Справа № 128/3501/20
УХВАЛА

Іменем України

17 грудня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., отримавши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію,

УСТАНОВИВ:

15.12.2020 ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» звернулося до Вінницького районного суду Вінницької області з заявою про видачу судового наказу з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Частиною першою статті 160 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161цього Кодексу.

Відповідно до п. 1ч. 1 ст.165ЦПК України судовий наказ не може бути видано, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Згідно з п.п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено, в тому числі, вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються, та перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Частиною третьою статті 163 ЦПК України визначено, що до заяви про видачу судового наказу додаються: 1) документ, що підтверджує сплату судового збору; 2) документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; 3) копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; 4) інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

З матеріалів даної заяви убачається, що заявник на підтвердження існування договірних відносин між ним та боржником додав до заяви Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) від 01.01.2019, підписаний лише однією стороною постачальником ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» в особі директора Близнюк О.І.

Згідно з вищевказаним Договором за ним з одного боку виступає постачальник ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» в особі директора ОСОБА_2 , а з іншої споживач ОСОБА_1 .

У п.п. 1.1 п. 1 даного Договору перебачено, що цей Договір є публічним договором приєднання, який встановлює порядок та умови постачання електричної енергії виключно побутовим споживачем постачальником універсальних послуг та укладається сторонами з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 Цивільного кодексу України шляхом приєднання Споживача до цього Договору, згідно із заявою-приєднання, яка є додатком 1 до цього Договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Згідно з положеннями, викладеними в частині першій статті 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У п.п. 3.3 п. 3 Договору від 01.01.2019 перебачено, що постачальник за цим Договором не має права вимагати від споживача будь-якої іншої плати за спожиту електричну енергію, що не визначена у комерційній пропозиції, яка є Додатком 2 до цього Договору.

Як вбачається з заяви, заявник просить суд стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 3 624,10 гривень, однак в порушення вимог п.п. 4, 5 ч. 2 та п.п. 3, 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України не надає доказів на підтвердження правомірності нарахування суми боргу, а саме: до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості, оскільки Договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (для побутових споживачів) від 01.01.2019 не підписаний споживачем послуг ОСОБА_1 і не додані Додатки № № 1, 2 (заява-приєднання споживача ОСОБА_1 до договору про постачання електричної енергії та публічна комерційна пропозиція) до нього, які є його невід`ємними частинами згідно з п. 13.10 цього Договору.

Суд вважає, що заявником не додано до заяви доказів, які б свідчили про існуванням між заявником та боржником договірних правовідносин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163цього Кодексу.

Тому, оскільки заява ТОВ «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» не відповідає вимогам статті 163 ЦПК України, суд приходить до висновку про наявність підстав, визначених п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 166 ЦПК України відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1,2,8,9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст.ст. 160, 161, 163, 165, 166 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «ЕНЕРА ВІННИЦЯ» у видачі судового наказу за його заявою з вимогою про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електричну енергію.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою після усунення її недоліків.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її отримання шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду.

Суддя О.Б. Саєнко