Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
"04" грудня 2020 р. Справа № 718/1307/20
Номер провадження2/608/578/2020
Чортківський районний суд Тернопільської області в складі:
головуючого суду судді Парфенюка В. І.
з участю секретаря Южди Л.С.
представника позивача Попова В. Д.,
розглянувши в відкритому судовому засіданні в місті Чорткові справу цивільного судочинства за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ,-
У липні 2020 року позивач ТОВ «Чернівцігаз збут» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ.
В позовній заяві позивач вказав, що до будинку відповідачки ОСОБА_1 в с. Орошани Кіцманського району Чернівецької області позивачем постачається природний газ на підставі договору, укладеного між побутовим споживачем та постачальником на умовах Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором, згідно акцептування заяви-приєднання шляхом сплати рахунків та фактичного споживання природного газу. Однак, ОСОБА_1 належним чином не виконувала взяті на себе зобов`язання по своєчасному розрахунку за використаний природний газ згідно Договору. В результаті неналежної оплати за природний газ за період з квітня 2017 року по листопад 2018 року у відповідачки утворилась заборгованість, яка становить 29 111,55 гривень. 31.03.2020 року ТОВ «Чернівцігаз збут» звертався до Кіцманського районного суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за природний газ, однак 23.04.2020 року судом постановлено ухвалу про відмову у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за природний газ. Позивач ТОВ «Чернівцігаз збут» просить стягнути з ОСОБА_1 вказану суму заборгованості та сплачений судовий збір в сумі 2 102 гривень.
5 жовтня 2020 року від позивача ТОВ «Чернівцігаз збут» надійшла відповідь на відзив, в якій позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на те, що доводи відповідача є необґрунтованими, безпідставними та спростовуються доказами, які містяться в матеріалах справи. Так, ТОВ «Чернівцігаз збут» в порядку, передбаченому Правилами, розмістив на своєму сайті Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а також надіслав всім побутовим споживачам заяви-приєднання по формі, встановленій у постанові НКРЕКП від 30.09.2015р. N 2500, яку споживачам необхідно було підписати та повернути в ТОВ «Чернівцігаз збут». Згідно з вимогами Правил якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок (квитанція) постачальника за поставлений природний газ або факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору постачальником відповідно до вимог цих Правил. Також до обов`язків споживача згідно з Правилами належить укладення договору постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору - припинення відбору (споживання) природного газу з газорозподільної системи. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. В даному випадку відповідачка не подавала до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняла, фактично проводила споживання природного газу (про що свідчить, в тому числі, утворення у неї заборгованості перед позивачем) та частково сплачувала за поставлений їй газ, що засвідчує факт згоди відповідачки про приєднання до умов Типового договору. В відзиві відповідачка зазначає про те, що вона за адресою: АДРЕСА_1 , постійно не мешкає. Відповідно до п.13 розділу III «Правил постачання природного газу» (постанова НКРЕКП від 30.09.2015 р. № 2496 зазначено, що у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) побутовий споживач зобов`язаний повідомити про це діючого постачальника не пізніше, ніж за двадцять один день до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за договором на постачання природного газу до вказаного споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем діючого постачальника про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату за договором на постачання природного газу, виходячи з умов договору.
26 жовтня 2020 року від позивача ТОВ «Чернівцігаз збут» надійшли письмові пояснення, в яких зазначено, що позивач не виконував роботи з припинення газопостачання до об`єкта газифікації відповідачки, акт № 344/601 від 12.12.2018 був складений оператором ГРМ (ПАТ «Чернівцігаз») при проведенні робіт з припинення газопостачання до об`єкта газифікації відповідачки, які були здійсненні у зв`язку з аварійним станом внутрішніх мереж газопостачання. Кодекс ГРМ не встановлює обов`язкову присутність споживача при проведенні робіт з припинення газопостачання у зв`язку з аварійним станом внутрішніх мереж газопостачання. Звертають увагу, що акт № 344/601 від 12.12.2018 є доказом того, що до 12.12.2018 ТОВ «Чернівцігаз збут» здійснював розподіл природного газу до об`єкта. Позивач надсилав на адресу відповідачки копію доручення на припинення газопостачання, однак воно не було вручено їй з незалежних від позивача причин. При цьому, направлення копії доручення на припинення газопостачання носить для відповідачки лише інформативний характер, так як її згода не несе юридичних наслідків для Оператора ГРМ, який і здійснює роботи щодо припинення газопостачання. Щодо доказів публікації договору постачання природного газу побутовим споживачам, він розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. При цьому, 08.01.2016 о 11:51 на офіційному веб-сайті позивача був опублікований і договір постачання природного газу побутовим споживачам, і заява-приєднання до договору постачання природного газу побутовим споживачам. Щодо документальних доказів фактичного споживання та оплати ОСОБА_1 природного газу, то вони містяться в матеріалах справи.
В судовому засіданні представник позивача ТОВ «Чернівцігаз збут» - Попов В. Д. позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити з мотивів, наведених в позовній заяві, відповіді на відзив та письмових поясненнях.
Відповідачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, у заяві просила справу розглядати без її участі.
Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних мотивів.
Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено судом, ОСОБА_1 до 12 грудня 2018 року була споживачем природного газу за об`єктом газоспоживання, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки про підтвердження факту споживання природного газу споживачем та наявного у нього діючого постачальника газу, виданої АТ «Чернівцігаз» 10.02.2020 року, споживач природного газу ОСОБА_1 підключений до газорозподільної системи оператора ГРМ та проводить споживання природного газу за адресою: АДРЕСА_1 ЕІС код НОМЕР_1 . Постачання природного газу зазначеному споживачу з 01.07.2015 року проводить ТОВ «Чернівцігаз збут», як діючий постачальник природного газу. Споживачу припинено розподіл природного газу 12.12.2018 року.
За період з березня 2017 року по листопад 2018 року за особовим рахунком ОСОБА_1 утворилась заборгованість по оплаті спожитого газу в сумі 29 111,55 гривень, що підтверджується довідкою про розрахунок боргу.
Вказаною довідкою та випискою банківських платежів, отриманих ТОВ "Чернівцігаз збут" від споживачів газу підтверджується оплата відповідачкою ОСОБА_1 49 гривень за спожитий газ в липні 2017 року.
З акту № 344/601 від 12.12.2018 року вбачається, що житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 відключений від газопостачання у зв`язку з аварійним станом.
Закон України «Про ринок природного газу» визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу.
Згідно ст. 12 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості та кількості у порядку, передбаченому договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами.
Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох і більше сторін, спрямована на встановлення, зміну та припинення цивільних прав та обов`язків. Відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.
Частиною першою ст. 714 ЦК України передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання.
Таким чином, відповідно до вимог наведеного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, споживач повинен укласти договір про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи та договір про постачання природного газу з постачальником, який зобов`язується поставити споживачеві природний газ.
Отже, до обов`язків споживача згідно з Правилами постачання природного газу належить укладення договору постачання природного газу з постачальником, а за відсутності укладеного договору - припинення відбору (споживання) природного газу з газорозподільної системи. У разі незгоди споживача укладати договір з постачальником споживач не має права споживати природний газ із газорозподільної системи та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт.
В даному випадку відповідачка не подавала до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на її об`єкт, відбір природного газу з газорозподільної системи не припиняла, фактично проводила споживання природного газу та частково сплачувала кошти за поставлений їй газ.
Таким чином, сторонами вчинялися передбачені актами цивільного законодавства дії, що породжують у них цивільні права та обов`язки щодо постачання позивачем природного газу відповідачці.
Відповідно до пункту 2.1 Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2500, постачальник зобов`язується постачати природний газ споживачу в необхідних для споживача об`ємах (обсягах), а споживач зобов`язується своєчасно сплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором.
Відносини сторін, що є предметом цього Договору, але не врегульовані ним, регулюються згідно із Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання, Кодексом газотранспортної системи, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2493, Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року №2494 (п. 2.3 Типового договору).
Згідно п.п. 4.3, 4.4 Типового договору розрахунковим періодом за цим Договором є календарний місяць, крім випадків зміни постачальника природного газу. Об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижче наведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Якщо об`єми (обсяги) постачання та споживання природного газу будуть визначатись за плановими величинами, постачальник зобов`язується не рідше одного разу на шість місяців здійснювати звіряння фактичного об`єму (обсягу) споживання природного газу за даними Оператора ГРМ та проводити відповідний перерахунок споживачу.
Якщо споживач не погоджується з рахунком постачальника (не згоден із розрахованою сумою тощо) та має намір оскаржувати його, споживач сплачує рахунок у тій частині, що ним не оспорюється. При цьому, споживач у зручний для нього спосіб (за телефоном, визначеним на сайті постачальника, через особистий кабінет або письмово) має звернутися до постачальника за відповідними роз`ясненнями. У разі отримання такого звернення постачальник зобов`язується невідкладно та у термін, достатній для його аналізу (не перевищуючи терміни, встановлені законодавством), надати відповідне роз`яснення чи здійснити перерахунок споживачу. До вирішення спору по суті величина нарахування встановлюється відповідно до даних постачальника (п. 4.11 Типового договору).
Згідно п. 5.3 Типового договору розподілу природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року №2498, при здійсненні обліку спожитого природного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою Кабінету Міністрів України.
Судом встановлено, що після опублікування Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам відповідачка ОСОБА_1 здійснювала фактичне споживання природного газу та оплачувала кошти за спожитий газ, що підтверджується довідкою про розрахунок боргу, витягом з персоніфікованих даних про фактичний об`єм природного газу поставленого побутовому споживачу його постачальником (ТОВ Чернівцігаз Збут"), та розподіленого АТ "Чернівцігаз" (як Оператора ГРМ) побутовому споживачу, об`єкт якого підключений до газорозподільчої системи Оператора ГРМ, а також відповідною випискою банківських платежів, отриманих ТОВ "Чернівцігаз збут" від споживачів газу.
Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги ТОВ «Чернівцігаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за природний газ слід задовольнити.
При винесенні рішення суд не приймає до уваги посилання відповідачки в відзиві на позовну заяву з приводу того, що вона ніколи постійно не мешкала в с. Орошани Кіцманського району Чернівецької області і в останні роки не має можливості навіть інколи приїздити до цього будинку.
В ході судового розгляду справи встановлено, шо позивач товариство з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» здійснює ліцензовану діяльність з постачання газу, а ліцензовану діяльність з розподілу газу (транспортування, встановлення вузлів обліку газу, облік газу тощо) проводить ПАТ «Чернівцігаз» (як Оператор ГРМ).
Як зазначив Верховний Суд в постанові від 8 серпня 2018 року (справа № 296/6536/17) дії підприємства з постачання газу (в даній справі ТОВ «Чернівцігаз збут») не можуть вважатись такими, що порушували права та інтереси споживачів, в частині не правильного обліку природного газу, до моменту поки не буде визнано протиправними відповідні дії Оператора ГРМ, на якого законодавством в імперативному порядку покладено обов`язок здійснення обліку природного газу, зокрема за об`єктами споживання побутових споживачів. При цьому Верховний Суд також вказав, що підприємство з постачання газу не отримує дані щодо обсягів споживання природного газу побутовими споживачами безпосередньо від побутових споживачів, а отримує їх лише опосередковано, тобто через Оператора ГРМ. Тому за відсутності належних і допустимих доказів щодо неправомірності нарахованих обсягів природного газу Оператором ГРМ, всі дані щодо обсягів споживання природного газу є правомірними.
Відповідачка ОСОБА_2 не оспорювала в установленому законом порядку нарахування їй обсягу спожитого природного газу
Відповідно до п. 3 глави 4 розділу ІХ Кодексу газорозподільчих систем споживач зобов`язаний своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк письмово повідомляти Оператора ГРМ про всі зміни, що стосуються видів споживання газу, та/або опалювальної площі, та/або кількості осіб, зареєстрованих на його об`єкті.
