Єдиний унікальний № 501/3838/20
Провадження № 4-с/501/32/20
УХВАЛА

17 грудня 2020 року м. Чорноморськ

Іллічівський міський суд Одеської області, суддя Тюмін Ю.О.

Секретар судового засідання Морозова Л.Ю.

Учасники справи:

Боржник ОСОБА_1

Представник боржника адвокат Булгакова Тетяна Валеріївна

Стягувач Іванов Олексій Анатолійович

Головний державний виконавець Чорноморського міського відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Кашина Катерина Юріївна.

Суть питання, що вирішується ухвалою

Боржник звернулася зі скаргою на постанову державного виконавця про розшук транспортного засобу марки HYUNDAI TUCSON, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить їй на праві власності.

Стислий виклад позиції боржника

Свою скаргу боржник мотивує тим, що 22.10.2020 р. відкрите виконавче провадження з виконання виконавчого листа, виданого 12.10.2020 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 187511,00 грн. 27 жовтня 2020 року вона особисто з`явилася до відділу ДВС і отримала копію постанови про відкриття виконавчого провадження, через відсутність можливості виплатити всю суму боргу одноразово повідомила державного виконавця про намір звернутися до суду з заявою про надання розстрочки, що вона і зробила 28 жовтня 2020 року. Однак 28 жовтня 2020 року державний виконавець постановою оголосила у розшук належний їй транспортний засіб. Винесену постанову вона вважає незаконною, оскільки:

державний виконавець не здійснив вихід за місцем її проживання та не перевірив там його наявність;

необхідність у розшуку відсутня, оскільки транспортний засіб знаходиться за місцем її проживання, а його затримання завадить їй в добровільному порядку виплатити борг;

відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» звернення стягнення проводиться в першу чергу на кошти боржника, а вже у випадку їх недостатності на майно боржника

Стислий виклад позиції державного виконавця

Державний виконавець надала відзив на скаргу, в якому заперечувала проти її задоволення, посилаючись на правомірність винесення оскаржуваної постанови, оскільки:

боржниця не запропонували інші види майна для реалізації в рахунок погашення боргу;

відповідно до ст. 68 ЗУ «Про виконавче провадження» за виконавчими документами виконавець має право звернути стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника без застосування заходів примусового звернення стягнення на майно боржника - за письмовою заявою стягувача або за виконавчими документами, сума стягнення за якими не перевищує п`яти мінімальних розмірів заробітної плати.

станом на 14 грудня 2020 року у виконавчому провадженні надійшли кошти в сумі 20 000 грн., залишок боргу складає 169 573,74 грн., виконавчого збору 16957,36 грн.;

державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії й здійснювати заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і ЗУ «Про виконавче провадження».

Процесуальні дії у справі.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися.

Відповідно до ч. 2 ст. 450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Встановлені судом обставини

22 жовтня 2020 року державний виконавець постановою відкрив виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа, виданого 12.10.2020 року Іллічівським міським судом Одеської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 коштів в сумі 187511,00 грн. (а.с. 5).

28 жовтня 2020 року державним виконавцем винесена оскаржувана постанова, якою оголошено в розшук майно боржника автомобіль, власником якого є боржниця ОСОБА_1 (а.с. 6).

28 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про розстрочення виконання рішення суду (а.с. 7 8).

Дохід (нарахований) боржниці складає 4 780,00 грн. на місяць (а.с. 9).

Боржниця на погашення боргу на підставі рішення суду станом на 14 грудня 2020 року внесла кошти в сумі 20 000 грн., про що свідчать відомості, зазначені державним виконавцем у відзиві.

14 грудня 2020 року стягувач ОСОБА_2 звернувся до державного виконавця із заявою, якою зазначає про відсутність його згоди на виконання рішення суду шляхом звернення стягнення на заробітну плату боржника.

Мотиви, з яких суд дійшов висновків, і закон, яким суд керувався

Відповідно до ст. 1291 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» (надалі Закон) визначає, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника (ч. 2 ст. 48 Закону).

Частиною 5 статті 48 Закону встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Звернення стягнення на майно боржника це сукупність послідовних дій, спрямованих на примусове виконання рішення суду шляхом реалізації такого майна. Однак, арешт, вилучення та примусова реалізація майна неможливі без попереднього його виявлення та встановлення місцезнаходження.

По перше, розмір доходів боржниці є недостатніми для виконання рішення суду в повному обсязі, також відсутні відомості про наявність у неї грошових коштів, звернення стягнення на які призведе до повного виконання рішення суду.

По друге, виявлення майна боржника та встановлення його місцезнаходження само по собі ще не є зверненням стягнення, а є діями, спрямованими на забезпечення звернення стягнення на таке майно в майбутньому.

Відповідно до ч. 3 ст. 36 Закону у разі необхідності розшуку транспортного засобу боржника виконавець виносить постанову про такий розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

З метою забезпечити виконання рішення суду державний виконавець, виявивши у боржника транспортний засіб, має встановити його місцезнаходження, для чого зазначена норма Закону передбачає спосіб шляхом винесення постанови про розшук, яка є обов`язковою для виконання поліцією.

Транспортний засіб не віднесено до переліку майна, на яке не може бути звернено стягнення, у зв`язку з чим, державний виконавець Кашина К.Ю. з метою забезпечити виконання рішення суду вжила передбачений законом захід у вигляді розшуку транспортного засобу боржника.

Що стосується звернення боржника із заявою про розстрочку виконання рішення, то таке звернення не є підставою для зупинення виконавчих дій.

Відповідно до ч. 3 ст. 451 ЦПК України якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 259-260, 447 - 451 ЦПК, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити боржнику ОСОБА_1 в задоволенні скарги на постанову державного виконавця від 28.10.2020 р. про розшук транспортного засобу марки HYUNDAI TUCSON, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить боржниці на праві власності.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ю.О. Тюмін