Центральний районний суд м. Миколаєва
____________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 січня 2020 року м. Миколаїв

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О. А.

при секретарі Дудник Г. С.,

за участю позивачки ОСОБА_1 , відповідачки ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , третя особа - приватний нотаріус Миколаївського міського нотаріального округу Юрлова Тетяна Григорівна, про визнання права на спадкування, -

ВСТАНОВИВ:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідачів.

ОСОБА_1 звернулася із позовною заявою до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання позивачки особою, яка має право на спадкування після смерті ОСОБА_4 разом із спадкоємцями першої черги, як особа, яка проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини та як особа, що протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу своєму вітчиму ОСОБА_4 , який через похилий вік, тяжку хворобу був у безпорадному стані.

Свої позовні вимоги обґрунтовує наступним чином. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, у т.ч. у вигляді частки нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 . Заповіт ОСОБА_4 не складав. Спадкоємцями за законом першої черги є діти померлого ОСОБА_3 і ОСОБА_2 . Вказує на те, що позивачка як падчерка, протягом всього періоду з 28.09.2000 р. проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 та своєю матір`ю ОСОБА_5

З 14 квітня 1993 року ОСОБА_4 став непрацездатним за віком, а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати позивачки, і вона залишилась проживати однією сім`єю за ОСОБА_4 , опікувалась над ним через його безпорадний стан і похилий вік. З 2016 року ОСОБА_4 перестав самостійно пересуватися, знаходився у лежачому стані.

Вказує на наявність у ОСОБА_4 тяжких хвороб, підтвердження яких містяться в матеріалах справи. У зв`язку з обмеженням фізичних функцій вітчима ОСОБА_1 взяла на себе повну відповідальність за повсякденні та фінансові обов`язки. Останній період життя ОСОБА_4 не міг самостійно годуватись та пересуватись до вбиральні. Тому позивачці необхідно було постійно знаходитись поруч для догляду за ним та надавати своєму вітчиму необхідну допомогу, а саме прибирати, готувати їжу, купувати продукти та ліки, оплачувати комунальні послуги, надавати медичну допомогу, підтримувати особисту гігієну, слідкувати за прийомом їжі та ліків. З кожним місяцем необхідність у цілодобовому догляді за ОСОБА_4 зростала, що спричиняло постійне емоційне напруження та виснаження позивачки. Після смерті ОСОБА_4 здійснила його поховання.

Відповідачка ОСОБА_2 позовні вимоги ОСОБА_1 визнала, підтвердила виклдаені в позові обставини в понвому обсязі, вважає задоволення позову справедливим та обгрунтованим.

Відповідачка ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомляла, хоча неодноразово викликалася в судове засідання. Відзив від відповідачки не надходив.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

06 грудня 2018 року від позивачки надійшла заява про забезпечення позову, в якій вона просила вжити заходів забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Юрловій Тетяні Григорівні видавати ОСОБА_3 і ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на все майно до набрання законної сили судового рішення.

В той же день подано клопотання про витребування матеріалів нотаріальної справи, в якій позивачка просила суд витребувати у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Юрлової Тетяни Григорівни засвідченої копії матеріалів нотаріальної справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , за № 63069203.

Також позивачка подала клопотання про виклик свідків, в якому просила викликати до суду та допитати як свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_9 .

09 жовтня 2019 року від позивачки надійшло клопотання про витребування доказів, в якому вона просила витребувати відомості, внесені до персональної картки ОСОБА_4 реєстраційний номер НОМЕР_1 , з 23 липня 2014 року по 3 вересня 2018 року у Центрального об`єднання управління Пенсійного фонду України.

У клопотанні позивачки від 22.10.2019 року вона просила викликати до суду та допитати як свідка ОСОБА_10 .

28.11.2019 року від відповідачки ОСОБА_2 надійшла заява, в якій остання вона позовні вимоги ОСОБА_1 підтримує, просить розглянути справу за її відсутністю.

20.12.2019 року від позивачки надійшло клопотання про витребування у Обласного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва довідку про розмір пенсії ОСОБА_4 , реєстраційний № НОМЕР_1 з 23.07.2014 року по 03.09.2018 року в якості витребування доказів.

ІІІ. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою від 07.12.2018 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою від 07.12.2018 року заяву позивачки про забезпечення позову шляхом заборони приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Юрловій Тетяні Григорівні видавати ОСОБА_3 і ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину на все майно до набрання законної сили судового рішення задоволено.

Ухвалою від 06.03.2019 року клопотання позивачки про витребування копії спадкової справи задоволено, витребувано у приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Юрлової Тетяни Григорівни засвідченої копії спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_4 , заведену у спадковому реєстрі за № 41/2018.

Протокольною ухвалою від 18.09.2019 року клопотання позивачки про виклик свідків задоволено.

Ухвалою від 22.10.2019 року клопотання позивачки про витребування доказів задоволено, витребувано у Обласного управління Пенсійного фонду України м. Миколаєва довідку про розмір пенсії ОСОБА_4 , реєстраційний № НОМЕР_1 з 23.07.2014 року по 03.09.2018 року.

IV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст відповідних правовідносин.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 06.09.2018 року, серія НОМЕР_2 та довідкою про причину смерті №2332 від 06.09.2018 року.

Після смерті ОСОБА_4 залишилось спадкове майно, у т.ч. у вигляді частки нерухомого майна за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами спадкової справи, свідоцтвом про право власності на житло від 26.11.1998 року №2122, виданим Миколаївською міською службою приватизації державного житлового фонду та технічним паспортом на квартиру АДРЕСА_2 .

Іншими співласниками квартири є ОСОБА_1 ( за заповітом після сменті матері ОСОБА_11 ) ОСОБА_3 та ОСОБА_12 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 41/2018 , яа заведена після смерті ОСОБА_4 ,з заявами про прийняття спадщини після його смерті у встановлений шестимісячний строк звернулися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Як підтвердили сторониу судовому засідання, приватний нотаріус не прийняла у позивачки заяву про прийняття спадщини, оскільки вона не є спадкоємцем перішої черги після його смерті, адже не є рідною донькою, тоді як спадкова справа вже заведена за заявами спадкоємців першої черги.,

Згідно зі Свідоцтвом про одруження від 25.12.1963 року серія НОМЕР_3 , ОСОБА_4 був одружений на ОСОБА_5 , яка відповідно до Свідоцтва про народження від 16.10.1959 року серія НОМЕР_4 є матір`ю позивачки, ОСОБА_1 .

Таким чином, позивачка ОСОБА_1 є падчеркою ОСОБА_4 .

Згідно копії Свідоцтва про смерть від 24.07.2014 року серія НОМЕР_5 , мати позивачки, ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Згідно з копією паспорта ОСОБА_1 , з 28.09.2000 р. вона зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 , і проживає за цією ж адресою, що підтверджується Довідкою за формою № 3, виданою 13.02.2007 року Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством «Проспект», Довідкою, виданою ТОВ «Центральний-1» № 3176 від 02.09.2014 року.

Згідно з Довідкою, виданою КНП ММР «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 5» сімейної амбулаторії № 4 від 05.11.2018 року ОСОБА_4 знаходився під наглядом ЦПМСД № 5 з 2007 року, хворий на ішемічну хворобу серця на підставі атеросклеротичного кардіосклерозу, гіпертонічну хворобу 2 ступеня, дисціркуляторнуенцефалопатію ІІ ступеня в стадії субкомпенсації. Стан здоров`я хворого погіршувався з 2017 року, у нього почали прогресувати порушення когнітивних функцій, наростати явища поліорганної недостатності. З 2017 року в зв`язку з вираженим обмеженням рухових функцій, хворий потребував постійного стороннього догляду.

Факт надання ОСОБА_4 відповідної допомоги, підтверджується копіями лікарських рецептів, виданих на ім`я ОСОБА_4 , копіями чеків, які засвідчують купівлю відповідних ліків та гігієнічних засобів, які необхідні ОСОБА_4 . Окрім того, в матеріалах справи містяться копії квитанцій про сплату за комунальні послуги, в яких платником вказано ОСОБА_1 .

Згідно з копією квитанції до прибуткового касового ордера № 39 від 04.09.2018 року ОСОБА_1 сплачено 14 600 грн. 00 коп за ритуальні послуги з поховання ОСОБА_4 .

