Постанова

Іменем України

15 січня 2020 року

м. Київ

справа № 641/397/17

провадження № 61-8065св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О., Журавель В. І. (суддя-доповідач), Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: Державне підприємство обслуговування повітряного руху України, директор Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Струтинський Олександр Григорович,

третя особа - Харківська первинна профспілкова організація ВП «Федерація профспілок працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України»,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги директора Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Струтинського Олександра Григоровича та Державного підприємства обслуговування повітряного руху України на рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2018 року у складі судді Чайки І. В. та постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2019 року у складі колегії суддів: Кругової С. С., Маміної О. В., Пилипчук Н. П.,

Описова частина

Короткий зміст позовної заяви

У січні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до директора Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України (далі - ХРСП ДП «Украерорух») Струтинського О. Г., ДП «Украерорух», третя особа - Харківська первинна профспілкова організація ВП «Федерація профспілок працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України» (далі - ХППО ВП «Федерація профспілок працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України»), про визнання незаконним і скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Вимоги обґрунтовувала тим, що з 27 грудня 2001 року працювала у ХРСП ДП «Украерорух» на посаді юрисконсульта, а з січня 2012 року - на посаді провідного юрисконсульта.

30 серпня 2016 року директор ХРСП ДП «Украероруху» Струтинський О. Г. запропонував виключити посади «провідного юрисконсульта» (1 од.) і «юрисконсульта» (0,5 од.) та включити посаду «юрисконсульта» (1 од.).

02 вересня 2016 року Струтинський О. Г. направив голові профкому ХППО ВП «Федерація профспілок працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України» лист № 6.4-1-853 «Про скорочення працівників», в якому вказав про заплановане скорочення вищезазначених посад.

06 вересня 2016 року голова профкому ХППО ВП «Федерація профспілок працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України» надіслав відповідь про ненадання згоди на заплановані звільнення юрисконсультів та зауважив, що провідний юрисконсульт ОСОБА_1 є членом виборного профспілкового органу - профспілкового комітету та згідно зі статтею 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності», статтею 252 КЗпП України не може бути звільнена з ініціативи власника або уповноваженого ним органу без попередньої згоди виборного органу, членом якого вона є.

Листом від 18 травня 2016 року Струтинського О. Г. повідомлено про склад профспілкового органу ХППО ВП «Федерація профспілок працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України».

13 вересня 2016 року директор ХРСП ДП «Украерорух» направив голові профкому ХППО ВП «Федерація профспілок працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України» лист, у якому повідомив про те, що посада «провідного юрисконсульта», яку займає ОСОБА_1 , ліквідується у зв`язку зі зміною істотних умов праці.

23 вересня 2016 року відповідач видав наказ № 481/0 «Про зміни істотних умов праці», в якому виключаються вищезазначені посади юрисконсультів.

28 вересня 2016 року директор ХРСП ДП «Украерорух» провів засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників, на якому її повідомили про скорочення посади, яку вона займала.

При цьому саме засідання відбулося 28 вересня 2016 року; протокол засідання оформлено 29 вересня 2016 року та підписано лише головою та секретарем комісії.

10 жовтня 2016 року на засіданні комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників їй запропонували отримати копії переліку вакантних посад, однак ні наказу про зміни в організації виробництва та праці Харківського РСП ДП обслуговування повітряного руху України, ні попередньої згоди виборного органу їй надано не було.

30 листопада 2016 року директор ХРСП ДП «Украерорух» направив лист голові профкому ХППО ВП «Федерація профспілок працівників радіолокації, радіонавігації і зв`язку України», у якому просив надати погодження на її звільнення на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України (припинення трудового договору у зв`язку з відмовою працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці).

На цей лист відповідач отримав обґрунтовану відповідь від 30 листопада 2016 року № 31 про ненадання згоди на її звільнення.

Незважаючи на це, 13 січня 2017 року директор ХРСП ДП «Украерорух» видав наказ № 14/0 про її звільнення від 13 січня 2017 року у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці (пункт 6 частини першої статті 36 КЗпП України).

