Ухвала

02 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 757/68487/17-ц

провадження № 61-17677ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана представником Кострибою Тетяною Володимирівною, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - центральний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про стягнення втраченого заробітку щомісячно та заборгованості з виплат грошових коштів на відшкодування втраченого заробітку,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що у жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до акціонерного товариства «Українська залізниця» (далі - АТ «Українська залізниця»), у якому просила стягнути з відповідача на її користь з 01 жовтня 2017 року відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, втрачений заробіток у розмірі 12 251,40 грн щомісячно, а також заборгованість з виплати грошових коштів на відшкодування втраченого заробітку за період з 01 грудня 2013 року по 01 жовтня 2017 року у розмірі 93 376,07 грн.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 з 01 жовтня 2017 року у відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, втрачений заробіток у розмірі 12 251,40 грн щомісячно. Стягнуто з АТ «Українська залізниця» на користь ОСОБА_1 заборгованість з виплати грошових коштів на відшкодування втраченого заробітку за період з 01 грудня 2013 року по 01 жовтня 2017 року у розмірі 93 376,07 грн.Вирішено питання розподілу судових витрат.

Постановою Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року в частині стягнення втраченого заробітку в сумі 12 251,40 грн у відшкодування шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, з 01 жовтня 2017 року змінено, зазначивши, що втрачений заробіток у розмірі 12 251,40 грн підлягає стягненню починаючи з 31 жовтня 2017 року. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

27 листопада 2020 року АТ «Українська залізниця» засобами поштового зв`язку подало до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Кострибою Т. В., на рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року. АТ «Українська залізниця» посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права і просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позову.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пункту 1 частини шостої, частини дев`ятої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається у позовах про зменшення або збільшення платежів або видач - сумою, на яку зменшуються або збільшуються платежі чи видачі, але не більше ніж за один рік.

Збільшений розмір відшкодування шкоди і призначеним відповідно до рішення Бахчисарайського районного суду Автономної республіки Крим від 29 липня 2013 року (справа №103/3517/13-ц) розміром шкоди (4 391,34 грн), визначивши його в подальшому на рівні 12 251,40 грн щомісячно.

Ціна позову у справі № 757/68487/17-ц становить 187 696,79 грн (93 376,07 грн + ((12 251,40 грн - 4 391,34 грн)* 12)) та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 757/68487/17-ц є малозначною у силу вимог закону.

АТ «Українська залізниця» у касаційній скарзі вказує, що справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача, оскільки є ризик зміни існуючої судової практики або крок правосуддя в сторону правової невизначеності щодо правильності розрахунків при визначені розміру шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я, втраченого заробітку та визначення періоду з якого потерпілий має право на стягнення коштів у вигляді шкоди та заборгованості.

Проте АТ «Українська залізниця» не обґрунтовує, у чому проявляється значний суспільний інтерес та виняткове значення для відповідача. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженими судовими рішеннями. І, відповідно, не свідчить, що справа становить значний суспільний інтерес та виняткове значення для учасника справи.

Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Таким чином, оскаржені рішення ухвалені у малозначній справі, ціна позову в якій не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга АТ «Українська залізниця» подана на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою акціонерного товариства «Українська залізниця», яка підписана представником Кострибою Тетяною Володимирівною, на рішення Печерського районного суду м. Києва від 08 жовтня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 23 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Українська залізниця», третя особа - центральний відділ державної виконавчої служби міста Дніпра Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про стягнення втраченого заробітку щомісячно та заборгованості з виплат грошових коштів на відшкодування втраченого заробітку.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков

В. І. Крат