Справа № 583/37/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 року м.Тростянець

Суддя Тростянецького районного суду Сумської області Линник О.С., розглянувши заяву ОСОБА_1 до судді Плотникової Наталії Борисівни, Апеляційного суду Сумської області (суддя Білецький О.М.), Дирдіної ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особи: Охтирська міська рада, Охтирська міська нотаріальна контора, про перегляд незаконного рішення суду,

В С Т А Н О В И В:

23.01.2020 за ухвалою Сумського апеляційного суду від 15.01.2020 матеріали за указаною заявою ОСОБА_1 передано, відповідно до ч.1 ст.26 ЦПК України, із урахуванням місцезнаходження сторін, до Тростянецького районного суду Сумської області для вирішення питання про відкриття провадження у справі.

Вивчивши заяву та додані до неї матеріали, суд дійшов висновку, що справу не належить розглядати у порядку цивільного судочинства з огляду на наступне.

Так, зі змісту заяви убачається, що ОСОБА_1 фактично оскаржує дії судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області Плотникової Н.Б. та дії суддів Сумського апеляційного суду під час здійснення правосуддя та винесення рішень по справі №2-104/2009, які, на думку заявника, виносили незаконні рішення. Заявник вважає, що під час ухвалення судового рішення були невірно застосовані закони спадкування, рішення суду та ухвала є назаконними. У законодавстві України немає закону про перегляд незаконного рішення суду. Закон про нововиявлені обставини, у даному випадку не застосовується, так як незаконність рішення не є нововиявленою обставиною. Заявник вважає, що ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які були відповідачами у справі та яким відійшла уся спадщина його померлого діда ОСОБА_5 , повинні довести, що вони є спадкоємцями першої черги після смерті його діда, а він спадкоємець другої черги. Крім того, на думку позивача, адвокат Карбишев Ю., який представляв його інтереси у суді, не знав або не хотів знати закони спадування, готував апеляцію на рішення суду, але відмовився їхати на її розгляд. Заявник вважає, що при наявності адвоката рішення було б інакше. Потім він зрозумів, що касаційний суд взагалі не розглядав заяву і рішення суду набрало законної сили. Також ОСОБА_1 указав, що буде подавати заяви допоки не відбудеться перегляд незаконного, на його думку, рішення суду від 15.06.2009 у справі №2-104/2009, оскільки має таке право.

Натомість, слід зазначити, що відповідно до ст.ст.124,125 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Найвищим судом у системі судоустрою України є Верховний Суд.

Конституцією України встановлено, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону, вплив на них у будь-який спосіб забороняється і що однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках на касаційне оскарження судового рішення ( статті 126,129).

Згідно із зазначеними положеннями Конституції України судові рішення і відповідно дії або бездіяльність судів (суддів) з питань здійснення правосуддя (пов`язаних із підготовкою й розглядом справ у судових інстанціях) можуть оскаржуватись у визначеному порядку до суду вищої інстанції, а не в інший суд першої інстанції. Останнє порушувало б принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом.

Суд є органом, який розглядає скарги на рішення, дії чи бездіяльність органів державної влади, посадових і службових осіб, а його рішення (дії, бездіяльність) оскаржуються лише в порядку, визначеному ст.129 Конституції України і законодавством про судочинство.

Згідно ч.1 ст.13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України.

Таким чином, суддя виступає, як посадова особа, уповноважена на виконання функції держави, а не як приватна особа, до якої можна звернутися з позовом.

Отже, суд (суддя) як орган (особа), що здійснює правосуддя, не може бути відповідачем у цивільній справі. Винятками є лише випадки, коли суд (суддя) виступає не як орган (особа), що здійснює правосуддя, а як будь-яка інша установа (особа). Заяви, скарги, спрямовані на дії судді при здійсненні правосуддя, не підлягають розгляду в суді першої інстанції, оскільки відповідно до закону є інший механізм усунення помилок і недоліків, допущених при здійсненні правосуддя, а саме шляхом оскарження судового рішення до судів вищої інстанції в порядку та з підстав, визначених процесуальним законодавством. Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано Законами України "Про судоустрій і статус суддів" та "Про Вищу раду правосуддя".

Пункт 10 постанови Пленуму Верховного Суду України за №8 від 13.06.2007 "Про незалежність судової влади" роз`яснює, що виключне право перевірки законності та обгрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається, і суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом.

Нормами цивільного процесуального законодавства України визначений спеціальний порядок оскарження рішень суду першої інстанції, який надає особам, які брали участь у справі, право звернутись з питання перегляду рішення суду № 2-104/2009 у встановленому ЦПК України порядку та з визначених законом підстав до відповідних судів апеляційної, касаційної інстанцій та Верховного Суду України чи з підстав, передбачених ч.2 ст.423 ЦПК України за нововиявленими обставинами.

Законність процесуальних актів і дій (бездіяльності) суддів, вчинених при розгляді конкретної справи, не може перевірятися за межами передбаченого законом процесуального контролю.

Аналогічної позиції дотримується і Констультативна рада європейських суддів, яка в пункті 57 Висновку №11 (2008) до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень підкреслює, що зміст конкретних судових рішень контролюється, насамперед, за допомогою процедур апеляції або перегляду рішень у національних судах та за допомогою права на звернення до Європейського суду з прав людини.

Таким чином, чинне законодавство дає можливість громадянину повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя.

З приводу посилання позивача на некомпетентність у сфері спадкування адвоката Карбишева Ю., який представляв його інтереси у суді, суд зазначає, що відповідно до чинного законодавства існує механізм, який регулює питання кваліфікації адвокатів, що передбачені Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Крім того, заявлена ОСОБА_1 вимога про стягнення судового збору із судді Плотнікової Н.Б., за викладених вище обставин не підлягає розгляду, оскільки питання розподілу судових витрат між сторонами вирішується судом за наслідками розгляду справи, а у даному випадку питання, що ставляться позивачем не належать до компетенції суду та не підлягають розгляду у порядку цивільного судочиства.

Згідно п.1 ч.1 ст.186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.186,260,353,354 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 до судді Плотникової Наталії Борисівни, Апеляційного суду Сумської області (суддя Білецький О.М.), ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , третя особи: Охтирська міська рада, Охтирська міська нотаріальна контора, про перегляд незаконного рішення суду.

Роз`яснити ОСОБА_1 його право на захист порушених прав за допомогою процедур апеляції, касації та звернення до Європейського суду з прав людини в порядку та з підстав, визначених процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.3 ст.186 ЦПК України копію ухвали разом із позовними матеріалами надіслати ОСОБА_1 .

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Тростянецький районний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Повний текст ухвали складений 23.01.2020.

Суддя О.С.Линник