Згідно з довідкою, виданою Головним управлінням Пенсійного фонду України від 26.12.2019 року (ОР 384) на ОСОБА_4 , розмір його пенсії за віком не перевищував у липні 2014 року вересні 2017 року 1695 грн. 92 коп. на місяць, а у жовтні 2017 року серпні 2018 року становив 3138 грн. 14 коп. на місяць, у вересні 2018 року розмір пенсії склав 9414 грн. 42 коп.

Таким чином, враховуючи тяжкі хвороби у ОСОБА_4 , необхідність забезпечення його відповідними ліками, умовами для лікування, харчуванням, суд доходить до висновку , що коштів, які ОСОБА_4 отримував як пенсію, поза розумним сумнівом не могло вистачити для задоволення всіх його потреб.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_6 , ОСОБА_10 вказували на те, що ОСОБА_1 протягом останніх п`яти років проживала разом з ОСОБА_4 посійно однією сім`єю, всі сприймали її як рідну доньку. Протягом останнього одного двох років до смерті ОСОБА_4 перебував у безпорадному стані, не вставав з постілі, не був здатний самостійно пересуватися, здійснювати самостійноусі інші фізіологічні потреби. Вказували на те, що ОСОБА_1 постійно за ним доглядала, піклувалася, допомагала у матеріальному забезпеченні. ОСОБА_4 , завжди був доглянутий, коли вони його відвідували вдома, ніколи не скаржився на поганий догляд, донька завжди була поруч. При цьому інша донька ОСОБА_13 періодично приходили до батька з чоловіком, але систематичною допомогою це ніяк не було. Інша донька ОСОБА_14 до батька майже не приходила і ніхто не бачив, щоб вона надавала допомогу у догляді за батьком.

Вищевказані факти підтверджують як факт проживання позивачки однією сім`єю з спадкодавцем протягом більш ніж пять років до його смерті, так і здійснення ОСОБА_1 фактичної опіки над ОСОБА_4 , його матеріального забезпечення та надання побутової допомоги та здійсненя догляду ОСОБА_4 , який щонайменше більше року до смерті знаходився у безпорадному стані.

V. Оцінка суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 СК України Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між бабою, дідом, прабабою, прадідом та внуками, правнуками, рідними братами та сестрами, мачухою, вітчимом та падчеркою, пасинком.

Згідно ч. 1 ст. 270 СК України повнолітні падчерка, пасинок зобов`язані утримувати непрацездатних мачуху, вітчима, якщо вони потребують матеріальної допомоги і якщо вони надавали падчерці, пасинкові систематичну матеріальну допомогу не менш як п`ять років, за умови, що падчерка, пасинок можуть надавати матеріальну допомогу.

Статтею 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали із спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

За змістом частини другої статті 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно з правовою позицією Верховного суду, висловленою у постанові ВС від 18.07.2018 у справі № 713/1528/16-ц, підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення такого позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин.

У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Згідно положень ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, дослідивши матеріали справи, позиції сторін, вислухавши показання свідків, суд доходить висновку про те, що позивачкою ОСОБА_1 обґрунтовано і доведено факт проживання зі спадкодавцем ОСОБА_4 однією сім`єю протягом останніх більше п`яти років, та те, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік та тяжку хворобу знаходився у безпорадному стані.

З урахуванням зазначеного, а також враховуючи положення ч.2 ст. 5 ЦПК України, за якою суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону, - суд вважає підставним задвольнити позовні вимоги шляхом зміни черговість одержання права на спадкування та визнати позивачку спадкоємцем першої черги, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - що не є виходом за межі позовних вимог.

VI. Розподіл судових витрат між сторонами.

У відповідності зі ст. 141 ЦПК України судовий збір сплачено позивачем при поданні позовної заяви.

Керуючись ст. ст. 12, 79-81, 141, 259-265, 273 ЦПК України, ст. ст. 1259, 1264 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 про визнання права на спадщину задовольнити.

Змінити черговість одержання права на спадкування та визнати ОСОБА_1 спадкоємцем першої черги, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 24 січня 2020 року.

Суддя Гуденко О. А.