г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/803/19
Номер провадження 2/213/45/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Нестеренка О.М.

секретар судового засідання - Шрам В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів,

В С Т А Н О В И В:

Позивач у березні 2019 року звернувся до суду з вищезазначеним позовом та просить зменшити розмір аліментів, що стягуються на користь відповідача ОСОБА_2 на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16 жовтня 2006 року на утримання неповнолітніх дітей - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 1/3 до 1/4 частки заробітку (доходу) до повноліття дітей; на користь відповідача ОСОБА_3 на підставі судового наказу Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 08 червня 2018 року на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з 1/4 до 1/8 частки заробітку (доходу) до повноліття дитини; а також на утримання відповідача ОСОБА_3 до досягнення дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, з 1/4 до 1/8 частки заробітку (доходу), що стягуються на підставі рішення Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21 серпня 2018 року.

В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що після стягнення з нього судом аліментів на утримання двох старших дітей він створив нову сім`ю з ОСОБА_3 , від якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася дочка ОСОБА_6 , а отже змінився його сімейний стан. Оскільки на користь другої дружини з нього також стягуються аліменти на утримання молодшої доньки та утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, у нього з`явилося декілька аліментних зобов`язань, він сплачує аліменти у сукупному розмірі 5/6 часток свого доходу, що суттєво погіршує його матеріальний стан, і унеможливлює сплату аліментів у визначеному судом розмірі, у зв`язку з чим з огляду на положення ст.192 СК України просить задовольнити його позовні вимоги про зменшення частки аліментів кожному стягувану до вищевказаного розміру. Вважає, що максимальна частка аліментів, що має стягуватись за законом, не повинна перевищувати Ѕ частку від доходу, а тому справедливим буде сплачувати кожному із утриманців аліменти у розмірі по 1/8 частці.

Ухвалою від 10.05.2019 відкрите провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження, підготовче засідання у справі призначено на 07.06.2019, яке неодноразово відкладалось через неявку учасників справи та за клопотаннями представника відповідача-1.

15 жовтня 2019 року за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 у справі витребувано докази стосовно матеріального стану позивача.

Ухвалою від 16.01.2020 справу прийнято до свого провадження суддею Нестеренком О.М., яким підготовче засідання у справі призначено на 11.02.2020. В підготовчих засіданнях 11 лютого 2020 року та 06 липня 2020 року судом витребувано докази про доходи позивача.

15 жовтня 2020 року закрито підготовче провадження і справу призначено до судового розгляду на 02 листопада 2020 року.

Належним чином повідомлений позивач в судове засідання також не з`явився, надавав заяви про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення /а.с.65, 112, 143, 207/.

Відповідач ОСОБА_2 в судові засідання не з`являлася, уклавши договір про правничу допомогу з адвокатом Мірошниченко М.В., яка подала відзив на позовну заяву /а.с.75-76/, в якому просила в задоволенні позовних вимог до першого відповідача про зменшення аліментів на утримання двох дітей з 1/3 до 1/4 частки заробітку відмовити, оскільки вважає, що відповідач у справі ОСОБА_3 , звертаючись до суду з заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_6 , 2016 року народження, та з позовом про стягнення аліментів на своє утримання до 3-х років дитини, навмисно не вказала тієї обставини, що з ОСОБА_1 вже стягнуто аліменти на утримання двох дітей, більш того сам ОСОБА_1 позовні вимоги визнав, про що написав власноручно заяву. Крім того, просила суд врахувати, що на примусове стягнення до органу виконавчої служби ОСОБА_3 з 2018 року ані судовий наказ про стягнення аліментів на дитину, ані виконавчий лист про стягнення аліментів на своє утримання не пред`являла, що розцінює, як відсутність у неї потреби у примусових заходах щодо стягнення аліментів, оскільки вона має належне матеріальне забезпечення від свого чоловіка. Також просила звернути увагу нате, що доказів зміни матеріального стану через стягнення із заробітку 5/6 часток у виді аліментів позивачем суду не надано. При цьому їм відомо, що протягом тривалого часу позивач їздить на заробітки до Польщі, Германії, Італії тощо, і на теперішній час він знаходиться за кордоном, що потребує відповідних коштів. Тобто вважає, що погіршення матеріального становища позивачем не доведено.

В судове засідання представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Мірошниченко М.В. не з`явилася, просила розглядати справу за її відсутності і відмовити у задоволенні позову /а.с.208/.

Відповідач ОСОБА_3 про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином /а.с.198, 215/, крім того через опублікування оголошення на сайті судової влади, але ані в підготовче, ані в судове засідання жодного разу не з`явилась, відзив на позов не подала.

За таких обставин суд вважає за можливе, керуючись положеннями п.1 ч.3 ст.223 ЦПК України, провести розгляд справи за відсутності сторін та їх представників на підставі наявних у справі доказів.

Згідно з положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази у їх сукупності, судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

Так, судом встановлено, що рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.10.2006 у справі № 2-1085/06 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 12.09.2006 і до повноліття дітей /а.с.30/.

Постановою державного виконавця Інгулецького відділу ДВС м. Кривого Рогу від 26.10.2017 на підставі виконавчого листа, виданого судом 16.10.2016 у цій справі, відкрите виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 у розмірі 1/3 частки доходів боржника /а.с.31/.

08.06.2018 Інгулецьким районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області видано судовий наказ № 213/1292/18, яким стягнуто ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_3 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи з 05.05.2018 і до досягнення дитиною повноліття /а.с.29/.

