним чином повідомлений про розгляд справи, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності.

У главі 7 ЦПК України визначено порядок здійснення судових викликів та повідомлень.

Так, відповідно до положень ч.ч.4, 5 ст.128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повітками про виклик; судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка - повідомлення - завчасно.

Згідно з п.1 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день вручення судової повістки під розписку.

Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, - також учасників справи, телефонограмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику (ч.9 ст.128 ЦПК України).

Постановляючи ухвалу про залишення позову без розгляду, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в матеріалах справи відсутні відомості про повідомлення позивача про судове засідання, призначене на 12 червня 2019 року.

Наявна у матеріалах справи судова повістка про виклик позивача ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 12 червня 2019 року об 11 год 00 хв. не містить даних про вручення їй судової повістки під розписку (а.с.123, т.2). Також матеріали справи не містять даних про те, що позивач була повідомлена про дату, час і місце судового засідання телефонограмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику відповідно до ч.9 ст.128 ЦПК України.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для залишення позову без розгляду відповідно до п.3 ч.1 ст. 257, ч.5 ст.223 ЦПК України, оскільки позивач не була повідомлена про судове засідання, призначене на 12 червня 2019 року, а відтак відсутня повторна неявка (двічі поспіль) позивача в судове засідання.

Що стосується доводів апеляційної скарги про те, що наявне у справі рекомендоване поштове повідомлення про вручення позивачу судової повістки про її виклик у судове засідання, призначене на 02 жовтня 2019 року о 08 год 30 хв., не містить її підпису, а підпис здійснений від її імені невідомою особою, то вони не приймаються до уваги, оскільки позивачем на надано належних та допустимих доказів на підтвердження вказаних обставин.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 02 жовтня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: