15.01.2020 Справа 337/3500/19
Провадження № 2/337/104/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя

у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.

за участю секретаря Побережної О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжіцивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Департамент реєстраційних послуг Запорізької міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із вказаним позовом, який мотивує тим, що вона зареєстрована та проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 17.10.2000 року. Разом з нею у квартирі зареєстрований її син ОСОБА_3 , та проживав батько ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також зареєстрований брат ОСОБА_2 , який не проживає у квартирі понад 10 років, комунальні послуги не сплачує,його особистих речей в квартирі не має. Просить визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням-квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою від17.09.2019 року по справі відкрито загальне позовне провадження та розпочато підготовче провадження.

Ухвалою від 25.10.2019 року підготовче провадження закрито, справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 підтримала позовні вимоги. Суду пояснила, що вона зареєстрована та проживає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , разом з нею зареєстрований її син та брат ОСОБА_2 , який у квартирі не проживає більше 10 років та він проживає і перебуває, їй не відомо, його речей в квартирі не має, комунальні послуги брат не сплачує. Просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки понад 6 місяців він не мешкає в квартирі без поважних причин.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився.

Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 16.09.2019 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 19.10.2010 року по теперішній час (а.с. 36), саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи.

Рекомендовані листи відповідачем не отримані та вони повернуті суду з відміткою поштового відділення зв`язку «За закінченням строку зберігання».

Відповідно до ст. 130 ч.4 ЦПК України, у разі відсутності адресата особа, яка доставляє повістку, негайно повертає її суду з відміткою про причини її невручення.

Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України 29.11.2019 року.

Відповідно до ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення.

Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.

Враховуючи вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів.

Допитана у судовому засіданні у якості свідка ОСОБА_5 ,суду пояснила, що вона є сусідкою позивачки ОСОБА_1 ,вони проживають в одному домі, знайомі понад 20років. Їй відомо, що ОСОБА_1 проживає разом з чоловіком та неповнолітнім сином. З ними проживав батько, який помер. ОСОБА_2 - брат позивачки, проживав в квартирі, потім проживав в їх під`їзді, у квартирі з цивільною дружиною, яка більше року тому померла. Де у теперішній час проживає ОСОБА_6 , їй не відомо. У квартирі АДРЕСА_1 проживав давно, до позбавлення його волі, а коли вийшов з місць позбавлення волі, до цієї квартири не вселився, а проживав у цивільної дружини.

Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні пояснила, що з ОСОБА_1 живе в одному під`їзді більше 20 років. Знайома з її родиною. На теперішній час ОСОБА_1 проживає в квартирі разом з сином та чоловіком, до 2019 року проживав ще її батько, який у березні 2019 року помер. Її брат ОСОБА_6 у квартирі не живе більше 10 років. Зразу відбував покарання в місцях позбавлення волі, коли вийшов то жив у цивільної дружини, яка померла у 2019 році. З цього часу де він проживає, не відомо, але вона буває в квартирі ОСОБА_1 , з нею ОСОБА_6 не проживає, його речей в квартирі не має.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, свідків, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.

На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 19.0.2010 року по теперішній час зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою департаменту реєстраційних послуг від 16.09.2020 року (а.с. 36).

Суд вважає, що до спірних правовідносин слід застосувати норми Житлового кодексу України, на який посилається позивач, оскільки спірна квартира не є власністю сторін і спір не стосуються визнання втратившим право на житло члена сім`ї власника житлового помешкання.

Згідно ст. 64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням.

За змістом ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом.

Згідно ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

П.10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 квітня 1985 року № 2 «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України» передбачено, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст.71 ЖК України), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду тощо) суд може продовжити пропущений строк.

Враховуючи вищевикладені вимоги діючого законодавства, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи та оцінивши сукупність наданих доказів в їх взаємозв`язку і достатності, належності та допустимості, суд вважає доведеним, що відповідач ОСОБА_6 не проживає в спірній квартирі без поважних причин понад шість місяців, що є підставою для визнання його таким, що втратив право користування житловим приміщення- квартирою АДРЕСА_1 .

При цьому, суд виходить з того, що відповідач за власним бажанням та волевиявленням виїхав зі спірної квартири на інше місце мешкання, ніяких перешкод йому в користуванні спірним житлом з боку позивача чи інших осіб не чинилось, умов, щоб унеможливлювали його проживання, не створювалось, тривалий час він ним не користується з власної волі, його особистих речей в квартирі немає, житлово-комунальні послуги не сплачує, що відповідачем не спростовано, але з реєстраційного обліку у квартирі відповідач не знявся.

Вказані обставини підтверджуються належними та допустимими доказами - довідкою про реєстрацію відповідача за вказаною адресою, показаннями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 ,не довіряти яким у суду немає підстав.

Належних та допустимих доказів тому, що відповідач не втратив інтерес до спірної квартири, бажає там мешкати, але з поважних причин не може цього зробити, відповідач суду не надав. Таким чином, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог в частині визнання відповідачавтратившим право користування житловим приміщенням, у зв`язку з позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

При ухваленні рішення суд також враховує, що позивач в позовній заяві не вимагає компенсації за понесені ним судові витрати по справі.

Керуючись ст. 71 ЖК України, ст. 258, 259, 263- 265, 268 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позовзадовольнити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення виготовлено судом 24.01.2020 року.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Г.Є.Гнатик