Справа № 523/1646/19
Провадження №4-с/523/23/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2020 р. Суворовський районний суд міста Одеси в складі

Головуючого - судді Сувертак І.В.

за участю секретаря Кругліков О. О.

розглянув в відкритому судовому засіданні в залі суду №5 в місті Одесі справу за скаргою

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державних виконавців Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Росоловської М. В. (м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, 36-Г) та Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бєлоусова Ю. П. (Одеська область, м. Біляївка, вул. Заводська, буд. 19) в рамках виконавчого провадження №52547908, що відкрито на підставі виконавчого листа 523/453/13-ц, стягувач за виконавчим провадженням ПАТ «Державний ощадний банк України»,-

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на дії державних виконавців Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Росоловської М. В. та Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бєлоусова Ю. П. в рамках виконавчого провадження ВП №52547908, що відкрито на підставі рішення Суворовського районного суду м. Одеси по цивільній справі №523/453/13-ц, боржник ОСОБА_1 , стягувач за виконавчим провадженням ПАТ «Державний ощадний банк України».

В своїй скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк для звернення із зазначеною скаргою до суду та скасувати постанову старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Росоловської М. В. від 04 жовтня 2016 року про відкриття виконавчого провадження №52547908, скасувати постанову старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Росоловської М. В. від 02 червня 2017 року, скасувати постанову старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бєлоусова Ю. П. від 04 липня 2017 року про прийняття до провадження матеріалів виконавчого провадження №52547908.

Скаргу обґрунтував тим, що в виконавчому листі невірно зазначено його паспорті дані, тому старший державний виконавець Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Росоловська М. В. повинна була повернути його до суду, котрий його видав без прийняття до виконання. Окрім того, оскільки скаржник проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , а також отримує пенсію, підстав для проголошення постанови про передачу виконавчого провадження №52547908 Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області не було.

Враховуючи зазначене, скаржник ОСОБА_1 просив його скаргу задовольнити та скасувати оскаржувані постанови.

Ухвалою суду від 05 лютого 2019 року розгляд зазначеної скарги розпочато.

ПАТ «Державний ощадний банк України» 12 березня 2019 року надало пояснення щодо скарги та просило відмовити у її задоволенні в повному обсязі, оскільки оскаржувані постанови є повністю обґрунтованими та доводи скарги зводяться до незгоди із зазначеними постановами та власного тлумачення скаржником норм Закону України «Про виконавче провадження».

Скаржник, суб`єкти оскарження та заінтересована особа в судове засідання не прибули, про розгляд скарги повідомлялись неодноразово належним чином та своєчасно, причин неявки суду не сповістили та з заявами про відкладення розгляду справи не звертались.

Відповідно до ст. 450 ЦПК України, скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Враховуючи зазначене, суд вважає за можливе та необхідне розглянути скаргу за відсутності сторін по справі, оскільки її неявка не є перешкодою для розгляду скарги.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що на підставі рішення суду по цивільній справі №523/453/13-ц видано виконавчий лист 10 червня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Державний ощадний банк України» грошової суми у розмірі 5941, 33 гривень та 30929, 15 доларів США.

Постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Росоловської М. В. від 04 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження №52547908. (а.с. 4).

Постановою старшого державного виконавця Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Росоловської М. В. від 02 червня 2017 року передано виконавчий документ №52547908 до Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області з зв`язку з тим, що за боржником зареєстровано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . (а.с. 5).

Постановою старшого державного виконавця Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бєлоусова Ю. П. від 04 липня 2017 року прийнято виконавче провадження №52547908 до виконання. (а.с. 6).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 26 ЗУ «Про виконавче провадження», державній виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Разом з тим, частиною 1 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачена можливість зазначення інших даних, які ідентифікують боржника, та сприяють примусовому виконанню рішення, зокрема реєстраційного номеру картки латника податків.

Разом з тим, за змістом ч. 1 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 3 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право з метою захисту інтересів стягувана одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Таким чином, наявність у виконавчому листі орфографічної помилки у зазначенні по батькові боржника не є підставою для відмови державним виконавцем у відкритті виконавчого провадження.

Щодо зазначення скаржником про неправомірність передачі виконавчого провадження з Суворовського ВДВС до Біляївського ВДВС, суд вважає вимоги скарги безпідставними, виходячи з наступного.

З постанови від 02.06.2017 р. про передачу виконавчого провадження № 52547908 вбачається, що згідно інформаційної довідки з ДРПН виявлено, що за боржником зареєстровано нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_3 . Враховуючи викладене та керуючись ч. 4 ст. 25 ЗУ «Про виконавче провадження» державним виконавцем Суворовського ВДВС передано виконавчий документ № 523/453/13-ц від 10.06.2013 р. про стягнення боргу з ОСОБА_1 на виконання до Біляївського ВДВС.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13 ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43 ЦПК встановлює, що учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

На підставі викладеного, суд вважає, що державними виконавцями правомірно проголошені оскаржувані ОСОБА_1 постанови, тому його скарга не підлягає до задоволення.

Згідно ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Керуючись ст.ст. 5, 12, 13, 18, 76-81, 89, 211, 258, 263-265, 354, 261, 441 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) на дії державних виконавців Першого Суворовського відділу Державної виконавчої служби міста Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області Росоловської М. В. (м. Одеса, вул. 1-а Сортувальна, 36-Г) та Біляївського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області Бєлоусова Ю. П. (Одеська область, м. Біляївка, вул. Заводська, буд. 19) в рамках виконавчого провадження №52547908, що відкрито на підставі виконавчого листа 523/453/13-ц, стягувач за виконавчим провадженням ПАТ «Державний ощадний банк України».

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня її проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п,ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя