Єдиний унікальний номер 242/4861/19
Номер провадження 22-ц/804/818/20
Головуючий у 1-й інстанції Хацько Н.О.
Доповідач Биліна Т.І.
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

24 січня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справахБиліни Т.І., перевіривши апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24 грудня 2019 року у цивільній справі за позовом Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення занадто отриманих коштів державної допомоги при народженні дитини,-

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 24 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради (надалі УСЗН Селидівської міської ради) відмовлено у повному обсязі.

Не погодившись з даним рішенням суду, позивачУСЗН Селидівської міської ради11.01.2020 року подавдо суду першої інстанції апеляційну скаргу, яка разом зі справою надійшла до Донецького апеляційного суду 20.01.2020 року. Разом із апеляційною скаргою скаржником подано клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Апеляційне провадження у справі не може бути відкрито виходячи з наступного.

В клопотанні про звільнення від сплати судового збору заявник посилається на те, що кошторисом УСЗН Селидівської міської ради на 2020 рік не передбачено видатків на оплату судового збору та УСЗН є неприбутковою організацією..

Статтею 8 Закону України «Про судовий збір», частиною першою статті 136 ЦПК України встановлено, що суд, враховуючи майновий стан сторони, за певних умов та у порядку, передбаченому законом, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення; зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

З наведеного вбачається, що юридичні особи не є суб`єктами, на яких розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати. Дана норма стосується можливості зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати лише для фізичних осіб.

Згідно ст. 136 ЦПК України та ст.8 ЗУ «Про судовий збір» підставою для відстрочення чи розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати, є врахування судом майнового стану сторони. Наведений у клопотанні довід щодо звільнення від сплати судового збору юридичної особи не свідчить про наявність умов, які перелічені у ст. 8 Закону України «Про судовий збір».

У статті 129 Конституції України передбачено, що однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), Рекомендація щодо заходів, які полегшують доступ до правосуддя № R (81)7, прийнята Комітетом міністрів Ради Європи 14 травня 1981 року, та практика Європейського суду з прав людини під час застосування цієї Конвенції не визнають необхідність сплати судових витрат обмеженням права доступу до суду. Разом із тим, ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції та прецедентну практику Європейського суду з прав людини (зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі "Креуз проти Польщі" (Kreuz v. Poland)), сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету.

У зв`язку із цим при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані з судовими витратами (зокрема, щодо відстрочення та розстрочення судових витрат, зменшення їх розміру або звільнення від їх сплати), у чіткій відповідності до Цивільного процесуального кодексу України, Закону України від 08 липня 2011 року № 3674-VI "Про судовий збір", а також інших нормативно-правових актів України, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача (заявника) щодо можливості звернення до суду, з другого боку.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Наведені у клопотанні доводи УСЗН Селидівської міської ради не можна визнати такими, що унеможливлюють чи утруднюють сплату судового збору, оскільки заявником не надано доказів на підтвердження відсутності можливості сплатити судовий збір за подання апеляційної скарги на оскаржуване рішення.

Зазначена заявником обставина відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір» не є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Положенням статті 12 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом, а тому суд не надає привілеїв тим чи іншим особам зі сплати судового збору.

З огляду на викладене, клопотання УСЗН Селидівської міської ради про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги задоволенню не підлягає, а тому заявник має сплатити судовий збір у розмірі, визначеному підпунктом 6 пунктом 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до підпункту 6 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги на рішення суду судовий збір підлягає сплаті в розмірі 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду юридичною особою позовної заяви майнового характеру сплачується судовий збір у розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менш 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більш 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позовна заява була подана у 2019 році.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено, що з 01 січня 2019 року прожитковий мінімум на одну працездатну особу становить 1921,00 грн., тому розмір судового збору за подання та розгляд апеляційної скарги становить 2 881,50 грн (1921грн. х 150%).

Тому, враховуючи викладене апелянту пропонується сплатити судовий збір у сумі 2 881,50грн.на розрахунковий рахунок UA0005584, Банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), ЄДРПОУ - 37868870, отримувач коштів - Бахмутське УК/Бахмутська ОТГ/22030101, призначення платежу - *;101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті);Судовий збір, за позовом ___________ (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Донецький апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа). При заповненні платіжного документа у графі «Код платника» платником судового збору - юридичною особою зазначається код ЄДРПОУ, а платником - фізичною особою - ідентифікаційний код, а при його відсутності, у зв`язку з релігійними переконаннями, зазначаються його паспортні дані.

Також слід зазначити, що апеляційна скарга УСЗН Селидівської міської ради та клопотання про звільнення від сплати судового збору надійшло до Донецького апеляційного суду, який розташований у м. Маріуполі, оскільки справа була розглянута в порядку цивільного судочинства, проте апеляційну скаргу та клопотання про звільнення від сплати судового зборуадресовано до Першого апеляційного адміністративного суду, а тому апеляційна скарга з клопотанням підлягає уточненню в цій частині.

Відповідно до ст. 357 ЦПК України при вказаних недоліках апеляційне провадження у справі не може бути відкрито судом апеляційної інстанції та апеляційна скарга залишається без руху для усунення недоліків, а саме: сплати судового збору в розмірі 2 881,50грн. за подання апеляційної скарги та уточнення апеляційної скарги в частині до якого саме суду адресована апеляційна скарга та клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вказані вимоги, апеляційна скарга буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

Якщо заявник не усунув недоліки у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Керуючись п.п. 6 п.1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст. 185, 356, 357 ЦПК України,

у х в а л и в:

Клопотання Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради про звільнення від сплати судового збору - відхилити.

Апеляційну скаргу Управління соціального захисту населення Селидівської міської ради на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 24 грудня 2019 року- залишити без руху.

Надати строк для усунення недоліків апеляційної скарги - протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання зазначених вище вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде вважатися неподаною і повернута.

Суддя Т.І. Биліна