У разі тимчасового не проживання зареєстрованих на об`єкті споживача осіб споживач (або уповноважена ним особа) має своєчасно, але не пізніше ніж у місячний строк повідомити про це Оператора ГРМ та надати документи, які підтверджують відсутність зареєстрованої особи. Якщо період відсутності зареєстрованої особи буде перевищувати шість місяців, споживач (або уповноважена ним особа) у місячний строк з моменту закінчення кожного шестимісячного періоду має надавати Оператору ГРМ оновлену письмову заяву з відповідними підтвердними документами.
Якщо на певний період, зокрема в неопалювальний період, споживач не планує використовувати природний газ та бажає щоб за його об`єктом чи окремим газовим приладом не здійснювалося нарахування за нормами споживання, він має письмово звернутися із заявою до Оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача або на окремий газовий прилад. У разі отримання такої заяви Оператор ГРМ протягом п`яти робочих днів у міській місцевості та десяти робочих днів у сільській місцевості з дня реєстрації заяви зобов`язаний здійснити відповідне припинення (обмеження) розподілу природного газу на об`єкт (газовий прилад) споживача шляхом закриття та опломбування в установленому законодавством порядку запірних пристроїв. Відновлення розподілу природного газу в такому разі має бути здійснено Оператором ГРМ в установленому цим Кодексом порядку.
Якщо по об`єкту споживача будуть відсутні зареєстровані особи та на об`єкт споживача не буде в установленому законодавством порядку припинено розподіл природного газу, об`єм спожитого природного газу нараховується, виходячи з розрахунку на одну особу. Якщо на об`єкті споживача зареєстрована одна особа та розподіл природного газу в установленому законодавством порядку не припинявся у випадку її тимчасової відсутності, перерахунок об`єму розподіленого/поставленого природного газу, пов`язаний з її тимчасовою відсутністю, не здійснюється.
Відповідно до п.13 розділу III Правил постачання природного газу у разі звільнення займаного приміщення (остаточного припинення користування природним газом) побутовий споживач зобов`язаний повідомити про це діючого постачальника не пізніше ніж за двадцять один день до дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) та остаточно з ним розрахуватись за договором на постачання природного газу до вказаного споживачем дня звільнення приміщення (остаточного припинення користування природним газом) включно. У разі неповідомлення або несвоєчасного повідомлення споживачем діючого постачальника про звільнення приміщення (остаточне припинення користування природним газом) споживач зобов`язаний здійснювати оплату за договором на постачання природного газу, виходячи з умов договору.
Проте такі вимоги вищезазначеного Кодексу відповідчакою дотримані не були, оскільки остання з письмовою заявою не зверталася до Оператора ГРМ про припинення розподілу природного газу на об`єкт споживача.
Основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (пункт 3 частини другої статті 129 Конституції України).
Згідно з частиною третьою статті 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Таким чином, тягар доказування обґрунтованості заявлених позовних вимог покладено на позивача, виходячи з принципу змагальності сторін, закріпленого статтею 12 ЦПК України.
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою ту обставину, про яку стверджує сторона. Таку обставину треба доказувати таким чином, аби реалізувати стандарт більшої переконливості, за яким висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається вірогіднішим, ніж протилежний. Тобто, певна обставина не може вважатися доведеною, допоки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу принцип змагальності втрачає сенс.
Предметом доказування під час судового розгляду є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частина друга статті 77 ЦПК України).
Згідно ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Відповідно до ч.1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Враховуючи вищенаведені вимоги закону, суд приходить до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача, які підтверджуються відповідними доказами, і водночас безпідставність та недоведеність наведених відповідачкою у відзиві заперечень, що є підставою задовольнити позовні вимоги.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки підлягає стягненню на користь позивача сплачений при подачі позовної заяви судовий збір в розмірі 2102 гривні.
Керуючись ст.ст. 11, 626, 714 Цивільного кодексу України, ст.ст. 12, 40 Закону України «Про ринок природного газу», Правилами постачання природного газу, Кодексом газорозподільних систем, ст.ст. 5, 13, 76, 81, 141, 258, 259, 263, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов товариства з обмеженою відповідальністю «Чернівцігаз збут» задовольнити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги Тернопільському апеляційному суду через Чортківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складення повного судового рішення -- 14 грудня 2020 року.

Суддя: В. І. Парфенюк