провадження №2/279/50/19
Справа № 279/5381/17
Р І Ш Е Н Н Я
Коростенський міськрайонний суд Житомирської області в складі:
судді Коваленко В.П.
при секретарі Петрук О.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя , -
Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, мотивуючи свої вимоги тим, що 19.10.2007 року між нею та відповідачем було укладено шлюб, який був зареєстрований виконавчим комітетом Новаківської сільської ради Коростенського району Житомирської області, актовий запис № 2. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 11.08.2017 року, вказаний шлюб було розірвано. Під час перебування в шлюбі , а саме в 2009 році вони придбали автомобіль "TOYOTA COROLLA" номерний знак НОМЕР_1 , вартістю еквівалентній 19 000 дол. США. Станом на грудень 2017 року ринкова вартість з врахуванням пробігу та амортизаційного зносу даного автомобіля складає 10 000 дол. США, що по курсу НБУ на момент подання заяви складає 140545 гривень. Вважає вищевказаний автомобіль спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано його в період шлюбу. Просить суд стягнути з відповідача на її користь вартість 1/2 частини майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя , а саме автомобіля "TOYOTA COROLLA" номерний знак НОМЕР_1 та понесені судові витрати.
Ухвалою суду від 11.01.2018 року відкрито провадження у вищевказаній справі.
25.04.2018 року від відповідача ОСОБА_2 надійшло заперечення проти позову, в якому він просить відмовити в задоволенні позову.
Ухвалою Коростенського міськрайонного суду від 18.06.2018 року , за клопотанням представника позивача ОСОБА_3 у справі призначено судову авто-товарознавчу експертизу, провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.
Ухвалою суду від 24.07.2019 року відновлено провадження у даній справі та призначено до розгляду в судовому засіданні.
ОСОБА_4 в судове засідання не з"явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Представник позивача ОСОБА_3 в судовому засідання позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві.
Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовних вимог не визнав, ствердив, що він за власні кошти і власними силами приймав участь у будівництві будинку, власником якого є батько позивачки. Спірний автомобіль був куплений за власні кошти ним особисто в м. Коростень.
Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.
За приписами статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.
Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, автомобіль "TOYOTA COROLLA" номерний знак НОМЕР_1 , дійсно був придбаний подружжям під час спільного проживання.
Відповідно до Договору купівлі - продажу 1843/2018/833119 транспортного засобу , автомобіль "TOYOTA COROLLA" номерний знак НОМЕР_1 був проданий відповідачем ОСОБА_2 20.02.2018 року.( а.с.80).
Таким чином, суд приходить до висновку, що автомобіль TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , набутий в період шлюбу за спільні кошти подружжя. А тому цей автомобіль є об"єктом спільної сумісної власності подружжя та відноситься до неподільних речей.
Тлумачення стаптті 61 СК України свідчить, що спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу, можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були набуті.
Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України , або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22,30 постанови від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб.розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям. А при недосягненні згоди виходячи з дійсної вартості на час розгляду справи. У випадку, коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено.що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його. таке майно або його вартість враховуються при поділі. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц зроблено висновок, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно.
Оскільки судом встановлено, що спірний транспортний засіб TOYOTA COROLLA, 2008 року випуску, номерний знак НОМЕР_1 , набутий в період шлюбу за спільні кошти подружжя. є спільним майном подружжя, відчужено відповідачем без згоди іншого подружжя, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача компенсації вартості 1/2 частини автомобіля .
Відповідно до частини третьої статті 61 СК України якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.
Частина четверта статті 65 СК України встановлює, що договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
До складу майна, що підлягає поділу, входить загальне майно, наявне у подружжя на час розгляду справи, і те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.
Таким чином, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то цивільні права та обов`язки за цим договором виникають в обох із подружжя.
Вказаний правовий висновок зроблено Верховним Судом України в постанові від 14 вересня 2016 року №6-539цс16.
Відповідно до ч.1ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до положень ст.ст.76,77,78,80,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Таким, чином, враховуючи, що набутий сторонами автомобіль в період шлюбу, про що не заперечують сторони, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, суд вважає за можливим розподілити його виходячи з правил рівності часток .
Змінені та зменшені вимоги позивача підлягають задоволенню.
На підставі вимог ст.141 ЦПК України та п.36 Постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 17.10.2014 року з відповідача слід стягнути на користь позивача понесені судові витрати, а саме: судовий збір та витрати на оплату судово-автотоварознавчої експертизи пропорційно задоволених вимог.
На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 263-265, 268 Цивільно-процесуального Кодексу України, ст. ст.69,70,71 Сімейного Кодексу України, суд, -
Позовні вимоги задовольнити частково.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 розділу Х111 «Перехідні положення» ЦПК до дня функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, рішення суду може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання через Коростенський міськрайонний суд Житомирської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повне судове рішення складене 24 січня 2020 року.
Суддя В.П. Коваленко