Справа №: 941/1619/19
Провадження № 2/941/98/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року

Петрівський районний суд Кіровоградської області

в складі: головуючого судді - Колесник С. І.

при секретарі - Проценко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Петрове в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , від імені якого діє ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивачки звернулася з позовом до суду, мотивуючи тим, що позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу жилого будинку від 27.03.2000 року серія ABI № 338729, виданого державним нотаріусом Петрiвської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Kaлiyшко О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 535. Позивачка проживає у вказаному будинку із дочкою ОСОБА_4 Позивачка звернулась до Петрівського УПСЗН з метою оформлення субсидії, однак: їй було роз`яснено, що оскільки в належному їй будинку зареєстрований відповідач - ОСОБА_3 , який є зятем позивачки, то потрібно також надати його документи. Відповідач з 2014 року у будинку позивачки не проживає, оскільки припинив шлюбні відносини з її дочкою, на зв`язок не виходить. В зв`язку з тим, що в односторонньому порядку позивачка не може зняти з реєстрації відповідача, а також не може користуватись належним чином своєю власністю, представник позивачки вимушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Представник позивачки та позивачка в судове засідання не з`явилися, надали до суду письмові заяви, в яких прохали суд розглядати справу без їх участі, позов підтримали.

Відповідач про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у судове засідання не з`явився, клопотань про розгляд справи за його відсутності та заперечень проти позову до суду не надходило, про причину неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Позивачці на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , що підтверджується Договором купівлі-продажу жилого будинку від 27.03.2000 року серія ABI № 338729, виданого державним нотаріусом Петрiвської державної нотаріальної контори Кіровоградської області Kaлiyшео О.С., зареєстрованого в реєстрі за № 535 (а.с.8-12).

Згідно довідки Петрівської районної ради від 14.11.2019 року № 09-13/1538 щодо реєстрації місця проживання фізичних осіб, у вищезазначеному будинку зареєстровані ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.14).

Відповідно до довідки Червонокостянтинівської сільської ради від 11.11.2019 року № 2865, ОСОБА_3 , 1976 року народження, що є зятем ОСОБА_1 , 1945 року народження, з 2014 року на території сільської ради не проживає (а.с.15).

З виписки рішення Петрівського районного суду Кіровоградської області від 18.12.2014 року шлюб укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 було розірвано (а.с.13).

Позивачка має намір скористатись субсидією, однак факт реєстрації у її будинку відповідача, який однак не проживає у ньому, перешкоджає позивачці скористатись правом на субсидію у повній мірі.

Частиною першою статті 383 Цивільного Кодексу України визначено: власник житлового будинку, квартири має право використовувати приміщення для власного проживання, проживання членів його сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Конституцією України закріплено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності (стаття 41).

Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами статтями 16, 386, 391 Цивільного кодексу України.

Стаття 391 Цивільного кодексу передбачає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном.

Як зазначено в пунктах 33, 35 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. Також, задовольняючи позов про захист права власності від порушень, не пов`язаних із позбавленням володіння, суд має право як заборонити відповідачу вчиняти певні дії, так і зобов`язати відповідача усунути наслідки порушення права позивача.

Реєстрація місця проживання є фіксацією дійсної адреси місця проживання особи та є наслідком наявності у відповідача правових підстав користування відповідним житлом.

Крім того, відповідно до вимог абзацу 3 частини першої статті 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права користування житловим приміщенням є підставою для зняття з реєстрації місця проживання.

Частиною другою статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Угоди щодо користування відповідачем житловим будинком позивача між сторонами не укладалось.

На основі викладеного, враховуючи що реєстрація місця проживання відповідача у житловому будинку позивача створює для останнього перешкоди у вільному користуванні майном, а також те, що починаючи з 2014 року, тобто понад один рік, за зареєстрованим місцем свого проживання відповідач не проживає, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги.

Керуючись ст.ст. 141,263,264,265,268,280 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловим будинком АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після відмови у відкритті апеляційного провадження, повернення апеляційної скарги, залишення її без розгляду, ухвалення іншого рішення, яким закінчується апеляційне провадження.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Повний текст рішення складено 23 січня 2020 року.

Суддя