Ухвала

Іменем України

23 січня 2020 року

м. Київ

справа № 2607/6311/12

провадження № 61-1069ск20

Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року у складі судді: Гребенюка В. В., та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у складі колегії суддів: Матвієнко Ю. О., Іванової І. В., Мельника Я. С., у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, у справі за позовом за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із скаргою на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л. О.

Скарга мотивована тим, що 11 березня 2019 року приватним виконавцем винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2607/6311/12, виданим 18 січня 2013 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі - ПАТ «Універсал Банк») заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 523 225,02 грн. Того ж дня, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на всі рахунки ОСОБА_1 . Такі дії приватного виконавця Кореняк О. А. вважає неправомірними, а постанову про накладення арешту на рахунки боржника - незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки у 2017 році ним відкрито рахунок № НОМЕР_1 у ПАТ «УкрСиббанк», на який сплачується заробітна плата, і накладення арешту на цей рахунок, з огляду на вимоги статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» порушує право ОСОБА_1 на отримання доходу. Крім того, приватним виконавцем порушено строки вчинення виконавчих дій, оскільки постанова про арешт коштів боржника винесена в день відкриття виконавчого провадження, тобто є такою, що винесена передчасно, ще й з помилковим зазначенням дати народження та невірно вказаної назви стягувача.

ОСОБА_1 просив: визнати неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л. О. відносно виконання виконавчого листа №2607/6311/12, виданого 18 січня 2013 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення солідарно з ОСОБА_1 на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 523 225,02 грн; визнати неправомірною та скасувати постанову, винесену 11 березня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Лановенко Л. О., про накладення арешту на всі рахунки боржника.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, у задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення судів першої та апеляційної інстанції мотивовані тим, що приватний виконавець Лановенко Л. О. діяла та приймала постанову про арешт коштів боржника, відповідно до закону та в межах її повноважень. Суди виходили із того, що 11 березня 2019 року приватним виконавцем Лановенко Л. О. винесено постанову, якою відкрито виконавче провадження за виконавчим листом № 2607/6311/12, виданим 18 січня 2013 року Подільським районним судом м. Києва, про стягнення солідарно з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 1 523 225,02 грн. Того ж дня, 11 березня 2019 року, приватним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, відповідно до якої накладено арешт на всі рахунки боржника. Постанову про арешт коштів боржника від 11 березня 2019 року у виконавчому провадженні № 58589686 направлено всім банківським установам України. Згідно виписки за картковим рахунком клієнта за період з 25 лютого 2016 року по 25 березня 2019 року № НОМЕР_1 станом на 25 березня 2019 року доступні кошти в розмірі 1 636 358,55 грн, при цьому, власних коштів 1 931,73 грн, поповнення 99 650,66 грн, списання 62 393,42 грн, опис за картковим рахунком містить не тільки зарахування заробітної плати, а й інші проведені операції. Всього арештовано коштів на суму 1 675 547,52 грн. При прийнятті рішень, суди керувалися положеннями Закону України «Про виконавче провадження», зокрема, статтями 49, 52, 56, 59, 68 указаного Закону та зробили висновок про те, що наведеними положеннями встановлено обов`язок банку повернути постанову виконавця, якщо рахунок боржника має спеціальний режим використання. ПАТ «УкрСиббанк» постанову про арешт коштів боржника приватному виконавцю не повернув, таким чином, рахунок, на який накладено арешт, не відноситься до рахунків із спеціальним режимом використання або інших рахунків, звернення стягнення на які заборонено законом.

11 січня 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції та ухвалити нове рішення, яким скаргу задовольнити.

У клопотанні, яке додано до касаційної скарги, ОСОБА_1 , просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що повний тест постанови Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року було отримано представником 12 грудня 2019 року. На підтвердження указаних обставин до суду надано фотокопію розписки про отримання 12 грудня 2019 року представником ОСОБА_5 - ОСОБА_6 копії постанови суду апеляційної інстанції.

Європейський суд з прав людини вказав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 41, ЄСПЛ, від 03 квітня 2008 року).

У частині другій статті 390 ЦПК України передбачено, що учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Аналіз касаційної скарги та доданих до неї матеріалів свідчить, що строк на касаційне оскарження пропущений з поважних причин. Тому суд, на підставі статті 390 ЦПК України, поновлює його.

Касаційна скарга мотивована тим, що пояснення на скаргу приватного виконавця Кореняк О. А. отримав за годину до судового засідання і судом відмовлено у наданні йому часу для спростування позиції та доводів приватного виконавця. Дії приватного виконавця щодо накладення арешту на всі рахунки, в тому числі і рахунок, який використовувався для отримання заробітної плати та всі кошти, що на ньому перебували, є незаконними. На рахунок, відкритий у ПАТ «УкрСиббанк» ОСОБА_1 сплачувалась заробітна плата. По суті, приватний виконавець наклав арешт на заробітну плату, оскільки не маючи доступу до рахунку, ОСОБА_1 припинив отримувати заробітну плату у повному обсязі та в подальшому був звільнений. Своїми діями приватний виконавець поставив ОСОБА_1 на межу виживання, що є порушенням його конституційних прав. Постанову про арешт рахунків винесено у день відкриття виконавчого провадження і станом на цю дату виконавець не міг знати про існування будь-яких рахунків. У тексті постанови невірно зазначено дату народження боржника та невірно указано назву стягувача. Про неможливість накладення арешту на зарплатні рахунки свідчить ухвала Верховного Суду від 30 серпня 2019 року у справі № 161/2881/19.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби, якщо рішення касаційного суду за наслідками розгляду такої скарги не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

З урахуванням того, що рішення касаційного суду за наслідками розгляду скарги ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Л. О. не має значення для формування єдиної правозастосовчої практики, тому на підставі частини четвертої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження з перегляду ухвали про розгляд скарг на дії (бездіяльність) органів державної виконавчої служби.

Керуючись статтями 260, 390, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження ухвали Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року та постанови Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року.

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 20 травня 2019 року у складі судді: Гребенюка В. В., та постанову Київського апеляційного суду від 28 листопада 2019 року у справі за скаргою ОСОБА_1 на дії та рішення приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Лановенко Людмили Олегівни, у справі за позовом за позовом публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков