РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 грудня 2020 року м. Мукачево Справа №303/6086/20

2/303/2012/20

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі: головуючого судді Кость В.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мукачево цивільну справу

за позовом ОСОБА_1

до відповідача ОСОБА_2

про зміну способу та розміру стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про зміну способу та розміру стягнення аліментів з частки від доходу до твердої грошової суми.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що на підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29.05.2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частки всіх видів заробітку, щомісячно. Однак з часу постановлення даного рішення він проживає в цивільному шлюбі та на його утриманні перебуває цивільна дружина та малолітній син.

Відповідач відзив на позовну заяву не подала.

Учасники справи, заперечень щодо можливості судового розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін не висловили, тому з урахуванням положень частини п`ятої ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглянув справу на підставі наявних у ній матеріалів.

Дослідивши подані по справі доказові матеріали, суд констатує наступне.

Сторони по справі є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 від 14 липня 2006 року).

На підставі рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 29 травня 2008 року з відповідача стягуються аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 2 січня 2008 року до її повноліття.

Приймаючи вищевказані фактичні обставини по справі суд також виходить з наступного.

Статтею 27 Конвенції ООН «Про права дітей» від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХII) передбачено, що держави - учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язками батьків є піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечення здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готування її до самостійного життя.

Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття.

У відповідності з положеннями ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Відповідно до частини третьої статті 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

З наведеного випливає, що визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів (частка від доходу або тверда грошова сума) може бути змінений виключно за позовом одержувача аліментів.

Оскільки позивач є платником аліментів, які присуджені у частці від його доходу, а не у твердій грошовій сумі, тому він таким правом не наділений.

Тобто, в ситуації, що склалася, звернутися до суду із позовом про зміну способу стягнення аліментів із частки від доходу на тверду грошову суму, може ОСОБА_2 , як одержувач аліментів за рішенням суду від 29.05.2008 року, а не платник аліментів.

Поряд з цим, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, одержувач аліментів може звернутися до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, визначеного за рішенням суду (ст. 192 Сімейного кодексу України).

Таким чином, посилання позивача на положення статті 192 Сімейного кодексу України, як на підставу задоволення заявлених ним вимог, є безпідставним, адже позивач, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення.

З урахуванням вищенаведеного, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 8, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 180, 181, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 2, 3, 10, 12, 13, 76-81, 83, 258, 259, 263-265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

2. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

4. Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідач: ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Суддя В.В. Кость