Справа № 577/5697/19
Провадження № 2/577/240/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:

головуючого- судді Гетьмана В.В.,

при секретарі Лиховоз Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Конотопа цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з обмеженою відповідальністю «КФ.ЮА» про захист прав споживача та визнання умов кредитного договору недійсними,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою та просить визнати недійсним п.п. 5, 5,3 договіру про надання позики на умовах фінансового кредиту №_1-121_KFUA-3044_ від 25.09.2019 р. Вимоги обгрунтовує тим, що 25.09.2019 р. між нею та ТОВ КФ.ЮА укладено договір позики на суму 25500 грн. з кінцевим строком повернення позики 18.09.2020 р. і сплатою відсотків у розмірі 0,50 % в день. В зв`язку з її правовою необізнаністю в умови вищевказаного договору було включено умову щодо нарахування відсотків за кожен день, а також паспорт кредиту містить розбіжності, щодо умов кредитування, що порушує її права. Вважає, що відповідачем було надано недостовірну інформацію при укладанні договору позики, оскільки двояко визначається відсоток за користування кредитними коштами, що свідчить про дисбаланс договору позики, в інтересах кредитодавця. За таких обставин вважає, що умови кредитного договору, за якими вона повинна сплатити відповідачу, крім відсотків за користування кредитом, ще й додаткову щомісячну комісію є несправедливими в розумінні ст. 18 ЗУ «Про захист прав споживачів», що і змусило звернутися з даним позовом до суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити.

Представник ТОВ КФ.ЮА в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи належним чином повідомлені.

Згідно ст. 263 ч. 1 ЦПК України судове рішення повинно грунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обгрунтованим.

Встановлено судом, що 25.09.2019 р. між ТОВ КФ.ЮА та ОСОБА_1 було укладено договір про надання позики на умовах фінансового кредиту №_1-121_KFUA-3044_, за яким товариство надало позичальнику 25500 грн., а позичальник зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти в розмірі та умовах, визначених цим договором. (а.с.3-5).

Згідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч. першою-третьою, п`ятою та шостою ст. 203 цього Кодексу.

За положеннями ст. ст. 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів» до договорів зі споживачами про надання споживчого кредиту застосовуються положення цього Закону про несправедливі умови в договорах, зокрема про встановлення обов`язкових для споживача умов, з якими він не мав реальної можливості ознайомитися перед укладенням договору; надання продавцю (виконавцю, виробнику) права в односторонньому порядку змінювати умови договору на власний розсуд або на підставах, не зазначених у договорі; передбачення зміни в будь-яких витратах за договором, крім відсоткової ставки. Продавець (виконавець, виробник) не повинен включати в договори зі споживачем умови, які є несправедливими. Умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача. Якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінене або визнане недійсним. Положення, що було визнане недійсним, вважається таким з моменту укладення договору.

Закон України «Про захист прав споживачів» застосовується до спорів, які виникли з кредитних правовідносин, лише в тому разі, якщо підставою позову є порушення порядку надання споживачеві інформації про умови отримання кредиту, типові процентні ставки, валютні знижки тощо, які передують укладенню договору.

Отже, суд приходить до висновку, що спірний договір про надання позики на умовах фінансового кредиту укладено в письмовій формі та підписано сторонами, які досягли згоди з усіх істотних умов договору, мали необхідний обсяг цивільної дієздатності, а їх волевиявлення було вільним і відповідало їхній внутрішній волі; позивачка на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору; відповідач надав позивачці документи, які передували укладенню кредитного договору, у тому числі й паспорт споживчого кредиту, який підписаний позивачкою та міститься повна інформація стосовно умов кредитування (а.с. 4). Крім того, відсутні правові підстави для визнання п.п. 5, 5,3 договору про надання позики на умовах фінансового кредиту №_1-121_KFUA-3044_ від 25.09.2019 р. недійсними відповідно до положень ч. 1 ст. 230 ЦК України як укладеного унаслідок введення в оману позичальника з боку банку та положень ст. ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів», оскільки ці норми є самостійними підставами визнання договору недійсним; позивачка не навела доказів щодо введення її в оману під час укладення договору споживчого кредиту, оскільки перед його підписанням вона мала можливість ознайомитися з текстом та умовами договору та власноручно його підписала.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити за їх недоведеністю.

На підставі ст. 141 ЦПК України слід стягнути з позивача судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 203, 217, 717 ЦК України, ст.ст. 1, 3, 5, 7, 9-13, 81, 89, 141, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Відмовити в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. на рахунок: отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783 Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО): 899998 Рахунок отримувача: UA6026001 Код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його проголошення безпосередньо до Сумського апеляційного суду або до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи через Конотопський міськрайонний суд Сумської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ТОВ КФ.ЮА, юридична адреса м. Київ вул.Вадима Гетьмана, 6а., оф.602, .

Повне рішення суду складено 23 січня 2020 року.

Суддя Гетьман В. В.