Справа № 497/432/2020
Провадження № 2/497/372/2020
16.12.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:
головуючого судді - Раца В.А.,
секретаря - Божевої І.Д.,
розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Болграда цивільну справу за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу,-
01.04.2020 року представник позивача адвокат Самойленко П.М., який діє на підставі довіреності (а.с.23) звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить суд стягнути з відповідача суму завданих збитків в порядку регресу в розмірі 80 000,00 грн., судові витрати в розмірі сплаченого судового збору 840,80 грн. та витрати на правову допомогу в розмірі 2 500,00 грн. мотивуючи тим, що 01.07.2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АЕ/8123815. У відповідності до умов вказаного Полісу страхування ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «BMW-316», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам. 20.10.2016 року о 21 годині 30 хвилин на 112 км + 180 км автодороги «Одеса-Рені» М-15М, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «BMW-316», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » під керуванням ОСОБА_2 та автомобіля «FORD RANGER» державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок вищевказаної ДТП транспортному засобу «FORD RANGER», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 » було завдано механічних пошкоджень, а власнику вказаного автомобіля - матеріального збитку. Постановою Болградського районного суду Одеської області від 29.11.2016 року, відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та притягнуто до адміністративної відповідальності. Власник пошкодженого автомобіля «FORD RANGER» - ОСОБА_4 звернувся до страховика - ПрАТ «УПСК», з заявою про виплату страхового відшкодування за полісом № АЕ/8123815. Так, на підставі страхового акту № ОЦ/123/450/16/0637 від 24.03.2017 року власнику автомобіля «FORD RANGER», ПрАТ «УПСК» було виплачене страхове відшкодування в розмірі 80 000,00 грн. Так як відповідач письмово не повідомив страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду, з нього підлягають стягненню кошти виплачені страховиком в порядку регресу. 16.03.2020 року між ПрАТ «УПСК» та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 укладено договір № 13/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає, а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до договору. В тому числі, новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за полісом № АЕ/8123815 від 01.07.2016 року. Добровільно сплатити страхове відшкодування відповідач не бажає, тому позивач був вимушений звернутися до суду з цім позовом.
Позивач ОСОБА_1 та його представник до суду не з`явилися, позивач надав заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності його представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні та не заперечує проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_2 до суду не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив, із заявою про перенесення слухання справи до суду не звертався, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України за відсутності заперечень до того позивача.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що 01 липня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» та ОСОБА_3 було укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/8123815, дія якого до 01.07.2017 року (а.с.4).
У відповідності до умов вказаного ПрАТ «УПСК» взяло на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «BMW-316», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
Так, 20 жовтня 2016 року о 21 годині 30 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «BMW-316», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 » на 112 км + 180 м автодорогі «Одеса-Рені» М-15М, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дитанцію, здійснив зіткнення з автомобілем «FORD RANGER», державний номер НОМЕР_2 , який був зупинений, від удару зіткнувся з напів-причпом марки ОДАЗ-337001, державний номер НОМЕР_3 ., внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «FORD RANGER», державний номер НОМЕР_2 , було завдано механічних ушкоджень, а власнику вказаного автомобіля ОСОБА_4 - матеріального збитку.
Відповідно до Постанови Болградського районного суду Одеської області від 29.11.2016 року, ОСОБА_2 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КупАП та притягнуто до адміністративної відповідальності (а.с.7). Постанова набрала законної сили.
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових Інтересів страхувальників.
Відповідно до ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно ч.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Встановлено, що власник пошкодженого внаслідок дорожньо- транспортної пригоди автомобіля «FORD RANGER», державний номер НОМЕР_2 , - ОСОБА_4 - звернувся до Одеської дирекції ГРУ ПрАТ «УПСК» з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом винуватця ДТП №АЕ/8123815 (а.с.9).
Так, на підставі страхового акту № ОЦ/123/450/16/0637 від 24.03.2017 року ПрАТ «УПСК» було виплачене ОСОБА_4 страхове відшкодування у зв`язку з пошкодженням автомобіля «FORD RANGER», державний номер НОМЕР_2 , в розмірі 80 000,00 грн. (а.с.16), що підтверджується платіжним дорученням №344 від 28.03.2017 року (а.с.17).
Транспортний засіб є джерелом підвищеної небезпеки, а відтак на підставі ч.2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Відповідно п.п. «ґ», «д» п.п. 38.1.1. п. 38.1. ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону (п.п. «ґ»); якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування) (п.п.«д»),
В свою чергу ст. 33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Як вбачається з матеріалів справи, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до цього часу відповідачем взагалі не було письмово повідомлено ПрАТ «УПСК» (Страховика) про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.
Відповідно до ч. 6 ст. 261 Цивільного кодексу України, за регресним зобов`язанням перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання.
Право регресної вимоги виникло у ПрАТ «УПСК» з моменту виплати страхового відшкодування в повному обсязі, тобто 28 березня 2017 року, що підтверджується платіжним дорученням № 344 від 28.03.2017 року.
Встановлено, що з метою досудового врегулювання спору, відповідачеві ОСОБА_2 було направлено Претензію про відшкодування збитків в порядку регресу, проте в добровільному порядку відповідач не погасив заборгованість.
Судом встановлено, що 16.03.2020 року, між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (Первісний кредитор) та Фізичною особою- підприємцем ОСОБА_1 було укладено Договір № 16/03/2020 про відступлення права вимоги, відповідно до якого Первісний кредитор відступає (передає), а Новий кредитор (Позивач) отримує право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків завданих Первісному кредитору по договорам страхування, перелік яких наведений у Додатку №1 до Договору. В тому числі, Новий кредитор отримав право вимоги відшкодування у порядку регресу збитків у вигляді виплаченого страхового відшкодування за Полісом №АЕ/8123815 від 01.07.2016 року.
Згідно з п. 1 ч. 2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, є договори та інші правочини.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Таким чином до Позивача перейшло право вимоги щодо стягнення з Відповідача вищевказаної суми боргу. За таких обставин, суд прийшов до висновку, що вимоги ФОП ОСОБА_1 обґрунтовані, підтверджуються достовірними та належними доказами, тому позов підлягає задоволенню та стягненню з ОСОБА_2 завданих збитків в порядку регресу у розмірі 80 000,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.993, 1166, 1187, 1191, 1194 ЦК України, ст.ст.12, 81, 141, 263-268, 273, 280-284, 354-355 ЦПК України, суд , -
Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , юридична адреса АДРЕСА_2 , (р/р НОМЕР_5 в ПАТ «КБ «Приватбанк», МФО 320649) завданні збитки в порядку регресу у розмірі 80 000 ( восьмидесяті тисяч) 00 копійок, та судові витрати 3 340,80 гривень, а всього 83 340 (вісімдесят три тисячі триста сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца