Ухвала

17 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 182/5140/15-ц

провадження № 61-13032св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Черняк Ю. В. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Луспеника Д. Д.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, за касаційною скаргою Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» від 22 червня 2015 року № 116-к про звільнення ОСОБА_1 у зв`язку з невідповідністю займаній посаді внаслідок недостатньої кваліфікації (відсутністю вищої медичної освіти), які перешкоджають продовженню виконання роботи на посаді заступника директора з навчальної роботи за пунктом 2 частини першої статті 40 КЗпП України.

Визнано незаконним та скасовано наказ Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» від 22 червня 2015 року № 116-к про внесення змін до пункту 1 сторінки 10 наказу, а саме зміни дати звільнення ОСОБА_1 , заступника директора з навчальної роботи з 08 червня 2015 року на 22 червня 2015 року.

Поновлено ОСОБА_1 на посаді заступника директора з навчальної роботи Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» з 22 червня 2015 року.

Стягнуто з Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час вимушеного прогулу в розмірі 183 604 грн 92 коп., без урахуванням податків, які підлягають стягненню, та моральну шкоду в розмірі 500 грн.

Допущено до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на роботі на посаді заступника директора з навчальної роботи Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» з 22 червня 2015 року та стягнення середнього заробітку за один місяць в розмірі 5 162 грн 91 коп.

У іншій частині позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання щодо розподіл судових витрат.

Постановою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, апеляційну скаргу Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» задоволено, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково, постанову Апеляційного суду Дніпропетровської області від 05 червня 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року апеляційну скаргу Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» залишено без задоволення, апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково, рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року змінено, збільшено суму стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 183 604 грн 92 коп. до 400 258 грн 73 коп., без урахування податків, які підлягають стягненню.

У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі, поданій у липні 2019 року до Верховного Суду, Комунальний вищий навчальний заклад «Нікопольський медичний коледж», посилаючись на неправильне застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального й процесуального права, просило скасувати рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року і ухвалити нове рішення про відмову в задоволення позову.

Ухвалою Верховного Суду від 24 липня 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 26 вересня 2017 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 червня 2019 року і витребувано із Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської областіцивільну справу № 182/5140/15-ц.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положеннями частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі - у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) передбачено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України, у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 7 ЦПК України розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Такий випадок передбачено у частині тринадцятій статті 7 ЦПК України, згідно з якою розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи для надання пояснень у справі, то справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні), а копія судового рішення у такому разі надсилається у порядку, передбаченому частиною п`ятою статті 272 ЦПК України.

Ураховуючи, що згідно з частиною першою статті 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформує учасників справи про те, що зазначена інформація оприлюднюється на офіційному веб-порталі судової влади України.

Відповідно до частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, з урахуванням категорії і складності справи, справу розглянути колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись частиною тринадцятою статті 7, частиною одинадцятою статті 34, частиною першою статті 401, частиною першою статті 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Комунального вищого навчального закладу «Нікопольський медичний коледж» про поновлення на роботі, стягнення заробітної плати за час вимушеного прогулу та моральної шкоди призначити до розгляду в складі колегії з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами. Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Ю. В. Черняк

І. А. Воробйова

Д. Д. Луспеник