Справа № 323/3125/19
23.01.2020 м. Оріхів
Оріхівський районний суд Запорізької області у складі судді Н.В.Фісун, за участю секретаря А.А.Сабліної, розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом
ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
Позивач звернувся до суду з позовом в якому вказує, що двадцять п`ятого (25) жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики в усній формі з виданням розписки.
Відповідно до відомостей розписки позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок), які зобов`язався повернути позикодавцеві одноразово не пізніше 25 (двадцять п`ятого) жовтня 2016 року.
Станом на дату подання цієї позовної заяви позика не була повернута.
Тому просить стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг у сумі 100 000.00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок). Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у сумі 1000,00 грн.
Ухвалою Оріхівського районного суду Запорізької області від 13.11.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі.
Відзив на позов та заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача до суду не надходили.
Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін.
У судове засідання позивач не з`явився, згідно позовної заяви просить розглянути справу без його участі, прохає суд позов задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у справі даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що 25 жовтня 2015 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики в усній формі з виданням розписки, за яким позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошові кошти в сумі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок), які зобов`язався повернути позикодавцеві одноразово не пізніше 25 (двадцять п`ятого) жовтня 2016 року.
На підтвердження укладення договору позики та його умов була складена розписка, яка власноруч підписана ОСОБА_2 .
Згідно зі статтею 1046 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Частиною третьою статті 545 ЦК України передбачено, що наявність боргового документа у боржника підтверджує виконання ним свого обов`язку. Згідно із нормами статті 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої ж якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.
За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей.
Отже, досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, незалежно від найменування документа, і залежно від установлених результатів робити відповідні правові висновки.
Установлено, що розписка містить необхідні умови договору позики, зокрема, дату її складання, отримання грошових коштів в конкретно визначеній сумі та зобов`язання щодо їх повернення, строк повернення, при цьому написана власноручно ОСОБА_2 .
Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.
Отже, розписка як документ, що підтверджує боргове зобов`язання, має містити умови отримання позичальником в борг грошей із зобов`язанням їх повернення та дати отримання коштів.
На підставі належним чином оцінених доказів, поданих сторонами, з урахуванням встановлених обставин, судом встановлено, що розписка від 25 жовтня 2015 року містить усі вищевказані реквізити та дає підстави стверджувати про наявність підстав для стягнення коштів за цією розпискою, тому наявні правові підстави для стягнення з ОСОБА_2 боргу у розмірі 100 000,00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок), який визначено у еквіваленті по курсу Національного банку України, оскільки відповідно до вимог статті 533 ЦК України грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті.
Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, томусудовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1000 грн. 00 коп.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст.207, 527,533, 545, 1046,1047,1049 ЦК України, ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 258, 259, 263, 265, 274- 279, 280-289, 353,354 ЦПК України, суд,
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , що зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , що зареєстроваий за адресою: АДРЕСА_2 , борг у сумі 100 000.00 грн. (сто тисяч гривень 00 копійок).
Стягнути з ОСОБА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 , судові витрати у сумі 1000,00 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Запорізького апеляційного суду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХIII Перехідних Положень ЦПК України в редакції Закону №2147-VIII від 03.10.2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повний текст рішення виготовлений 23 січня 2020 року.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області Н.В.Фісун