У Х В А Л А

21.01.2020 Справа №2-3409/2006

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванка О.М.

за участю секретаря судового засідання Стрілкової М. С.

та учасників справи:

заявника ОСОБА_1 представника ОСОБА_2

стягувача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Тернополі скаргу ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся в суд із скаргою про визнання дій державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування скарги зазначив, що він сплачував аліменти на підставі рішення суду. Однак під час розгляду справи йому стало відомо, що в нього наявна заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 8590 грн. Вважає, що державним виконавцем самостійно змінено розмір аліментів, що являється неправомірним.

У зв`язку з цим заявник просить визнати дії державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області щодо нарахування заборгованості зі сплати аліментів неправомірними; зобов`язати державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області усунути порушення законодавства та його прав і проводити нарахування сум аліментів відповідно до рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2006 року у справі №2-3409/06.

У судовому засіданні заявник скаргу підтримав з підстав, викладених у ній та просить її задовольнити.

У судове засідання представник Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області просить відмовити у задоволенні скарги.

У судовому засіданні стягував ОСОБА_3 просить відмовити у задоволенні скарги.

Заслухавши пояснення скаржника, дослідивши обставини справи, оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку, що дана скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 19.06.2011 р. у цивільній справі № 2-3409/06, вирішено стягувати з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_3 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 300,00 грн. щомісячно та ОСОБА_5 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - 200 грн. щомісячно, починаючи з 25.05.2006 р. і до досягнення ними повноліття.

На даний час на виконанні у Тернопільському районному відділі Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області перебуває виконавчий лист № 2-3409, виданий 09.08.2006 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 200,00 грн. щомісячно, починаючи із 25.05.2006 до досягнення дитиною повноліття.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 31.07.2019, заборгованість ОСОБА_1 становила 8 590,00 грн. Як вбачається з розрахунку розмір аліментів з вересня 2018 року був нарахований у розмірі 1013,50 грн., виходячи з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

ОСОБА_1 посилається, що державний виконавець Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області неправомірно з вересня 2018 по липень 2019 року визначив заборгованість за аліментами, виходячи з 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, суд з такими доводами заявника не погоджується виходячи з наступного.

Порядок визначення суми аліментів визначено Сімейним кодексом України, Законом України «Про виконавче провадження» та Інструкцією з організації примусового виконання рішення, затвердженою наказом Міністерства юстиції України №512/5 від 02.04.2012.

Відповідно до частини першої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією, або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно до ч. ч. 1,2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, та при цьому зобов`язаний, зокрема, розглядати в установлені строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» порядок стягнення аліментів визначається законом.

За змістом ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України в редакції Закону №2037-VIII від 17.05.2017 року, який набрав чинності 08.07.2017 року, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.1 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно із Законом №2475-VIII від 03.07.2018 року, який набрав чинності з 14.08.2018 року, частину 1 статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» доповнено абзацом 2 - «Виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України».

Мінімально гарантованим розміром аліментів є розмір не менший, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який визначається Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки.

Відповідно до п. 2 ч. 4 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний обчислювати розмір заборгованості із сплати аліментів щомісяця. Виконавець зобов`язаний повідомити про розрахунок заборгованості стягувачу і боржнику у разі подання заяви стягувачем або боржником.

Аналізуючи зазначені правові норми суд дійшов висновку, що обов`язок стягнення виконавцем аліментів у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України, встановлено Законом №2475-VIII від 03.07.2018 року, яким внесено зміни до Закону України «Про виконавче провадження», що набрали чинності з 14.08.2018, тому у державного виконавця були правові підстави для проведення перерахунку заборгованості по аліментах з вересня 2018 року не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який визначається Законами України про Державний бюджет України на відповідні роки.

Частиною 3 статті 451 ЦПК України зазначено, що якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчиненні відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

За таких обставин, суд вважає, що слід відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

На підставі наведеного, керуючись ст. 260, 261, 352-354, 450-452 Цивільного процесуального кодексу України,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 про визнання дій державного виконавця Тернопільського районного відділу Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області неправомірними та зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 24 січня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко