Справа № 310/4754/20
РІШЕННЯ

Іменем України

10 грудня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Вірченко О.М.,

при секретарі Мельніченко А.Д.,

за участю представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком,

встановив:

ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, мотивуючи свої вимоги наступним. Позивачка на підставі договору купівлі-продажу від 07 липня 1998 року є власником житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 . У вказаному будинку на даний час зареєстроване місце проживання відповідачів, які в будинку не проживають з літа 2015 року. Вони не є родичами позивачки, в добровільному порядку з місця реєстрації не знімаються. Наявність реєстрації їх місця проживання є перешкодою у здійсненні прав власника ОСОБА_2 , оскільки перешкоджає, зокрема, оформити субсидію зі сплати комунальних платежів. Враховуючи наведене, просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування буд. АДРЕСА_1 .

Позивачка в судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи.

Представник позивачки позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у позові.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили, відзив та заперечень проти позову не надали.

Згідно із ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, не подав відзив і якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Вислухавши пояснення представника позивачки, свідка, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

У відповідності із ст.ст. 317, 319, 321 ЦК України власнику належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом.

Судом встановлено, що згідно з договором купівлі-продажу від 07 липня 1998 року № 825, посвідченим приватним нотаріусом Бердянського нотаріального округу Запорізької області Мягченко С.Г., ОСОБА_2 є власником буд. АДРЕСА_1 .

Відповідно до довідки Новопетрівського старостинського округу Осипенківської сільської ради Бердянського району від 11 вересня 2020 року № 819 ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Допитана судом свідок ОСОБА_6 пояснила, що вона є знайомою позивачки, з 2015 року по 2018 рік була зареєстрована в належному ОСОБА_2 будинку, часто в ньому бувала, але відповідачів не бачила. Позивачка зареєструвала в своєму будинку місце проживання відповідачів для того, щоб вони мали можливість працевлаштуватися на роботу. Наразі належний позивачці будинок взагалі не придатний для проживання.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідачі не проживають більше року в будинку АДРЕСА_1 , не є власниками вказаного будинку, проте зареєстровані. Наявність реєстрації місця проживання осіб в житловому приміщенні, які в ньому не проживають, є перешкодою у здійсненні позивачкою прав власника цього приміщення.

Зазначені перешкоди підлягають усуненню шляхом визнання ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. 391 ЦК України, ст.ст. 4, 13, 18, 141, 259, 263-265, 280, 352, 354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим будинком, задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки Державної фіскальної служби України від 15 липня 2020 року реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не надано з причини: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, іншими даними суд не володіє, ( АДРЕСА_2 ); ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , згідно довідки Державної фіскальної служби України від 15 липня 2020 року реєстраційний номер облікової картки вказаної фізичної особи не надано з причини: фізичну особу неможливо однозначно ідентифікувати, іншими даними суд не володіє, ( АДРЕСА_2 ) такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 15 грудня 2020 року.

Суддя О. М. Вірченко