Провадження № 2/537/105/2020
Справа № 537/4135/19
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
23.01.2020 Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області в складі:
головуючого судді - Фадєєвої С.О.,
за участі секретаря судових засідань Герасименко Л.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці в залі суду цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В судове засідання представник АТ КБ «ПриватБанк»» не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. На адресу суду надійшло клопотання за підписом представника банку Кіріченка В.М., згідно якого останній позовні вимоги банку підтримує в повному обсязі, просить справу розглядати у його відсутність та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_1 до судового засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у порядку, встановленому ЦПК. Відзиву на позову заяву та будь-яких клопотань, в тому числі про застосування строку позовної давності, до суду від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд, відповідно до положень ч.8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами.
Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, який не заперечує проти заочного розгляду справи, суд ухвалив розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України, проводити заочно.
У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, на підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Вивчивши матеріали справи, дослідивши і оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд приходить до висновку, що позов АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до положень ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Судом встановлено, що 28.03.2014 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_3 було укладено кредитний договір шляхом підписання сторонами анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПриватБанк». Згідно із вказаною анкетою-заявою ОСОБА_3 своїм підписом підтвердила, що ця заява разом із умовами та привалами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування та кредитування складають між нею та банком договір про надання банківських послуг; ознайомилася з договором про надання банківських послуг до його укладення та згодна з його умовами; зобов`язувався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті Приватбанку.
Відповідно до зазначеного кредитного договору, ОСОБА_3 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, що підтверджується письмовими доказами. Таким чином, позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав, надавши відповідачу картку з установленим лімітом кредитної лінії.
Згідно п.1.1.7.11 Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на такий же строк.
Відповідно до п. 2.1.1.5.5 Умов та Правил надання банківських послуг, позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсоткам за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Згідно п. 2.1.1.5.6 Умов та Правил надання банківських послуг, у разі невиконання зобов`язань за Договором, на вимогу банку позичальник має виконати зобов`язання з повернення кредиту (в тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплати винагороди Банку. В п. 2.1.1.5.7 Умов та Правил надання банківських послуг передбачено, що власник зобов`язаний стежити за витратою коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту.
Відповідно до п. 2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг у разі виникнення прострочених зобов`язань за борговими зобов`язаннями на суму від 100 грн. клієнт сплачує банку пеню, відповідно до встановлених тарифів. Пеня нараховується в день нарахування процентів по кредиту.
Згідно відмітки у копії паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 28.03.2014 року змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».
З розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28.03.2014 вбачається, що станом на 15.09.2019відповідач має заборгованість за кредитом, а саме: 4221 грн. 50 коп. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 9313 грн. 30 коп. нарахованої пені за прострочене зобов`язання; 1609 грн. 78 коп. нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. Крім того, згідно вказаного розрахунку, відповідачеві нараховані штрафні санкції відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, а саме: 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 757 грн. 23 коп. штрафу (процентна складова).
Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ст.525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
В силу ст. 530 ЦПК якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст. 1054 ЦК України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК, якщо інше не випливає із суті кредитного договору.
Частиною 1 ст. 1049 ЦК України передбачено що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ст.536 ЦПК за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.
Статтею 546 ЦПК встановлено, що виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.
У відповідності до ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 614 ЦК України).
Враховуючи те, що відповідачка належним чином не виконує обов`язки за договором, що підтверджується розрахунком заборгованості, не надала суду жодного доказу на спростування вказаної заборгованості, суд приходить до висновку, що з останньої на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту в сумі 4221 грн. 50 коп., задовольнивши позов в цій частині.
Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які пролягають у позбавленні його певних прав або у заміні не виконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).
Позивач нарахував відповідачу штрафні санкції відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500 грн. штрафу (фіксована частина) та 757 грн. 23 коп. штрафу (процентна складова), а також одночасно 9313 грн. 30 коп. пені за прострочене зобов`язання та 1609 грн. 78 коп. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн. За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення. Відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності. На підставі викладеного суд приходить до висновку, що їх одночасне застосування, як і застосування подвійної пені за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у статті 61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення. Зазначена правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2015 року № 6-2003цс15.
На підставі викладеного, суд приходить до висновку про безпідставність позовних вимог про стягнення з відповідача штрафів 500,00 грн.(фіксована частина) та 757 грн. 23 коп.(процентна складова), а також 1609 грн. 78 коп. пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн., тому ці суми підлягають виключенню із загального розміру заборгованості.
Згідно ч.1 ст. 550 ЦПК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. В силу ч.3 ст.551цього Кодексу розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.
Оскільки розмір пені, розрахований позивачем, значно перевищує розмір збитків, що спричинені позивачу внаслідок невиконання відповідачем ОСОБА_5 зобов`язань за кредитним договором, тобто є неспівмірним із розміром основного боргу, то з урахуванням встановлених обставин справи, тривалості невиконання зобов`язань позичальником, встановленого розміру збитків, суд приходить до висновку про наявність підстав для зменшення розміру пені, а тому, керуючись принципом розумності, виваженості та справедливості, вважає за необхідне стягнути пеню у розмірі 4000 гривень.
Позивач також просить стягнути з відповідача судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1921 грн. Відповідно до ч. 2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою, ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто розмір судового збору, що підлягав до сплати позивачем, складає 1921 грн. Згідно платіжного доручення № PROM4BDDO6 від 24.09.2019, позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 1921 грн.( а.с.1). Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Пунктом постанови Пленуму вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ 3 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2015 зазначено, що в разі якщо суд на підставі частини третьої статті 551 ЦК зменшує розмір неустойки, витрати позивача, пов`язані зі сплатою судового збору, відшкодовуються за рахунок відповідача у сумі, сплаченій позивачем за позовною вимогою, яка підлягала б задоволенню, якби зазначений розмір судом не було зменшено.
Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, то з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з урахуванням вказаних вище роз`яснень, в сумі 1585 грн. 21 коп.
Керуючись ст.ст.12, 81, 89, 133, 141, 263, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-
Позовну заяву акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.
Суддя С.О. Фадєєва