Справа № 617/1691/20
Провадження № 2/617/733/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Вовчанськ Харківська область

Вовчанський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Сербіненко І.В.,

за участю секретаря судового засідання - Пінчук К.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Вовчанську Харківської області цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) розміром 8,74 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області із земель колективної власності колишнього КСП «Молнія».

Позов обґрунтований тим, що він як колишній член КСП «Молнія» має право на земельну частку (пай) розміром 8,74 умовних кадастрових гектарів за рахунок нерозподілених, невитребуваних земельних часток (паїв) КСП «Молнія». Його було включено за № 669 до списків осіб, членів КСП, які мали право на приватизацію земельних часток із земель, переданих в колективну власність сільгосппідприємству, але сертифікат на право на земельну частку (пай) так і не отримав з причин, як пояснив відповідач, виключення зі списків. Лише після 10.07.2018 року у зв`язку з прийняттям Закону України № 2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», оприлюднили списки осіб, членів КСП «Молнія», які мали право на земельну частку (пай) у зв`язку з розпаюванням земель, позивачу стало відомо, що він має право на отримання земельного паю у власність. У зв`язку з чим ОСОБА_1 і звернувся до суду, оскільки його право не визнається і він не може розпорядитися своєю власністю.

Ухвалою суду від 02.10.2020 року відкрито провадження у справі, призначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 у судове засідання не з`явились були належним чином повідомлені належним чином про день та час розгляду справи. Представник позивача надала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили суд визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай), розміром 8,74 умовних кадастрових гектари, розташовану на території Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області із земель колективної власності колишнього КСП «Молнія», розглядати справу за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився був повідомлений належним чином по день та час розгляду справи. Надав суду заяву в якій просив розглянути справу за відсутності їх представника,визнав позовні вимоги ОСОБА_1 в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.06.1987 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 , вбачається, що його з 16.09.1991 року згідно наказу № 8 від 08.10.1991 року прийнято в члени колгоспу ім. Димитрова Вовчанського району Харківської області та працевлаштовано на різні роботи до тваринництва на ферму № НОМЕР_2 , де постійно працював до 24.12.1994 року.(а.с.7-10).

Згідно архівної виписки від 14.08.2020 року №473, з 01.03.1993 року колгосп ім. Димитрова було перейменовано на КСП „Молнія Вовчанського району Харківської області (на підставі рішення загальних зборів колгоспників, протокол № 1 від 17.01.1993 (а.с.58).

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 від 02.06.1987 року, 24.12.1994 року наказом №11 від 24.12.1994 року ОСОБА_1 звільнено з роботи та виключено з членів КСП, але фактично трудової діяльності в КСП не припиняв, продовжував за розпорядженнями голови КСП виконувати разові роботи за нарядом: сторожував на фермі, виконував слюсарні роботи на току під час збирання врожаю в рослинництві, за що отримував заробітну плату як грошима так і натуроплатою (а.с.7-10).

Факт знаходження ОСОБА_1 в трудових відносинах з КСП «Молнія» підтверджується також архівною довідкою Комунальної установи по утриманню трудового архіву та майна спільної комунальної власності територіальних громад, сіл, селищ, міста Вовчанського району Харківської області № 472 від 14.08.2020 (а.с.11).

Відповідності до п.5 постанови Верховної Ради України „Про прискорення земельної реформи та приватизацію землі від 13.03.1992 року, в липні 1994 року керівництвом КСП „Молнія за участю експертів та спеціалістів державних землевпорядних організацій та інституту землеустрою була підготовлена вся необхідна для подальшого розпаювання колективних земель КСП „Молнія проектна документація, розглянута та схвалена правлінням КСП „ Молнія та сесіями Юрченківської та Котівської сільських рад народних депутатів і передана на затвердження до Вовчанської районної державної адміністрації Харківської області.

Згідно копії розпорядженням Вовчанської РДА Харківської області за №273 від 04.07.1994 року затверджено проект паювання земель колективної власності КСП „Молнія, площею 5413,8 га, надано дозвіл на виготовлення Державного акту на право колективної власності на землю КСП „ Молнія (а.с.54).

Згідно відповіді Відділу у Вовчанському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 04.09.2020 № 29-20-0.23, 16-736/107-20 що згідно Книги реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб на колективне сільськогосподарське підприємство «Молнія» зареєстрований державний акт на право колективної власності від 08.12.1994 за № 46, серія ХР-08-00-000307, відповідно до рішення Вовчанської районної ради від 04.07.1994 № 273, також зареєстрований державний акт на право колективної власності від 08.12.1994 за № 47, серія ХР-08-00-000308, відповідно до рішення Вовчанської районної ради від 04.07.1994 № 273. Також згідно Книги реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб на колективне сільськогосподарське підприємство «Молнія» зареєстрований державний акт на право колективної власності від 08.12.1994 за № 44, серія ХР-08-00-000207, відповідно до рішення Вовчанської районної ради від 04.07.1994 № 273, а також зареєстрований державний акт на право колективної власності від 08.12.1994 за № 45, серія ХР-08-00-000208, відповідно до рішення Вовчанської районної ради від 04.07.1994 № 273. (а.с.55).

Таким чином, КСП „Молнія отримало державні акти на право колективної власності на землю :

-Державний акт серія ХР-08-00-000207, зареєстрований в Книзі реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб за № 44;

-Державний акт серія ХР -08-00-000208, зареєстрований в Книзі реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб за № 45;

-Державний акт серія ХР -08-00-000307, зареєстрований в Книзі реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб за № 46;

-Державний акт серія ХР 08-00-000308, зареєстрований в Книзі реєстрації матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб за № 47.

