ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 2/753/2823/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" грудня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Лужецької О.Р.,

при секретарі - Осадчук М.І.

за участі

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернулась до Дарницького районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просила збільшити розмір аліментів, визначивши аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця та додаткові витрати в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2008 по 30.11.2010, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2020 було розірвано. Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2012 по справі № 2-5105/12 за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 911 грн. щомісячно, починаючи з 26.03.2012 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Посилаючись на те, що сплачуваної відповідачем на користь позивача суми аліментів на утримання дитини не вистачає, а її матеріальне становище значно погіршилося, а відповідач офіційно працює, а тому може платити збільшений розмір аліментів просила суд змінити розмір аліментів, визначивши аліменти у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця до досягнення дитиною повноліття. Крім того, посилається на те, що дитина навчається в Політично-правовому коледжі «Алско» та займається в гуртку образотворчого мистецтва, відвідує секцію карате, а тому просить суд стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з дня подання заяви та до повноліття дитини.

10.10.2019 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді ОСОБА_5

Ухвалою суду від 05.02.2020 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

22.06.2020 до суду надійшов відзив, в якому відповідач, заперечуючи проти позову зазначив, що позивачем не доведено, що її матеріальний стан погіршився, а його покращився.

Ухвалою суду від 11.09.2020 року у зв`язку зі звільненням судді ОСОБА_5 справу передано у провадження судді Лужецької О.Р.

В судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги та просила суд їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечував та просив суд відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення позивача, відповідача, розглянувши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2008 по 30.11.2010, який рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.11.2020 було розірвано.

Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає з позивачем та перебуває на її утриманні.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2012 по справі № 2-5105/12 за ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача аліменти на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 911 грн. щомісячно, починаючи з 26.03.2012 і до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В судовому засіданні позивач пояснила, що наданий час не працює, знаходиться в пошуках роботи (перебуває на обліку у Дарницькому районному центрі зайнятості). Зазначила, що на момент подання позову її заробітня плата становила 4173 грн. в місяць, за вирахуванням податків - 3421,86 грн. Ця сума значно менша, ніж вона отримувала у 2012 році під час ухвалення рішення суду про стягнення аліментів. На той час була приватним підприємцем та її річний дохід становив 172 540 грн., що підтверджується копією податкової декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб т фізичних осіб підприємців та довідки про доходи ОСОБА_2 є керівником ТОВ «Спейс Груп» з 27.12.2018 року. Загальна сума доходу за період з січня по червень 2019 року без урахування аліментів становить 15227,28 грн.

Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 ХІІ (78912) від 27.02.1991 року та набула чинності для України 27.09.1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

Згідно до ч.3 ст.181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки) (правовий висновок, висловлений Верховним Судом України у справі № 6-143цс13 від 5 лютого 2014 року).

Відповідно до ст.263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зміст ст.ст.181,192 СК України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із погіршенням матеріального стану отримувача аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Так, Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду.

У статті 192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я як особи, з якої стягуються аліменти, так і особи, на чию користь вони стягуються, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Тому, виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів та доведеними при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Із зазначених норм закону випливає, що зміна розміру аліментів можлива при наявності відповідних обставин для цього.

Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачем надано належні у розумінні ст. 81 ЦПК України докази, які підтверджують виникнення обставин, передбачених ст. 192 СК України, для збільшення розміру аліментів, визначеного рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 23.05.2012 року.

Так, суд не приймає до уваги твердження відповідача про неможливість сплачувати аліменти в більшому, оскільки вказані твердження не доведені належними доказами по справі.

Інші обставини, що покладені в обґрунтування позову, враховані судом при зміні розміру аліментів.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позові вимоги ОСОБА_1 в частині зміну розміру аліментів є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, то суд виходить з наступного.

Згідно із ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається із змісту заявлених вимог та наданих позивачем пояснень, додаткові витрати у розмірі про стягнення яких заявляє позивач складаються із витрат пов`язаних на навчання дитини в позашкільному закладі «Алско», на навчання робототехніки та програмування, відвідуванні спортивного клубу Сьогун.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Надані позивачем квитанції на підтвердження обставин отриманих послуг не являються належними доказами, оскільки виходячи із положень ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Саме по собі додаткове навчання дитини, її розвиток, фізичне виховання без доведеності особливих обставин, з якими закон пов`язує обов`язок одного із батьків брати участь у додаткових витратах на дитину, не дає підстав покладати виконання такого обов`язку на платника аліментів.

З огляду на вищевикладене, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення додаткових витрат на утримання дитини.

Згідно ст.88 ЦПК України стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 19, 150, 152, 154-155, 164, 165, 181, 185 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76 - 83, 133, 141, 258, 259, 268 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, стягнення додаткових витрат на дитину - задовольнити частково.

Збільшити розмір стягнення аліментів, який встановлений рішенням Дарницького районного суду м.Києва № 2-5105/12 від 23.05.2012 про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з 911 грн. щомісячно на 1/4 частки від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.Р.Лужецька