Справа № 638/5820/20
Провадження № 2/638/3373/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.12.2020 Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Омельченко К.О.,

за участю секретаря Юрченко Д.С.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

30.04.2020 до Дзержинського районного суду у м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , в якій позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у розмірі 5766,78грн.

07.07.2020 відповідачкою на зазначену позовну заяву надано відзив, в якому вона просить залишити заявлений позов без задоволення.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 20.05.2020 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження.

У судове засідання представник позивача не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити.

Відповідачка та представник відповідачки в судове засідання не з`явилися, представник відповідачки надала заяву про розгляд справи за її відсутності, повністю підтримала свої заперечення, наведені у відзиві на позов та просила залишити позов без задоволення.

У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Відповідно до ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Крім того, на вимогу зазначених норм процесуального права, датою ухвалення судового рішення, ухваленого за відсутності осіб, які беруть участь у справі, є дата складення повного судового рішення.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК», правонаступником якого є АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав Заяву № б/н від 07.11.2008 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 7100,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

20.03.2017 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» стало відомо про смерть позичальника, на підтвердження чого позивач посилався на знімок екрану із Банківського комплексу Єдина клієнтська База.

25.07.2017 року позивач направив претензію до Десятої харківської державної нотаріальної контори, на що останньою не було надано відповіді.

26.02.2019 року позивачем була повторно направлена претензія кредитора до Десятої харківської державної нотаріальної контори.

25.03.2019 позивачем було отримано відповідь Десятої харківської державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «ПРИВАТБАНК».

В даному листі Десятої Харківської державної нотаріальної контори зазначено, що претензія позивача була отримана 15.08.2017 року, хоча сам позивач вказує, що дана претензія була вперше направлена тільки 26.02.2019 року.

03.10.2019 року до спадкоємця, ОСОБА_1 було направлено лист претензії, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги. На зазначену претензію відповіді надано не було. Доказів вручення даної претензії, або неможливості її вручення через відмову адресату отримати поштове відправлення, його відсутність за адресою або за закінченням строку зберігання матеріали справи не містять.

Також відповідач у відзиві на позовну заяву зазначає, що про існування у померлого батька кредиту в ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» їй стало відомо лише з поданого позову та жодних листів від даного нотаріального органу про наявність вимог кредитору вона не отримувала. Спадкова маса після померлого батька відсутня, відповідно жодних заява про прийняття спадщини вона не подавала. Заявила про застосування строків позовної давності у відповідності до 261 ЦПК України, вказала про пропуск позивачем строків, передбачених ч.3ст. 1281 ЦК України та застосування положень ч.4 ст. 1281 ЦК України. Вважає, що дані правовідносини не передбачають правонаступництво, оскільки укладання даного кредитного договору було особистим волевиявленням померлого батька та гроші були використані ним на особисті потреби, а не на потреби сім`ї.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Предметом позову в даній справи є стягнення кредитної заборгованості з особи, яка не була стороною кредитного договору, з підстав виникнення такого обов`язку в силу вимог ст. 1282 ЦК України.

Таким чином, дослідженню підлягає не тільки питання обґрунтованості вимог в частині наявності кредитної заборгованості спадкодавця, підстав її виникнення, розрахунку, тощо, а й дотримання кредитором порядку пред`явлення вимоги до спадкоємця, передбаченого ст. 1281 ЦК України.

Згідно ч.2 ст. 1281 ЦК України Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги.

Згідно ч.3 ст. 1281 ЦК України якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Згідно ч.4 ст. 1281 ЦК України кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Разом з тим, положення зазначеної норми застосовуються у випадку дотримання кредитором норм ст.1281 ЦК щодо строків пред`явлення ним вимог до спадкоємців. Недотримання цих строків, які є присічними (преклюзивними), позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

Отже, встановлені ст.1281 ЦК строки це строки, в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.

В даному випадку суд вважає, що позивачем пропущено строк передбачений ст. 1281 ЦК України, що є також підставою для відмови у задоволенні позову.

Судом встановлено, що позивачу стало відомо про смерть позичальника 20.03.2017 року, що підтверджено письмовими доказами, наданими позивачем - на знімок екрану із Банківського комплексу Єдина клієнтська База, але АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернулося з претензією і отримало відповідь від Десятої нотаріальної контори лише в 2019 року. До цього моменту позивач не приймав жодних дій щодо звернення з претензією до спадкоємців. Безпосередньо до відповідачки було подано претензію лише 03.10.2019 року, докази отримання якої позивач суду не надав. Тобто суд приходить до висновку, що позивачем було пропущено встановлений законом строк для пред`явлення вимоги до спадкоємця.

Відповідно до ч.1 ст.1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Згідно з наданою відповідачем інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у спадкодавця - ОСОБА_2 відсутнє будь-яке майно. А отже, це свідчить про неможливість задоволення вимог кредитора за відсутності спадкової маси.

Позивачем зокрема не надано доказів того, що спадкова маса існує.

Відповідно до ст. ст.12,13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених ЦПК випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

З огляду на зазначене, саме на позивача покладено зобов`язання доводити правомірність заявленого позову.

Відповідно до ст.1219 ЦК не входять до складу спадщини права та обов`язки, що нерозривно пов`язані з особою спадкодавця, зокрема:

1) особисті немайнові права;

2) право на участь у товариствах та право членства в об`єднаннях громадян, якщо інше не встановлено законом або їх установчими документами;

3) право на відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

4) права на аліменти, пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом;

5) права та обов`язки особи як кредитора або боржника, передбачені статтею 608 цього Кодексу.

Відповідно до ст.608 ЦК зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Зобов`язання припиняється смертю кредитора, якщо воно є нерозривно пов`язаним з особою кредитора.

Отже, суд зауважує, що спірні правовідносини нерозривно пов`язані з особою позичальника і не допускають правонаступництва, так як укладання кредитного договору між позивачем та позичальником ґрунтувалося на його особистому волевиявленні та не залежало від волевиявлення третіх осіб.

Виходячи з вищенаведеного, в даному випадку до складу спадщини не могли входити обов`язки спадкодавця по укладеному кредитному договору.

Крім того, відповідно до ч.ч.1, 3 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Строк може бути визначено актами цивільного законодавства, правочином або рішенням суду.

Згідно із ст. 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Позивачем не надано доказів про укладання такого договору про збільшення строку позовної давності

Спадщина відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , а позов заявлено 20.05.2020 року, тобто поза межами трирічного строку позовної давності.

Згідно ч.3 та ч.4 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Заява про застосування строків позивної давності надана відповідачем в письмовому вигляді разом з відзивом на позовну заяву.

Суд не приймає до уваги пояснення позивача, оскільки ним не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх вимог.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не було доведено правомірність своїх вимог до відповідача, зокрема суду не було надано доказів на підтвердження наявності спадкової маси. Позивачем було пропущено строк для пред`явлення претензій до спадкоємців в порядку статті 1281 ЦК України, що позбавляє АТ КБ «ПРИВАТБАНК» права вимоги до спадкоємців і є підставою для відмови у задоволенні позову.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 19, 76-83, 263-265, 274-279, 274, ЦПК України суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного Товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - відмовити.

З текстом рішення можна ознайомитись в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням http://reyestr.court.gov.ua.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складення повного судового рішення у разі оголошення лише вступної та резолютивної частин судового рішення, а також у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду виготовлено 10.12.2020.

Суддя: К.О. Омельченко