15.12.2020 Єдиний унікальний номер 205/4580/20
Номер провадження 2/205/1942/20
УХВАЛА

іменем України

15 грудня 2020 року м. Дніпро

Суддя Ленінського районного суду м. Дніпропетровська Остапенко Н.Г., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до КП «Дніпроводоканал» про скасування комунальної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 червня 2020 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до КП «Дніпроводоканал» про скасування комунальної заборгованості.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, позовну заяву залишено без руху та надано позивачу п`ятиденний строк на усунення недоліків з дня отримання ухвали.

Вказана ухвала отримана позивачем особисто 01 грудня 2020 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке надійшло до суду 03 грудня 2020 року.

Вказані недоліки в ухвалі Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 30 червня 2020 року позивачем не були усунуті, із заявою про продовження строку для усунення недоліків не звертався.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно зі ст. ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності та диспозитивності.

За приписами ч. 1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року. Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Слід зазначити, що в рішенні у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини зазначив, що вимога сплати зборів цивільними судами у зв`язку з поданням позовів, які вони мають розглянути, не може вважатись обмеженням доступу до суду.

Відповідно до ч.3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Оскільки позивачем недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, не усунені, суддя приходить до висновку, що позовну заяву слід повернути позивачу.

На підставі викладеного, керуючись ст. 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до КП «Дніпроводоканал» про скасування комунальної заборгованості - вважати неподаною та повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Н.Г.Остапенко