Справа № 344/1001/20
Провадження № 2/344/1734/20
У Х В А Л А

27 січня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області Бородовський С.О., вивчивши матеріали позовної заяви представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В:

представник позивача звернувся до Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області із позовною заявою до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно, з тих підстав, що позивач вступила в спадкові права після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкову справу заведено в першій Євпаторійській державній нотаріальній конторі. На даний час позивачем не успадкована 1/4 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з окупацією АР Крим, позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину на зазначене майно.

Відповідно до положень п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Відповідно до ст. 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у разі якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Якщо місце проживання спадкодавця невідоме, а нерухоме майно або основна його частина, у разі відсутності нерухомого майна - основна частина рухомого майна знаходиться на території, передбаченій частиною першою цієї статті, місцем відкриття спадщини є місце подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна, спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна, або вимоги кредиторів.

Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України.

Отже законом встановлено особливий порядок оформлення спадкових прав, який позивач зобов`язаний дотримуватись.

Так, згідно ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

В позові вказано, що заяву про прийняття спадщини було подано до належного органу нотаріату України до часу окупації АР Крим, яким було оформлено спадкові права.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Главою 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Однак, до матеріалів позовної заяви додано копію Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 03.12.2019 року винесену приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Дузінкевич Л.Б., а не Постанову нотаріуса, яким відкрито спадкову справу. Тож, позивачу необхідно надати суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, який уповноважений на видачу свідоцтва про право на спадщину у даній спадковій справі.

При цьому в позовній заяві не вказані обставини відмови в оформленні спадкових прав нотаріусом, який відкрив спадкову справу за заявою позивача та оскарження відповідної відмови.

Також, позивачем зазначено, що спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті ОСОБА_4 є: дочка ОСОБА_2 (позивач) та син ОСОБА_5 , спадкоємцем по заповіту, який прийняв спадщину є онук ОСОБА_3 .

При цьому, до матеріалів справи не додано копію заповіту, не зазначено інформації про зміст заповіту та про здійснення дій спадкоємцем щодо прийняття спадщини за заповітом, обсягу успадкованого майна за заповітом. Позовна заява містить взаємно суперечливі відомості щодо статусу відповідача, оскільки зазначено, що відповідач є спадкоємцем за заповітом та одночасно, здійснено посилання на застосування черговості спадкування за законом, згідно з яким відповідач є спадкоємцем другої черги.

Таким чином, позовна заява містить невідповідності та суперечності в частині зазначення спірних обставин, щодо неприйняття спірної 1/4 частини квартири за адресою: АДРЕСА_1 спадкоємцями на момент відкриття спадщини. Представником позивача зазначено, що в 2017 році позивачем оформлено спадщину тільки на те майно, яке перебуває на тимчасово окупованій території, позовна заява не містить викладу обставин, які перешкоджали оформленню права власності на спірне майно та одночасно не перешкоджали оформленню права власності на інше зазначене ним спадкове майно.

Разом з цим на даний час законом передбачено порядок та уповноважені органи до компетенції яких належить оформлення спадкових прав, які не оформлено у зв`язку з окупацією АР Крим.

В свою чергу, пунктом 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні.

Згідно з способом захисту прав представник позивача просить суд визнати за позивачкою право власності на нерухоме майно, і що порушення таких прав здійснено ОСОБА_3 , оскільки зазначено у позовній заяві саме цього відповідача.

Однак в позові не вказана які саме дії ОСОБА_3 порушили права і інтереси позивача, хоча визнання права власності, як спосіб захисту цивільних прав та інтересів, визначено статтями 16 та 392 ЦК України, за приписами останньої передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Однак, в порушення вимог п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява не містить обставин щодо того, у який спосіб відповідачем порушено права позивача, за захистом яких він звернувся до суду, а також зазначення доказів, що підтверджують дані обставини.

Позивачем не вказано на обставини та спосіб невизнання, оспорення чи порушення права позивача відповідачем, що є його обов`язком згідно статті 392 ЦК України.

Також, ставка судового збору за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

При цьому, ціна позову у позовах про право власності на нерухоме майно, що належить фізичним особам на праві приватної власності, відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 176 ЦПК України, визначається дійсною вартістю нерухомого майна.

В позові розміщено прохання про визнання за позивачем права власності на частку в праві власності на квартиру, яка належить ОСОБА_4 . Таким чином в позові не вказано на обставини і правові підстави переходу до позивачки права власності ОСОБА_4 . Набуття позивачем прав Кучеровського здійснюється на основі рішення уповноваженого законом органу, що підлягає прийняттю в порядку, який встановлений законом. При цьому право власності на нерухомі речі виникає у особи на підставі державної реєстрації відповідного права, про що не вказано в позові, не зазначено на докази, які підтверджують відповідні обставини.

В прохальній частині позову вказано на прохання визначити право власності за позивачем на речове право ОСОБА_4 . Отже цим підтверджено обставину не належності позивачу прав ОСОБА_4 , а те що саме в результаті ухвалення судового рішення позивач намагається заволодіти правами ОСОБА_4 .

Так, позивачем зазначено в позові, що спірна квартира є спільною частковою власністю, в якій по 1/4 частки належить: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 . Згідно позовної вимоги позивач просить визнати право власності на 1/4 частину квартири, що належала померлому ОСОБА_4 .

Отже позивач просить про визнання права на 1/4 частину квартири, а не на 1/4 частки у праві власності на відповідний об`єкт цивільних прав. При цьому в позові не вказано обставини за яких відбувся фактичний розподіл квартири на окремі частини, які правові підстави для визнання права власності на окрему частину нерухомої речі; які правові підстави на усунення інших спадкоємців від спадщини; перелік усіх спадкоємців.

Відповідно до постанови ВС №2-390/2006 зверненню до суду має передувати вирішення питання про видачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. У разі відмови нотаріуса позивач зобов`язаний надати суду судове рішення щодо вирішення відповідного спору. Таких доказів позивач суду не надав.

Доказу сплати судового збору за вирішення спору в частині поділу речі на частини суду не подано.

В позові вказано, що у разі задоволення позовних вимог позивачу належатиме 1/2 квартири, а національним матеріальним законом не передбачено таких форм права власності як самостійні частки в прав власності одного суб`єкта цивільних відносин на один об`єкт цивільних відносин. Отже у разі визнання позивачем за собою права власності на дві частки по 1/4 в одному об`єкті цивільних прав йому належить і оплатити судовим зборам розгляд спору за усіма його претензійми.

Таким чином позивачем не вірно обчислено ставку судового збору, згідно наданим ним звітом про оцінку майна, оскільки обчислено суму судового збору в співвідношенні до 1/4 частки спірного майна, а не до 1/2 частки, враховуючи наведене позивачу необхідно здійснити доплату судового збору в розмірі 1584 гривень.

Судовий збір має бути сплачений з дотриманням таких реквізитів: отримувач УК у м.Ів.-Фр./ОТГ м.Ів.-Фр./ 22030101 , код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37952250 , банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) 899998, рахунок отримувача UA0009612, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» у зв`язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим та міста Севастополя на тимчасово окупованих територіях, змінити територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя судам, та забезпечити розгляд цивільних справ, підсудних місцевим загальним судам, розташованим на території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, - місцевими загальними судами міста Києва, що визначаються Апеляційним судом міста Києва.

Отже законом визначено спеціальну - виключну компетенцію судів щодо розгляду справ за відповідним предметом за умов відкриття спадщини і її оформлення в АРК Крим.

Згідно ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву належить залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків визначених в мотивувальній частині ухвали. Якщо позивач у встановлений строк відповідно до ухвали суду не виконає вимоги зазначені в мотивувальній частині ухвали, то на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України, позовна заява буде вважатися неподаною і буде йому повернута.

Відповідно до зазначеного суд,

П О С Т А Н О В И В:

позовну заяву представника ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про визнання права власності на нерухоме майно - залишити без руху, надавши строк 10 днів з дня отримання ухвали для виправлення недоліків, вказаних в мотивувальній частині ухвали.

Роз`яснити представнику позивача та позивачу, що у випадку невиконання вимог даної ухвали, позовна заява вважатиметься не поданою та буде повернута.

Копію ухвали направити для відома та виконання позивачу.

Ухвала не оскаржується.

Суддя С.О. Бородовський