У 1995-1996 році членам КСП „ Молнія стали видавати сертифікати на право на земельну частку (пай).

У зв`язку з прийняттям Закону України № 2498-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», оприлюднено списки осіб, членів КСП «Молнія», які мали право на земельну частку (пай) у зв`язку з розпаюванням земель. У списках за № 669 зазначений ОСОБА_1 як член КСП «Молнія» який має право на земельну частку (пай) (а.с.31,48).

Згідно відповіді Відділу у Вовчанському районі ГУ Держгеокадастру у Харківській області від 10.07.2020 № 29-20-0.23, 16-541/107-20 земельні ділянки згідно переліку :01:002:0270-№ 186, площею 8,1041 га; :01:002:0269-№ НОМЕР_3 , площею 8,6838 га; :01:002:0271-№ НОМЕР_4 , площею 8,0651 га; :02:002:0079-№ НОМЕР_5 , площею 7,7811 га; :02:002:0278-№ НОМЕР_6 , площею 8,4345 га) розташовані на території Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області, представлені землями сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, вид угідь рілля. Вказані земельні ділянки із розпайованих земель колективної власності колишнього КСП «Молнія» на цей час не надавалися у власність (а.с.56).

Відповідно до листа Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 15.12.2020 року № 9-20-14,2-9839/0/19-20 вказано що, відповідно до Криг реєстрацій матеріалів до проектів відводу земель для державних, громадських та інших потреб Вовчанського району на колективне сільськогосподарське підприємство «Молнія» зареєстровано державні акти на право колективної власності на землю від 08.12.1994 за № 44, серія ХР-08-00-000207, та від 08.12.1994 за № 45, серія ХР-08-00-000208. Архівні бланки державних бланків у відділі не збереглися.

При вирішенні спору суд виходить з того, що спірні правовідносини врегульовані положеннями Конституції України, Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», Земельного Кодексу України,Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року № 720/95.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

У відповідності до ст.10 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство" земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди.

Право підприємства на земельну ділянку зберігається при входженні його до складу агропромислових об`єднань, комбінатів, агрофірм та інших формувань.

Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України, Законом України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Члену підприємства, який побажав вийти з його складу, земельна ділянка надається із земель сільськогосподарських угідь підприємства, придатних для сільськогосподарського виробництва, в частині, що припадає на одного члена підприємства.

Розподіл земель колективної власності підприємства здійснюється відповідно до Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» визначено, організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності.

Статтею 1 вказаного Закону перелічені особи, які мають право на земельну частку (пай). Так право на земельну частку (пай) мають в том числі: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку.

Пунктом 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 року N 720/95 передбачено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Громадянам, зазначеним в абз. 5 ч.1 ст.1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» земельні ділянки в натурі (на місцевості) виділяються із земель запасу чи резервного фонду в розмірі земельної частки (паю) члена сільськогосподарського підприємства, розташованого на території відповідної ради. У разі відсутності на території відповідної ради необхідних площ земель запасу чи резервного фонду земельна ділянка за їх згодою може бути виділена в натурі (на місцевості) меншого розміру або за рахунок земель запасу чи резервного фонду, розташованих на території іншої ради в межах області.

Право особи на земельну частку (пай) може бути встановлено в судовому порядку.

Стаття 2 цього закону, визначає документи, що посвідчують право на земельну частку (пай). Так, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства чи нотаріально засвідчена виписка з неї.

Стаття 3 цього ж закону, перелічує підстави для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв).

Підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Стаття 5 цього ж Закону встановлює, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) в тому числі: розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок; приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

Статтею 13 Закону регламентовано питання використання нерозподілених та не витребуваних земельних ділянок і земельних часток (паїв). Так нерозподіленою земельною ділянкою є земельна ділянка, яка відповідно до проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) увійшла до площі земель, що підлягають розподілу, але відповідно до протоколу про розподіл земельних ділянок не була виділена власнику земельної частки (паю).

Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості).

Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження.

У разі якщо до 1 січня 2025 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.

Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.

Відповідно до положень п. 24 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16 квітня 2004 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17розділу Х "Перехідні положення" ЗК).

Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі остання відповідно до пункту Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям " має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність.

Як вбачається із досліджених судом матеріалів, земельні ділянки із розпайованих земель колективної власності колишнього КСП "Молнія" на цей час не надавались у власність.

За таких обставин суд доходить висновку, що позивач ОСОБА_1 до розпаювання земель колективної власності був прийнятий до членів КСП «Молнія», його було внесено у списки громадян членів КСП, які мають право на отримання земельної частки (паю) на момент передачі землі у колективну власність у 1994 році, у зв`язку з чим набув право на земельну частку (пай) у відповідному розмірі площею 8,74 га умовних кадастрових гектари, розташовану на території Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області із земель колективної власності колишнього КСП «Молнія» .

На підставі викладеного,керуючись ст.ст. 12,13,76,81,211,247,258,264,265,268 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право на земельну частку (пай) розміром 8,74 га умовних кадастрових гектари, розташовану на території Котівської сільської ради Вовчанського району Харківської області із земель колективної власності колишнього КСП «Молнія».

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Вовчанський районний суд Харківської області протягом тридцяти днів, з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (ім`я) сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 , зареєстрований та фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача ОСОБА_2 , місце знаходження: АДРЕСА_2 .

Відповідач - Котівська сільська рада Вовчанського району Харківської області, ЄРДПОУ 04398985, місце розташування: Харківська область, Вовчанський район, с.Котівка, вул. Миру, 1.

Суддя