Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 332/2241/19
Провадження №: 2/332/76/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Безбородько І.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про збільшення розміру аліментів на утримання дружини та зміну способу присудження аліментів на утримання дитини.
Позивач ОСОБА_1 07.06.2019 року звернулася до Заводського районного суду м. Запоріжжя із позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про збільшення розміру аліментів на утримання дружини та зміну способу присудження аліментів на утримання дитини.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона та ОСОБА_2 від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2018 року стягнуто з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій формі в розмірі 800,00 грн., починаючи з 23.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на її утримання в твердій грошовій формі у розмірі 1777,00 грн., починаючи з 23.08.2018 року і до досягнення дитиною трьох років. Однак, встановлений заочним рішенням розмір аліментів на утримання дитини (800 грн. щомісячно) станом на день подання цього позову не відповідає встановленому законом (ч. 2 ст. 182 СК України) мінімальному гарантованому розміру аліментів на одну дитину - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. І щоразу з прийняттям нового закону «Про державний бюджет» ця різниця буде збільшуватися, тому просить змінити спосіб присудження стягнення аліментів на утримання дитини зі стягнення їх у твердій грошовій формі на стягнення у частці від доходу. Вважає, що така частка має складати 1/3. Також просить змінити розмір аліментів на своє утримання з 1777 грн. до 3000,00 грн. щомісяця, адже відповідач має достатній дохід, про що свідчить систематичне перетинання ним кордону України.
Відповідно до відзиву на позовну заяву відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що його сімейний та матеріальний стан не змінилися, а тому відсутні підстави для зміни розміру аліментів. Крім того, ним вчасно виконуються всі грошові зобов`язання зі сплати аліментів та додатково він забезпечує позивача продуктами харчування, одягом для дитини, матеріальною допомогою по сплаті комунальних послуг.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Андрюшиної Л.А. від 18.06.2019 року було прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про збільшення розміру аліментів на утримання дружини та зміну способу присудження аліментів на утримання дитини та відкрите спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 17.07.2019 року.
Ухвалою судді Заводського районного суду м. Запоріжжя Марченко Н.В. від 26.07.2019 року було призначено справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про збільшення розміру аліментів на утримання дружини та зміну способу присудження аліментів на утримання дитини до судового розгляду на 01.10.2019 року.
Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2019 року задоволено клопотання позивача, витребувана з Державної прикордонної служби України інформація про те, чи перетинав державний кордон України громадянин України ОСОБА_2 у період з жовтня 2018 року по день отримання ухвали суду.
У судовому засіданні позивач просила задовольнити позов у повному обсязі з підстав, наведених у ньому.
Представник відповідача у судовому засіданні суду пояснила, що постійного місця роботи відповідач не має, і заборгованості по аліментам не має.
Третя особа у судове засідання не зявилася, повідомлена вчасно та належним чином.
Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини та відповідні їм правовідносини, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню з нижченаведених підстав.
Встановлено, що сторони - позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Заочним рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2018 року стягнуто з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій формі в розмірі 800,00 грн., починаючи з 23.08.2018 року і до досягнення дитиною повноліття , а також аліменти на її утримання в твердій грошовій формі у розмірі 1777,00 грн., починаючи з 23.08.2018 року і до досягнення дитиною трьох років (а.с.5-6).
Матеріалами справи встановлено, що відповідач сплачує аліменти, заборгованості по аліментах станом на 27.08.2019 не має (а.с. 84-86). Постійного місця роботи відповідач не має.
Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.
Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України - розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, може бути змінений судом за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшенні здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Проте, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів, які підлягають стягненню з платника аліментів на одну дитину, не є підставою для зміни розміру аліментів відповідно до статті 192 СК України, що відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 12.09.2018 року № 459/2181/17 та у постанові Верховного Суду від 20.06.2019 року № 632/580/17.
Так, відповідно до ч. 1 ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець стягує з боржника аліменти у розмірі, визначеному виконавчим документом, але не менше мінімального гарантованого розміру, передбаченого Сімейним кодексом України. Тобто законодавством передбачений механізм, який надає можливість забезпечити виплату аліментів у розмірі не нижче мінімального гарантованого розміру, передбаченого СК України, навіть при наявності постановлених раніше судових рішень про стягнення аліментів у розмірі ,нижчому ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом на час стягнення.
Суд також враховує, що відповідач окрім аліментів надає ще додаткову допомогу у вигляді забезпечення продуктами харчування, одягом (а.с. 20, 21, 23), а позивачем не надано доказів зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів, що могло бути підставою для зміни судом визначеного розміру аліментів як на утримання дитини, так і на її утримання.
Посилання позивача на те, що відповідач часто перетинає державний кордон, а отже є достатньо забезпеченим, не є підставою для зміни розміру аліментів, зважаючи на наступне.
Згідно відповіді на ухвалу Заводського районного суду м. Запоріжжя від 10.12.2019 року про забезпечення доказів ОСОБА_4 дійсно перетинав кордон України 28.03.2018 року, 15.06.2018 року, 10.09.2018 року, 14.11.2018 року та 21.11.2018 року (а.с. 181).
Заочне рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя про стягнення аліментів було постановлено 19.10.2018 року, тобто відповідач перетинав кордон України як до, так і після постановлення заочного рішення, а отже цей факт не може свідчити про зміну у майновому стані відповідача.
Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про збільшення розміру аліментів на утримання дружини та зміну способу присудження аліментів на утримання дитини слід відмовити.
Керуючись ст.ст. 259,263-265,268 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Заводський відділ державної виконавчої служби міста Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про збільшення розміру аліментів на утримання дружини та зміну способу присудження аліментів на утримання дитини відмовити.
Повний текст рішення виготовлено 24.01.2020 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Суддя Н.В. Марченко