Рішенням Інгулецького районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 21.08.2018 у справі № 213/1283/18 з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_3 на її утримання у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітної плати (доходу) щомісяця, починаючи з 15.05.2018 і до досягнення дочкою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років /а.с.28/.

Інших доказів на підтвердження позовних вимог позивачем не надано.

Разом з тим, витребуваними судом за клопотанням представника відповідача ОСОБА_2 доказами встановлено, що позивач у справі ОСОБА_1 за період з 4 кварталу 2016 року по 4 квартал 2019 року офіційних доходів не має, на обліку в податковому органі Дніпропетровської області як фізична особа-підприємець не перебуває, натомість протягом 2018-2019 років неодноразово на транспортних засобах перетинав державний кордон України, як на виїзд з країни, так і на в`їзд /а.с.99,127,128/.

З наданої Інгулецьким відділом державної виконавчої служби інформації від 13.03.2020 вбачається, що на виконанні відділу ДВС знаходиться виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-1085/06 про стягнення з ОСОБА_1 аліментів на користь ОСОБА_2 на утримання двох дітей сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, заборгованість по аліментам на їх утримання станом на 01.03.2020 становить 76035,67 грн., що підтверджено відповідним розрахунком /а.с.130-131/.

Інформації про наявність на примусовому виконанні відділу інших відкритих виконавчих проваджень про стягнення аліментів з позивача у справі суду не надано, тому суд вважає слушною думку відповідача ОСОБА_2 щодо навмисного непред`явлення стягувачем ОСОБА_3 для примусового виконання судових рішень про стягнення аліментів на її користь.

За таких обставин, суд вважає, що позивачем доведено лише факт стягнення з нього судом аліментів на утримання трьох дітей та тимчасово непрацездатної дружини, але не доведено факт їх сплати (примусового стягнення), крім аліментів на утримання двох дітей від першого шлюбу, тобто на користь ОСОБА_2 . Тому суд критично ставиться до обґрунтування позивачем відрахувань із його доходів 5/6 часток та, як наслідок зміни його матеріального стану.

При цьому суд враховує, що справа тривалий час знаходиться в провадженні суду, про її рух позивач обізнаний, але ані в підготовче, ані в судове засідання не з`явився, наданим йому правом на витребування доказів судом не скористався, постійно надавав клопотання про розгляд справи без його участі на підставі наданих доказів.

Також суд приймає до уваги, що малолітня дочка позивача ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , досягла 3-х років, що свідчить про відсутність аліментних зобов`язань позивача перед відповідачем ОСОБА_3 стосовно її утримання, як непрацездатної дружини на період догляду за дитиною. При цьому, враховує, що відповідач ОСОБА_3 не надала жодного доказу стосовно свого матеріального стану, не скористалася правом на відзив на позовну заяву.

Встановленим судом обставинам відповідають правовідносини з порядку та умов призначення аліментів на неповнолітніх дітей, та визначення їх розміру, а також права одержувача або платника аліментів на їх збільшення, або зменшення.

Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено або зменшено за рішенням суду за позовом одержувача або платника аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них.

Визначаючи розмір, до якого може бути зменшено первісно присуджені аліменти, суд керується положеннями статті 182 СК України, згідно з якою при визначенні розміру аліментів повинно бути враховано: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Разом з тим, згідно з положеннями ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог чи заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу.

На підставі вищезазначеного, оскільки позивач жодного доказу сплати ним аліментів на користь обох стягувачів у визначеному судом розмірі не надав, а відповідач ОСОБА_2 надала докази наявності значної суми заборгованості по аліментам на її користь, що судом розцінюється як невиконання позивачем своїх обов`язків по їх сплаті і утриманню дітей, суд вважає, що позивачем не доведено факт зміни його матеріального стану, а тому підстави для зменшення розміру аліментів, що стягуються з позивача на користь відповідача ОСОБА_2 відсутні.

Також суд не знаходить підстав для зменшення розміру аліментів, що стягнуто з позивача на користь ОСОБА_3 судовим наказом на утримання дочки ОСОБА_6 , 2016 року народження, оскільки насамперед не надано доказів їх сплати позивачем (відрахувань із заробітку (доходу).

При цьому суд керується сталою судовою практикою у справах про стягнення аліментів, згідно з якою на утримання однієї неповнолітньої дитини справедливим визнається стягнення аліментів у розмірі 1/4 частки від заробітку (доходу) відповідача, та на утримання двох неповнолітніх дітей - у розмірі 1/3 частки, і вважає, що зменшення розміру аліментів порушуватиме права дітей.

Вказане узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 565/2071/19, згідно з яким зміна сімейного стану позивача, а саме народження дитини, не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, і який відповідно до ч.6 ст.13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» має застосовуватись усіма іншими судами при застосуванні таких норм права.

Щодо вимоги про зменшення аліментів на утримання непрацездатної дружини, то суд враховує, що на час розгляду справи дитина сторін досягла трьох років, і підстави для стягнення аліментів відсутні, а тому розмір аліментів, що можуть стягуватись з позивача за двома виконавчими документами, що залишилися, дорівнює 58,3 %, а не 83,3 %, як вказував позивач, звертаючись до суду. Доказів іншому позивачем не надано.

За викладених вище обставин суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи, що в задоволенні позову судом відмовляється, судові витрати по сплаті судового збору покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст.180-182,183,192 СК України, ст.ст.12, 81, 141, 228-229, 247, 259, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про зменшення розміру аліментів відмовити у повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покласти на позивача.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Інформація щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ;

Відповідачі: ОСОБА_2 АДРЕСА_2 ;

ОСОБА_3 АДРЕСА_3 .

Повне рішення складено 17.12.2020.

Суддя О.М. Нестеренко