24.01.2020 227/216/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Хоменко Д.Є.

при секретарі судового засідання Верній М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду м. Добропілля, цивільну справу за заявою Бережко Валентини ОСОБА_1 , заінтересована особа: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту смерті, -

ВСТАНОВИВ:

21.01.2020р. Береж ОСОБА_2 (далі за текстом також - заявник) звернулась до суду з даною заявою, в обґрунтування якої зазначила, що вона є дружиною Бережко ОСОБА_3 Васильовича, 07.03.1954 року народження, який 26.11.2019 року помер в м.Сніжне. Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану було відмовлено в проведенні державної реєстрації смерті від 20.01.2020р. №16.32-127/17, оскільки заявником для підтвердження факту смерті ОСОБА_4 реж ОСОБА_5 пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 року №545 (далі за текстом - Наказ). Встановлення факту смерті заявнику необхідно для реєстрації смерті у відділі РАЦС на території України та отримання свідоцтва про смерть встановленого зразка для отримання в подальшому соціальних виплат. Просить встановити факт смерті ОСОБА_4 реж ОСОБА_6 Васильовича.

Заявник в судове засідання не з`явилась, але 21.01.2020р. через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, Добропільського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), в судове засідання не з`явився. Від начальника відділу надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу, просила прийняти рішення на розсуд суду.

Таким чином, на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності сторін на підставі доказів, які є в матеріалах справи.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, дослідивши письмові документальні докази, представлені в обґрунтування заяви, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Заявник ОСОБА_4 реж ОСОБА_2 та ОСОБА_4 реж ОСОБА_7 перебували у зареєстрованому шлюбі, про що в матеріалах справи мається копія свідоцтва про укладення шлюбу, виданого 29.07.1978р. виконкомом Северного м/с м.Сніжне Донецької області, актовий запис №75.

Береж ОСОБА_8 . є переселенкою та відповідно до довідки № від 11.05.2017 року, про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, фактично мешкає в АДРЕСА_1 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 26.11.2019р. відділом ЗАГС Сніжнянського міського управляння юстиції міністерства юстиції так званої «донецької народної республіки», актовий запис №992 та копії лікарського свідоцтва про смерть №68, виданого Амбулаторією «Первинної медико-санітарної допомоги №8 міста Сніжне» так званої «донецької народної республіки», вбачається фіксування смерті гр.Бережко ОСОБА_3 Васильовича, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 р. в місті Сніжне.

Відповідно до копії довідки про причину смерті, яка видана Амбулаторією «Первинної медико-санітарної допомоги №8 міста Сніжне» так званої «донецької народної республіки», вбачається що смерть ОСОБА_4 реж ОСОБА_7 наступила з причини ракової інтоксикації, рак лівої легені.

Вказані копія свідоцтва про смерть, копія медичного свідоцтва про смерть та копія довідки про причину смерті видані закладами, які розташовані на тимчасово неконтрольованій органами державної влади України території.

Також в судовому засіданні було досліджено договір-замовлення на організацію та проведення поховання № НОМЕР_2 , де замовником є Береж ОСОБА_2 на організацію поховання Береж ОСОБА_9 . 28.11.2019 року, а також акт прийому-передачі наданих послуг №421 від 28.11.2019 року з найменуванням послуг та їх вартістю.

В матеріалах справи мається копія свідоцтва про захоронення від 28.11.2019 року, яке видано Філією №5 «Ритуал» державної корпорації по розробці та реалізації сучасних технологій «Донецькій технології», з якого вбачається, що 28.11.2019 року на цвинтарі Овсяне в м.Сніжне по вул. Орехова поховано померлого Бережко ОСОБА_3 Васильовича.

Крім того в судовому засіданні було досліджено фотознімки місця поховання, на яких зображені могила з хрестом на якому є табличка з написом російською мовою «Бережко Виктор Васильевич 07.03.1954г.-26.11.2019г.».

20.01.2020р. за вихідним номером №16.32-127/17 Добропільським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) було відмовлено у реєстрації смерті гр.Береж ОСОБА_5 , оскільки заявником для підтвердження факту смерті пред`явлено документ, форма якого не відповідає формі визначеній Наказом.

З повідомлення начальника Добропільського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків) від 22.01.2020 року №16.32-5/125, вбачається, що у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян та в архіві відділу, актовий запис про смерть Береж ОСОБА_5 , 07.03.1954 року народження - не виявлено.

Надаючи правову оцінку правовідносинам у справі, суд виходить з наступного.

Як передбачено ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Пунктом другим частини першої ст.317 ЦПК України передбачено, що заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

В судовому порядку можуть також бути встановлені інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Приписами ч.2 ст.319 ЦПК України встановлено, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» №2398-VI від 01.07.2010р., державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою або рішенням суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Згідно до ст.1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року №1207-VII (далі за текстом Закон) тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до ч.ч.2,3 ст.9 Закону, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Надана заявником копія свідоцтва про смерть, копія медичного свідоцтва про смерть та копія довідки про причину смерті, які видані установами на тимчасово окупованій території України, відповідно до ст.19 Конституції України та Закону не є дійсними і не можуть створювати правових наслідків.

Між тим, суд приймає до уваги роз`яснення ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ про застосування положень ЦПК України стосовно особливостей провадження у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, що викладені у листі від 15.04.2016 року №9-1130/0/4-16, та практику Європейського суду з прав людини, зокрема у справах проти Туреччини(«Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також справах проти Молдови та Росії («Mozer v. the Republic of Moldova and Russia», «Ilasku and Others v. Moldova and Russia»), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, із врахуванням «намібійського винятку», приходить до висновку, що рішення суду в такій категорії справ має ґрунтуватися на дотриманні вимог ЦПК України, щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на непідконтрольній території.

Водночас, відповідно до абз.3 ст.2 Закону України «Про особливості державної політики із забезпечення державного суверенітету України на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях» від 18 січня 2018 року № 2268-VIII, діяльність збройних формувань Російської Федерації та окупаційної адміністрації Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, що суперечить нормам міжнародного права, є незаконною, а будь-який виданий у зв`язку з такою діяльністю акт є недійсним і не створює жодних правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження або смерті особи на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, які додаються відповідно до заяви про державну реєстрацію народження особи та заяви про державну реєстрацію смерті особи.

Отже, зважаючи на викладені законодавчі приписи, суд приймає як належний доказ документи, що підтверджують факт смерті гр.Береж ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на тимчасово окупованій території.

При цьому, суд звертає увагу заявни ОСОБА_10 на позицію Верховного суду України, викладену в п.18 Постанови Пленуму №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», згідно якої, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не змінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Враховуючи викладене, єдиною підставою для державної реєстрації смерті в даному випадку є рішення суду про встановлення факту смерті.

Підсумовуючи викладене, приймаючи до уваги викладені у поданій заяві обставини, з огляду на сукупність досліджених доказів, фотознімки місця поховання, відсутність заперечень з боку заінтересованої особи, з метою захисту прав особи, суд вважає, що заявлені вимоги про встановлення факту смерті підлягають задоволенню.

Керуючись ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», ст.ст. 4, 247, 263, 315, 317, 319 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву Бережко Валентини ОСОБА_1 , заінтересована особа: Добропільський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про встановлення факту смерті задовольнити.

Встановити факт смерті Бережко ОСОБА_3 Васильовича, 07 березня 1954 року народження, уродженця міста Льгів Курської області, громадянина України, який помер 26 листопада 2019 року в місті Сніжне, Україна.

У порядку ч.4 ст.317 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкриття чи закриття провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Копію рішення невідкладно надіслати до Добропільського районного відділу Державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), для державної реєстрації факту смерті особи.

Надруковано в нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя Д.Є. Хомен ОСОБА_11