Справа № 460/1328/16-ц
Провадження №2/944/133/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.01.2020 рокум.Яворів

Яворівський районний сул Львівської області у складі:

головуючого судді Кондратьєвої Н.А.

за участю секретаря судового засідання Юрчишина В.В.

позивача - ОСОБА_1

представника позивача - ОСОБА_2

представника відповідача - ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду у м. Яворові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області та ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення та зобов`язання у вчиненні дій,-

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області та ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області № 189 "Про розгляд письмових звернень громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 ", зобов`язання передати у власність земельну ділянку площею 0,17 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову покликається на те, що 10.02.2016 року рішенням Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області № 189 "Про розгляд письмових звернень громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 " було вирішено відмовити йому у передачі у власність земельної ділянки площею 0,17 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 та дати дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність для ведення особистого селянського господарства земельної ділянки площею 0,17 га, яка знаходиться в АДРЕСА_1 , оскільки ОСОБА_5 відмовився від даної земельної ділянки в її користь згідно поданої заяви. З даним рішенням він не погоджується, оскільки воно є незаконним і таким, що порушує його права та інтереси на отримання земельної ділянки у користування. Він проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою також проживає відповідач - ОСОБА_4 , яка є його донькою. Згідно договору дарування 1/2 частки будинку від 12.03.2012 р. він подарував відповідачу ОСОБА_4 1/2 будинку за вказаною адресою, а також 1/2 будинку він подарував своєму синові ОСОБА_5 . Після цього він звернувся до відповідача Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області про виділення йому землі за рахунок земель сільської ради для ведення особистого селянського господарства. На підставі заяви йому було надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки. Ним була розроблена технічна документація та був погоджений проект землеустрою на земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Однак, на підставі постанови Яворівського районного суду Львівської області, якою визнано протиправним та скасовано рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області № 1663 від 12.03.2015 р. та зобов`язано сільську раду на черговій сесії вчинити дії по розгляду заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо передачі їм у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, відповідач Рясне-Руська сільська рада Яворівського району Львівської області винесла оскаржуване рішення. Оскільки він користується даною земельною ділянкою на законних підставах, то його могли позбавити цього права лише у встановленому законом порядку. Окрім того, оскаржуваним рішенням відповідач Рясне-Руська сільська рада Яворівського району Львівської області незаконно позбавила його права на отримання цієї ділянки у власність, передавши у власність відповідачу ОСОБА_4 . Зважаючи на викладене просить позов задовольнити.

Справа поступила до провадження судді ОСОБА_6

До суду надійшло заперечення на позовну заяву від 19.09.2017 р. відповідача ОСОБА_4 . В обґрунтування заперечень відповідач ОСОБА_4 зазначає, що жодних прав позивача на земельну ділянку порушено не було, оскільки дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки не надає йому права власності чи права користування нею. Відтак, у позивача взагалі відсутні підстави для звернення до суду з позовом. Позивач вводить суд в оману зазначаючи, що земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок АДРЕСА_1 перебуває в його користуванні, оскільки право користування даною ділянкою перейшло до неї та її брата ОСОБА_5 на підставі договорів дарування 1/2 житлового будинку позивачем кожному з них. Окрім того, позивач не надав доказів суду про те, що був затверджений проект землеустрою на виділену йому земельну ділянку площею 0,17 га в АДРЕСА_1 . Також відповідач ОСОБА_4 зазначила, що визнання недійсним рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області № 189 не тягне за собою передачу у власність земельної ділянки позивачу, оскільки дана земельна ділянка передана їй у власність на підставі рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області № 563 від 14.06.2016 р. Також вона вважає незаконною вимогу позивача щодо зобов`язання передати йому у власність вищевказану земельну ділянку, оскільки така передана у її власності на законних підставах. На підставі зазначеного просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Представник відповідача Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області також скерував до суду заперечення на позовну заяву про визнання недійсним рішення та зобов`язання у вчиненні дій. Сільська рада вважає даний позов безпідставним та необґрунтованим, оскільки позивач звернувшись з позовом не визнання недійсним рішення № 189 Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області не підтвердив законного права власності чи права користування зазначеною в позові земельною ділянкою, а тому його права не могли бути порушені прийнятим сільською радою рішенням. Окрім того, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності іншої особи припиняється право власності, користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені. Зважаючи на вищевикладене, просить у задоволенні позову ОСОБА_1 , відмовити в повному обсязі.

Згідно повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21.12.2017 р. в зв`язку зі звільненням з посади судді ОСОБА_6 , відповідно до розпорядження керівника апарату Яворівського районного суду Львівської області від 21.12.2017 р. № 612 справа поступила в провадження судді Кондратьєвої Н.А.

Ухвалою від 22.05.2018 р. матеріали цивільної справи прийнято до провадження суддею Кондратьєвою Н.А. та призначено до судового розгляду.

Представник відповідача Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області скерував до суду відзив на позовну заяву. Заперечення обґрунтовує з підстав, викладених раніше. Зазначає, що оскільки позивач не має передбаченого законом обсягу прав щодо володіння та користування земельною ділянкою площею 0,17 га в АДРЕСА_1 , він безпідставно посилається на те, що сільська рада вилучила у нього земельну ділянку та передала у власність іншій особі. Оскільки сільська рада діяла в межах компетенції і відповідно до закону, просить у задоволенні позову відмовити.

08.07.2019 р. представник відповідача Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області скерував до суду додаткові пояснення щодо предмета спору. Зазначає, що відповідно до практики Великої Палати Верховного Суду, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність, а тому не створює правових наслідків, крім тих, що пов`язані з неправомірністю його прийняття. Оскільки виготовлення проекту землеустрою є лише стадією процесу отримання права власності та не означає позитивного вирішення питання про надання її у власність, тому рішення сільської ради не може бути скасоване з підстав розроблення технічної документації щодо відведення земельної ділянки для передачі її у власність позивачу. Окрім того, з позовної заяви не можливо встановити кого саме просить зобов`язати позивач передати у власність земельну ділянку. Якщо дана вимога стосується сільської ради, то слід зазначити, що суд не може підміняти собою орган місцевого самоврядування і зобов`язувати передати у власність земельну ділянку, яка знаходиться в АДРЕСА_1 . Просить долучити до справи судову практику у подібних правовідносинах.

Позивач в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Пояснив, що він мав дозвіл на виготовлення проектної документації на земельну ділянку, однак згодом сільська рада передала вказану ділянку його дочці. Ним було розроблено проект землеустрою, проте сільська рада три роки не приймала рішення, а потім взагалі скасувала своє рішення. Фактично, керуючись ст. 123 ЗК сільська рада надала йому право користуватися земельною ділянкою. Він не порушував умов користування земельною ділянкою, щоб його позбавили права такого користування. Оскільки відмови від сільської ради він не отримував, вільно користувався земельною ділянкою, тому й не оскаржував бездіяльність сільської ради. Вважає, що сільською радою було порушено його право користування земельною ділянкою. Тому, просить позов задовольнити.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Зазначив, що в 2017 році позивач звертався в сільську раду і йому було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою. Однак згодом йому було відмовлено у наданні земельної ділянки у власність з мотивів того, що за рішенням суду земельну ділянку було надано його доньці. Хоча рішенням суду було ухвалено лише розглянути питання про надання земельної ділянки у власність, а не передати її. Заяву його доньки було задоволено, хоча вона зверталася пізніше за батька. На підставі ч. 5 ст. 117 ЗК України позивачу було надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою, водночас законом передбачено право відмовити у наданні земельної ділянки лише в окремих випадках. Оскільки було порушено право позивача на користування земельною ділянкою, просить позов задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки із земель комунальної власності не означає передачу її в користування. Правовстановлюючих документів на земельну ділянку у позивача не було. Позивач зазначає, що звертався про передачу йому земельної ділянки у користування, однак у всіх заявах він звертався про передачу спірної ділянки у власність, а не користування. Позивач не зазначав, що користується спірною земельною ділянкою. На час звернення до суду земельна ділянка не була відмежована. У всіх заявах та листуваннях адреса місцезнаходження оспорюваної земельної ділянки вказувалася та ж, що й житлового будинку в АДРЕСА_1 . Оскільки до ОСОБА_4 перейшло право власності на житловий будинок, а спірна земельна ділянка знаходилася поруч, сільська рада надала їй перевагу в затвердженні проекту землеустрою та передачі оспорюваної земельної ділянки у власність. Згідно проекту землеустрою позивача межі земельної ділянки не визначені, водночас на проекті землеустрою відповідача визначені межі на кадастровій зйомці.

Відповідач ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

Заслухавши пояснення учасників справи та дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити, виходячи з наступного.

Згідно з частиною першою статті 116 ЗК України громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Судом встановлено, що відповідно до рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 12.03.2015 р. № 1663 «Про розгляд письмових звернень громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 » та рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 07.08.2015 р. № 1855 «Про розгляд письмово звернення ОСОБА_4 » в зв`язку з ситуацією, яка склалася між членами родини розгляд заяв відкладено до вирішення конфлікту.

Рішенням Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 17.04.2015 р. № 1715 «Про затвердження детального плану території земельної ділянки в с. Рясне-Руська під будівництво та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд» затверджено детальний план території земельної ділянки площею 0, 0378 га в с . в с. Рясне-Руське, Яворівського району Львівської області в кварталі житлової забудови К-8 та надано дозвіл ОСОБА_1 на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність площею 0,0378 га, розроблений та погоджений проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність подати на затвердження на сесію сільської ради.

На замовлення позивача ТОВ «ОРДО ПЛЮС» розробило проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для передачі у власність ОСОБА_1 за адресою: с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до постанови Яворівського районного суду Львівської області від 12.11.2015 року визнано протиправним та скасовано рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 12.03.2015 року № 1663 «Про розгляд письмових звернень громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 » та рішення від 07.08.2015 р. № 1855 «Про розгляд письмового звернення ОСОБА_4 » та зобов`язано Рясне-Руську сільську раду Яворівського району Львівської області вчинити дії по розгляду заяв ОСОБА_4 та ОСОБА_5 щодо передачі їм у власність земельної ділянки площею 0, 17 га для ведення особистого селянського господарства.

Відповідно до рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 10.02.2016 р. № 189 «Про розгляд письмових звернень громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_4 .» сільська рада вирішила відмовити ОСОБА_1 у передачі у власність земельної ділянки площею 0, 17 га, яка находиться в с. Рясне-Руське, Яворівського району Львівської області згідно постанови Яворівського районного суду від 12.11.2015 року та надано дозвіл ОСОБА_4 на виготовлення проекту землеустрою щодо передачі у власність вказаної земельної ділянки.

Згідно із договором дарування Ѕ частки будинку, укладеного 15.03.2012 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_4 Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 , договір посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Скобало Р.В., зареєстровано в реєстрі за № 421.

Згідно із договором дарування Ѕ частки будинку, укладеного 16.03.2012 року ОСОБА_1 подарував ОСОБА_5 Ѕ частки житлового будинку АДРЕСА_1 , договір посвідчений приватним нотаріусом Яворівського районного нотаріального округу Львівської області Скобало Р.В., зареєстровано в реєстрі за № 427.

Відповідно до рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 14.06.2016 р. № 563 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Рясне-Руське ОСОБА_4 » сільська рада затвердила проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Рясне-Руське ОСОБА_4 та передала у власність ОСОБА_4 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства площею 0,1500 га з кадастровим номером :04:001:1107, яка знаходиться с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області.

Згідно із інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 6278410 від 05.07.2016 року земельна ділянка площею 0,1500 га з кадастровим номером :04:001:1107, яка знаходиться с. Рясне-Руське Яворівського району Львівської області належить на праві приватної власності ОСОБА_4 .

Як вбачається з рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області від 14.06.2016 р. № 563 «Про затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства в с. Рясне-Руське ОСОБА_4 .» сільська рада передала земельну ділянку у власність ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_5 , відмовився від даної земельної ділянки в її користь згідно поданої заяви.

Суд критично оцінює покликання позивача, що його незаконно позбавили права на отримання земельної ділянки якою він користувався та яка була йому виділена для ведення особистого селянського господарства і надано дозвіл на розробку проекту землеустрою для передачі її у власність передавши земельну ділянку у власність відповідача ОСОБА_4 , оскільки дозвіл на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність не надає особі право власності чи право користування нею.

Частиною 6 статті 118 ЗК України передбачено, що громадяни, зацікавлені в одержанні безоплатно у власність земельної ділянки із земель державної або комунальної власності для ведення фермерського господарства, ведення особистого селянського господарства, ведення садівництва, будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибної ділянки), індивідуального дачного будівництва, будівництва індивідуальних гаражів у межах норм безоплатної приватизації, подають клопотання до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу. У клопотанні зазначаються цільове призначення земельної ділянки та її орієнтовні розміри. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки, погодження землекористувача (у разі вилучення земельної ділянки, що перебуває у користуванні інших осіб) та документи, що підтверджують досвід роботи у сільському господарстві або наявність освіти, здобутої в аграрному навчальному закладі (у разі надання земельної ділянки для ведення фермерського господарства).

Згідно із частини 7 вказаної статті відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, який передає земельні ділянки державної чи комунальної власності у власність відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, розглядає клопотання у місячний строк і дає дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або надає мотивовану відмову у його наданні. Підставою відмови у наданні такого дозволу може бути лише невідповідність місця розташування об`єкта вимогам законів, прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів, генеральних планів населених пунктів та іншої містобудівної документації, схем землеустрою і техніко-економічних обґрунтувань використання та охорони земель адміністративно-територіальних одиниць, проектів землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, затверджених у встановленому законом порядку.

Системний аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що вказаний перелік є вичерпний та закріплений в частині 7 статті 118 ЗК України.

Передача земельних ділянок в користування передбачає проходження певної процедури з виготовлення проекту землеустрою (або технічної документації у разі надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення), його погодження компетентними органами тощо, що в подальшому є підставою для прийняття відповідного рішення органом місцевого самоврядування з цього питання (стаття 123 ЗК України ).

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 цього Кодексу, передають у власність або користування такі земельні ділянки.

Водночас згідно із приписами статті 125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Таким чином, відповідно до статті 118 ЗК України порядок безоплатної передачі земельних ділянок у власність громадянами передбачає реалізацію таких послідовних етапів: - звернення громадян з клопотанням про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; - надання дозволу відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування; - розробка суб`єктами господарювання за замовленням громадян проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки; - погодження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в порядку, передбаченому статтею 186-1 Земельного кодексу України; - затвердження відповідним органом виконавчої влади або місцевого самоврядування проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки та надання її у власність.

Отже, передача (надання) земельної ділянки у власність відповідно до статті 118 Земельного кодексу України є завершальним етапом визначеної процедури безоплатної приватизації земельних ділянок. При цьому, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду України від 13.12.2016 у справі №815/5987/14, постанові Верховного Суду від 27.02.2018 у справі №545/808/17 та постанові ВС від 28.11.2018 рокуу справі № 826/5735/16.

Також у постанові від 17.10.2018 року у справі № 380/624/16-ц ВС дійшов висновку, що рішення про надання дозволу на розробку проекту землеустрою є стадією процесу отримання права власності чи користування на земельну ділянку. Однак, отримання такого дозволу не гарантує особі чи невизначеному колу осіб набуття такого права, оскільки сам по собі дозвіл не являється правовстановлюючим актом.

В даному випадку, як позивач, так і відповідач ОСОБА_4 , мали рівне право розробити проекти землеустрою, подальше затвердження яких відбувається із кінцевим визначенням особи, що отримає право власності або користування (оренду) на ділянку.

Виходячи з приписів статей 116, 118 ЗК України, отримання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки не означає позитивного рішення про надання її у власність, що фактично вказує про відсутність обтяжень земельної ділянки у такому випадку.

Тому у відповідача - Рясне - Руської сільської ради Яворівського району Львівської області не було підстав вважати пріоритетність того чи іншого заявника на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а відтак - і порушеного права позивача.

Така ж позиція ВС у постанові від 27 березня 2018 р. у справі №463/3375/15-а.

Щодо позовної вимоги позивача про визнання недійсним рішення сільської ради така не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

У відповідності до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Судом не встановлено порушення цивільних прав позивача ОСОБА_1 при ухваленні рішення Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області № 189 "Про розгляд письмових звернень громадян ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_4 ", а отже позовна вимога не підлягає задоволенню.

Окрім того, позовна вимога щодо зобов`язання передати у власність земельну ділянку площею 0, 17 га, яка знаходить в АДРЕСА_1 є неконкретизованою, оскільки не вказано кого суд повинен зобов`язати та кому передати земельну ділянку. Також, суд зазначає, що порядок передачі земельної ділянки у власність визначений законодавством. Згідно пункту 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ, при розгляді справ за позовами до органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування», суд не може вирішувати питання, віднесені до компетенції органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, зокрема про передачу земельних ділянок у постійне користування, оренду, укладення чи поновлення договору оренди земельної ділянки, зміну цільового призначення землі тощо. За таких обставин, суд не може підміняти собою орган місцевого самоврядування і зобов`язувати передавати у власність земельну ділянку.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Звертаючись до суду, позивачем не доведено тих обставин, на які він покликається в своєму позові щодо незаконного позбавлення його права на отримання земельної ділянки, якою він користувався, та яка була йому виділена для ведення особистого селянського господарства внаслідок передачі земельну ділянку у власність відповідача ОСОБА_4 , а тому, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю.

Керуючись ст.ст. 22, 81, 116, 118, 122 Земельного кодексу України, ст.ст. 13, 76-81, 263, 264, 265,354 ЦПК України, суд,

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Рясне-Руської сільської ради Яворівського району Львівської області та ОСОБА_4 про визнання недійсним рішення та зобов`язання у вчиненні дій відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Яворівський районний суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Учасник справи якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення або складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи.

Позивач - ОСОБА_1 , ІПН НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач - Рясне-Руська сільська рада Яворівського району Львівської області, , адреса місцезнаходження: Львівська область, Яворівський район, с. Рясне-Руське, площа Незалежності, 1.

Відповідач - ОСОБА_4 , ІПН НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 27 січня 2020 року.

Суддя Н.А. Кондратьєва