Справа № 567/44/19
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Войтко А.Г.

за участі боржника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Острог подання державного виконавця Острозького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про примусовий привід боржника ОСОБА_1

встановив

07.12.2020 до суду звернувся Острозький районний відділ державної виконавчої служби з поданням про привід боржника. Вимоги за поданням мотивовані тим, що на виконанні у Острозькому відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 58827072 по примусовому виконанню виконавчого листа № 567/44/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 09.01.2019 до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2020, але не більше як до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання.

Вказано, що боржником вимоги виконавчого документа в добровільному порядку не виконуються. Державним виконавцем зафіксоване неодноразове ухилення боржником виконання вимог виконавчого документа, здійснюється неоднократне уникнення від співпраці з державною виконавчою службою.

Зазначено, що божник вимоги державного виконавця ігнорує, до Острозького районного відділу ДВС не з`являється. Боржник згідно відповіді Вельбівненської сільської ради Острозького району Рівненської області від проживає без реєстрації за адресою АДРЕСА_1 .

Посилаючись на викладене, просили здійснити примусовий привід боржника ОСОБА_1 до Острозького районного відділу державної виконавчої служби.

Представник Острозького районного відділу державної виконавчої служби в судове засідання не з`явився, начальником ДВС подано до суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника відділу ДВС.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що він щомісячно починаючи з 2019 року сплачує аліменти на утримання повнолітнього сина. Жодних повісток з відділу ДВС він не отримував, хоча постійно проживає за адресою АДРЕСА_1 . Зазначив, що у Острозькому відділі ДВС він особисто був близько одного місяця тому і про наявність заборгованості по сплаті аліментів йому нічого не повідомляли та йому не відомо джерел її виникнення.

Стягувач ОСОБА_2 судове засідання не з`явилась, повідомлялась належним чином про дату, час та місце розгляду справи в суді.

Суд, дослідивши матеріали справи, виходить з такого.

Встановлено, що на виконанні в Острозькому відділі ДВС перебуває виконавче провадження № 58827072 по примусовому виконанню виконавчого листа № 567/44/19 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 1200 грн. щомісячно, починаючи з 09.01.2019 до закінчення ним навчання, а саме до 30.06.2020, але не більше як до досягнення ним 23 років, за умови продовження навчання.

Постановою державного виконавця від 08.04.2019 відкрито виконавче провадження за вказаним виконавчим документом.

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів від 03.12.2020, розмір заборгованості ОСОБА_1 станом на 01.12.2020 становить 6840 грн.

15.09.2020 державним виконавцем видавався виклик №13783 про зобов`язання ОСОБА_1 з`явитися до виконавця щодо сплати боргу по аліментах. Однак, з матеріалів справи не встановлено чи вказаний виклик направлявся на адресу боржника.

Також, 23.11.2020 державним виконавцем видавався виклик №17304 про зобов`язання ОСОБА_1 з`явитися до виконавця щодо сплати боргу по аліментах. Однак, з матеріалів справи також не встановлено чи вказаний виклик направлявся на адресу боржника.

Наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення датоване 15.04.2019, що не відноситься до дат можливого надсилання викликів державного виконавця боржнику.

Згідно абз. 2 п. 14 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право викликати фізичних, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні. У разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

Згідно до п. 27 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів для забезпечення публічної безпеки і порядку під час примусового виконання судових рішень і рішень інших органів (посадових осіб), також вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю державних виконавців, приватних виконавців та інших осіб, які беруть участь у вчиненні виконавчих дій, здійснює привід у виконавчому провадженні, здійснює розшук боржника чи дитини у виконавчому провадженні у випадках, передбачених законом або рішенням суду.

В ст. 33 Конституції України гарантована свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом.

З системного аналізу вищевказаних положень випливає, що застосування примусового приводу до боржника можливе лише в разі його належного повідомлення про відкриття виконавчого провадження та необхідність явки до виконавчої служби та ухилення належним чином повідомленого боржника від явки.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б вказували на те, що боржнику ОСОБА_1 відомо про наявність викликів державного виконавця та суд приходить до обґрунтованого висновку, що в його діях відсутні складові свідомого ухиляння від явки до органу ДВС.

У судовому засіданні встановлено, що державним виконавцем у відповідності до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України не надано суду достатніх та переконливих доказів про належне повідомлення боржника за місцем його проживання про виклик до державного виконавця, (поштове відправлення з відміткою про вручення), та не встановлено ухилення боржника від явки до державного виконавця, тому в судовому засіданні не підтверджено, що боржник без поважних причин не з`являвся за викликом державного виконавця.

Таким чином, з наданих до подання державного виконавця матеріалів, не вбачається вжиття заходів щодо належного повідомлення боржника щодо необхідності явки до державного виконавця та обґрунтування неприбуття останнього за викликом державного виконавця.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення вимог за поданням про привід боржника.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 438, 258, 260 ЦПК України, суд

постановив:

в задоволенні подання державного виконавця Острозького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) про примусовий привід боржника ОСОБА_1 відмовити.

Звернути увагу начальника Острозького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) на дотримання вимог Закону України «Про виконавче провадження» при підготовці подань про прнимусовий привід боржника.

Ухвала суду по даній справі може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 15 днів з дня проголошення ухвали.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.