Посилаючись на те, що її звільнення відбулось з грубим порушенням трудового законодавства, з урахуванням уточнених вимог (24 лютого 2017 року) просила:

- визнати незаконним та скасувати наказ директора ХРСП ДП «Украерорух» Струтинського О. Г. від 13 січня 2017 року № 14/о «з особового складу» про звільнення 13 січня 2017 року провідного юрисконсульта ОСОБА_1. у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці;

- поновити її на посаді провідного юрисконсульта ХРСП ДП «Украерорух»;

- зобов`язати ХРСП ДП «Украерорух» внести зміни щодо включення посади «провідного юрисконсульта» до штатного розпису ХРСП ДП «Украерорух» у встановленому порядку;

- стягнути з ХРСП ДП «Украерорух» середній заробіток за час вимушеного прогулу з 13 січня 2017 року до дня ухвалення рішення у цій справі без врахування виплати вихідної допомоги;

- стягнути з ХРСП ДП «Украерорух» компенсацію моральної шкоди в розмірі 50 000 грн;

- стягнути з ХРСП ДП «Украерорух» перерахунок заробітної плати за останній робочий день 13 січня 2017 року, вихідну допомогу при звільненні та грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки з урахуванням коефіцієнту підвищення 1,07;

- стягнути з ХРСП ДП «Украерорух» матеріальне заохочення до Міжнародного жіночого дня за 2017 рік.

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Справа розглядалася судами неодноразово.

Рішенням Комінтернівського районного суду місті Харкова від 09 серпня 2017 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Суди мотивували рішення тим, що починаючи з вересня 2016 року ОСОБА_1 п`ять разів повідомлялась про зміну істотних умов праці та їй було запропоновано вакантні посади на підприємстві, однак своєї згоди на переведення на іншу вакантну посаду вона не надала. При цьому їй було роз`яснено, що у разі відмови від роботи в нових умовах трудовий договір з нею буде припинено.

Постановою Верховного Суду від 05 вересня 2018 року рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 09 серпня 2017 року та ухвалу апеляційного суду Харківської області від 24 жовтня 2017 року скасовано, справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.

Суд касаційної інстанції вказав, що суди не з`ясували, чи на підприємстві фактично відбулося скорочення чисельності або штату працівників, що може слугувати лише підставою для звільнення працівників на підставі пункту 1 частини першої статті 40 КЗпП України з обов`язковим дотриманням гарантій, передбачених статтею 252 КЗпП України, чи відбулися зміни істотних умов праці ОСОБА_1 , чи є зміною істотних умов праці виключення з штатного розпису підприємства посади «провідного юрисконсульта», яку обіймала позивач, та включення до штатного розпису посади «юрисконсульта» не можна вважати зміною істотних умов праці в розумінні частини третьої статті 32 КЗпП України.

Крім того, суди не з`ясували і не зазначили у судових рішеннях, які саме умови праці для ОСОБА_1 змінилися.

Суди не звернули увагу на те, що при зміні істотних умов праці, посада, яку обіймає працівник, залишається у штатному розписі, але змінюються умови трудового договору - розмір оплати праці, тривалість робочого часу, режим роботи тощо.

Оскарженим рішенням Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного суду від 28 березня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним і скасовано наказ ХРСП ДП «Украерорух» від 13 січня 2017 року № 14/о «З особового складу» щодо звільнення ОСОБА_1 з посади провідного юрисконсульта.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді провідного юрисконсульта ХРСП ДП «Украерорух» з 14 січня 2017 року.

Стягнуто з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14 січня 2017 року до 21 грудня 2018 року включно в сумі 438 481 грн 85 коп. без урахування податків.

Стягнуто з ДП «Украерорух» на користь ОСОБА_1 компенсацію моральної шкоди в розмірі 10 000 грн.

В іншій частині вимог позов ОСОБА_1 залишено без задоволення.

При частковому задоволенні позову суди виходили з того, що позивач звільнена з посади провідного юрисконсульта з порушенням вимог трудового законодавства.

Суди вказали, що зміна істотних умов праці не передбачає необхідність звільнення працівника та прийняття його на іншу вакантну посаду. Дії відповідачів щодо надання позивачу переліку вакантних посад на підприємстві підтверджують, що відносно посади провідного юрисконсульта мали місце не зміни істотних умов праці, а скорочення посади.

Короткий зміст касаційних скарг

Від представників директора ХРСП ДП «Украерорух» та ДП «Украерорух» надійшли касаційні скарги, у яких вони, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення та постанову судів попередніх інстанцій, ухвалити нове рішення про відмову ОСОБА_1 у задоволенні позову.

Доводи касаційних скарг зводяться до незгоди з рішеннями судів у задоволеній частині позовних вимог, тому вони підлягають касаційному перегляду лише в цій частині.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалами Верховного Суду від 13 травня 2019 року та від 07 червня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами директора ХРСП ДП «Украерорух» та ДП «Украерорух», витребувано матеріали справи з суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 02 грудня 2019 року справу призначено до судового розгляду у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії із п`яти суддів.

Аргументи учасників справи

Доводи касаційної скарги ДП «Украерорух»

Представник заявника посилається на те, що звільнення ОСОБА_1 відбулося з дотриманням норм трудового законодавства.

Зазначає, що інфраструктура Луганської служби обслуговування повітряного руху, яка входила до складу Харківської служби ОПР, була зруйнована.

Указані обставини призвели до зменшення потреби у наданні аеронавігаційних послуг, у зв`язку з чим для уникнення непродуктивних витрат і підвищення ефективності виробництва, була проведена оптимізація виробництва та введена оновлена організаційна структура Харківського РСП, що в свою чергу призвело до істотних змін умов праці у всіх відокремлених підрозділах ДП «Украерорух», а саме: розміру оплати праці, зміни розрядів і найменувань посад (юрисконсульта). Тобто дані зміни обумовлені політичною та економічною ситуацією в країні.

Проте суди попередніх інстанцій зазначеного не врахували.

Позивача за два місяці попереджено про запровадження змін із пропозицією або погодитися надалі працювати на нових умовах, або звільнитися на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України.

Звільнення працівника на підставі пункту 6 статті 36 КЗпП України не потребує попередньої згоди виборного органу первинної профспілкової організації на розірвання трудового договору, оскільки таке звільнення відбувається не за ініціативою власника.

Починаючи з вересня 2016 року ОСОБА_1 було 5 разів повідомлено про зміну істотних умов праці.

Не отримавши згоди на продовження роботи за таких змін, їй запропоновано інші вакантні посади на підприємстві. Проте своєї згоди на переведення вона не надала.

Крім того, суди не надали належної оцінки акту Державної служби України з питань праці № 20-01-4402/2045 за наслідками проведення перевірки ХРСП ДП «Украерорух» у період із 23 листопада 2016 року до 28 листопада 2016 року, згідно з яким жодних порушень трудового законодавства в процесі зміни умов праці щодо ОСОБА_1 не виявлено.

Уточнивши позов, ОСОБА_1 просила стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з ХРСП ДП «Украерорух», а суди стягнули вказані кошти із ДП «Украерорух», вийшовши таким чином за межі позовних вимог.

Крім того, заявник не погоджується з розрахунком середнього заробітку за час вимушеного прогулу, здійсненого судами.

Доводи касаційної скарги директора ХРСП ДП «Украерорух»

Аргументи касаційної скарги ХРСП ДП «Украерорух» аналогічні вищевказаним доводам касаційної скарги ДП «Украерорух».

Крім того, у касаційній скарзі зазначено, що розгляд справи в суді апеляційної інстанції відбувся неповноважним складом колегії суддів.

Крім того, директор ХРСП ДП «Украерорух» подав додаткові пояснення, у яких, зокрема, зазначає, що на підприємстві мала місце зміна істотних умов праці, а не скорочення штату, оскільки запропонована посада юрисконсульта передбачала продовження роботи за цією ж спеціальністю та кваліфікацією, але в нових умовах праці.

Обставини справи

Суди встановили, що 27 грудня 2001 року ОСОБА_1 прийнято на посаду юрисконсульта ХРСП ДП «Украерорух».

З січня 2012 року позивач перебувала на посаді провідного юрисконсульта ХРСП ДП «Украерорух».

Наказом т.в.о. директора ДП «Украерорух» від 03 липня 2015 року директорам РСП доручено розробити та надати на затвердження організаційні структури регіональних структурних підрозділів державного підприємства до 06 серпня 2015 року.

Наказом директора ХРСП ДП «Украерорух» від 02 вересня 2015 року введено в дію затверджені оновлені організаційні структури Полтавської, Сумської служб ОПР, Харківського РСП та штатні розписи від 25 серпня 2015 року, доручено начальнику відділу кадрів у строки, передбачені законодавством підготувати та подати на підпис директору повідомлення для первинних профспілкових організацій про заплановане звільнення працівників та про зміну істотних умов праці.

З метою оптимізації штатної чисельності ХРСП ДП «Украерорух» запропоновано внести зміни в штатний розпис: виключити з ХРСП ДП «Украерорух» посади «провідний юрисконсульт» - 1 штатна одиниця, «юрисконсульт» - 0,5 штатної одиниці, включити посаду «юрисконсульт» - 1 штатна одиниця.

02 вересня 2016 року директор ДП «Украерорух» повідомив голову профкому ХППО ВП «ФПРАРРІЗУ», що у зв`язку із змінами у штатному розписі ХРСП від 01 вересня 2016 року, затвердженими т.в.о. директора ДП «Украерорух», заплановане скорочення наступних посад з 02 грудня 2016 року: (0,5 од.) посада - юрисконсульта, 1 (од.) посада - провідного юрисконсульта.

06 вересня 2016 року голова профкому Харківської первинної профспілкової первинної профспілкової організації ВП «ФПАРРІЗУ» направив директору ХРСП ДП «Украерорух» лист, у якому запропоновав відмовитися від планів скорочення юрисконсультів в Харківському РСП, оскільки це скорочення може привести до порушення чинного законодавства України. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є членом виборного профспілкового органу - профспілкового комітету, її не може бути звільнено з ініціативи власника або уповноваженого ним органу.

Наказом директора ХРСП ДП «Украерорух» від 23 вересня 2016 року у зв`язку з внесенням змін до штатного розпису ХРСП виключені посади у кількості 1,5 одиниць: 1 од. - «провідний юрисконсульт», 0,5 од. - «юрисконсульт».

Включено до штатного розпису ХРСП 1 (од.) посаду - «юрисконсульт».

Протоколом засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників ХРСП від 29 вересня 2016 року згідно із статтею 32 КЗпП України ОСОБА_1 попереджено про зміну істотних умов праці.

ОСОБА_1 відмовилась від підпису про ознайомлення з попередженням, про що складений акт від 06 жовтня 2016 року.

Протоколом засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників ХРСП від 10 жовтня 2016 року ОСОБА_1 передано для ознайомлення копії вакантних посад ДП «Украерорух» станом на 28 вересня 2016 року та 06 жовтня 2016 року, в переліку яких містилась посада юрисконсульта, що відповідала професії та кваліфікації позивача.

Листами від 20 жовтня 2016 року, від 31 жовтня 2016 року, від 14 листопада 2016 року, від 20 листопада 2016 року ОСОБА_1 запропоновано вакантні посади по ХРСП ДП «Украерорух», перелік яких містився в додатку до листа, від отримання яких вона відмовилася.

30 листопада 2016 року т.в.о. директора ДП «Украерорух» надіслав голові профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» службову записку, у якій рекомендував надати погодження на звільнення провідного юрисконсульта ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України у зв`язку з відмовою працівника від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Протоколом засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів від 01 грудня 2016 року рекомендовано адміністрації ХРСП направити службову записку до ДП «Украерорух» про перенесення терміну виключення зі штатного розпису ХРСП посад «провідного юрисконсульта» та «юрисконсульта» 0,5 од. ХРСП до фактичного виходу з лікарняного провідного юрисконсульта ОСОБА_1 ; рекомендовано адміністрації ХРСП у разі отримання згоди на перенесення терміну виключення зі штатного розпису ХРСП посад «провідного юрисконсульта» та «юрисконсульта» 0,5 од.) у перший день виходу на роботу провідного юрисконсульта ОСОБА_1 провести засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників ХРСП та розглядати заяву від юрисконсульта (0,5 од.) ОСОБА_1 на переведення на вакантну посаду «юрисконсульта» (1 од.).

Листом голови профкому ХППО ВП «ФПАРРІЗУ» від 07 грудня 2016 року директора Харківського РСП ДП «Украерорух» повідомлено про те, що профспілка не надає згоду на звільнення провідного юрисконсульта ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України та пропонує відмовитися від планів скорочення провідного юрисконсульта ОСОБА_1 .

Протоколом засідання комісії з розгляду питань розірвання трудових договорів за ініціативою адміністрації та соціальному захисту працівників ХРСП від 13 січня 2017 року комісія вирішила рекомендувати адміністрації ХРСП звільнити провідного юрисконсульта ОСОБА_1 на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України, оскільки вона відмовилась від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

13 січня 2017 року у зв`язку з відмовою від продовження роботи внаслідок зміни істотних умов праці (пункт 6 частини першої статті 36 КЗпП України) провідного юрисконсульта ОСОБА_1 звільнено.

Вказані обставини стали підставою для подання даного позову.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України).

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про залишення касаційних скарг без задоволення, оскільки оскаржені судові рішення в оскарженій частині ухвалені з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосування норми права

Згідно із частинами третьою та четвертою статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці - систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму роботи, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших - працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж за два місяці.

Якщо колишні істотні умови праці не може бути збережено, а працівник не згоден на продовження роботи в нових умовах, то трудовий договір припиняється за пунктом 6 статті 36 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України підставою припинення трудового договору є відмова працівника від переведення на роботу в іншу місцевість разом з підприємством, установою, організацією, а також відмова від продовження роботи у зв`язку із зміною істотних умов праці.

Статтею 235 КЗпП України передбачено, що у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя (стаття 237-1 КЗпП України).

При винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи, але не більш як за один рік.

Наказом ХРСП ДП «Украерорух» від 13 січня 2017 року провідного юрисконсульта ОСОБА_1 звільнено з роботи на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України.

Винесенню цього наказу передувало скорочення кількості посад юрисконсультів у ХРСП ДП «Украерорух» згідно з наказом ХРСП ДП «Украерорух» від 23 вересня 2016 року № 481/о.

Судами встановлено і це відповідає матеріалам справи, що на підприємстві мало місце скорочення штату, посада, яку займала позивач, була виключена зі штатного розпису, тому звільнення її на підставі пункту 6 частини першої статті 36 КЗпП України є незаконним.

Колегія відхиляє доводи касаційних скарг про те, що стягнувши ДП «Украерорух», а не з ХРСП ДП «Украерорух», на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу, суди попередніх інстанцій вийшли за межі позовних вимог, з огляду на те, що ХРСП ДП «Украерорух» входить до ДП «Украерорух» і є його відокремленим структурним підрозділом без права юридичної особи.

Таким чином, суди зробили правильний висновок про покладення обов`язку щодо виплати цих коштів саме на ДП «Украерорух».

Аргументи скарг про те, що суди не надали належну оцінку акту Державної служби України з питань праці № 20-01-4402/2045 зводяться до переоцінки доказів, що відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Так само колегія відхиляє доводи касаційної скарги директора ХРСП ДП «Украерорух» про розгляд справи в суді апеляційної інстанції неповноважним складом суду.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12 березня 2019 року до складу колегії входять: Кругова С. С., Маміна О. В. і Пилипчук Н. П., які і прийняли оскаржену постанову від 28 березня 2019 року про залишення рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2018 року без змін.

Інші доводи касаційних скарг на законність та обґрунтованість оскаржених судових рішень не впливають, їх висновків не спростовують.

Європейський суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року № 63566/00 «Проніна проти України (Pronina v. Ukraine)», § 23).

Висновки за наслідками розгляду касаційних скарг

Касаційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення та постанова судів попередніх інстанцій в оскарженій частині - без змін.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційні скарги директора Харківського регіонального структурного підрозділу Державного підприємства обслуговування повітряного руху України Струтинського Олександра Григоровича та Державного підприємства обслуговування повітряного руху України залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду міста Харкова від 21 грудня 2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 28 березня 2019 року в частині задоволених вимог про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. І. Крат
Судді:Н. О. Антоненко І. О. Дундар В. І. Журавель
М. М. Русинчук