Справа №751/7152/20
Провадження №2/751/1353/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Яременко І. В.

секретаря Клименко К.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Чернігові в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

23.10.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 , в якому просить: визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: кв. АДРЕСА_1 .

Заявлені вимоги мотивує тим, що він є власником кв. АДРЕСА_1 . Відповідач в жовтні 2018 року добровільно виїхала з квартири та проживає в РФ. Свої особисті речі вона забрала з собою і в квартирі її особистих речей не має, квартирою вона не цікавиться, комунальні платежі не сплачує. Він сплачує за житлові та комунальні послуги сам, а той факт, що відповідач зареєстрована в квартирі призводить до того, що він змушений сплачувати комунальні послуги ще й за неї. В добровільному порядку відповідач готова скасувати реєстрацію у спірній квартирі, але не має можливості виїхати з РФ. Тому, відповідно до ст. 405 ЦК України вона має бути визнана такою, що втратила право користування спірним житловим приміщенням.

У судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги визнає.

Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до договору купівлі-продажу № 654 від 13.0.2008, ОСОБА_1 є власником кв. АДРЕСА_1 (а.с. 8).

У даній квартирі, крім позивача, зареєстрована ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою Управління адміністративних послуг Чернігівської міської ради № 5600 від 22.10.2020 (а.с. 4).

Згідно з актом від 23.10.2020, ОСОБА_2 , 1996 року народження, за адресою: АДРЕСА_2 , зареєстрована, але з 2018 року і по теперішній час не проживає (а.с. 5).

Таким чином, у судовому засіданні достовірно встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не мешкає у спірній квартирі без поважних причин більше одного року, витрати на житлово-комунальні послуги не несе, її особистих речей у квартирі не має, жодних перешкод відповідачу вчинено не було щодо користування спірним приміщенням.

Згідно з вимогами ч.1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Як убачається з положень ст. ст. 383, 391 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб та має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши надані, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Оскільки вимог про відшкодування з відповідача судових витрат, понесених при зверненні до суду, позивачем не заявлено, керуючись ст.13 ЦПК України, яка визначає принцип диспозитивності цивільного судочинства, суд не стягує з відповідача судові витрати на його користь.

Керуючись ст.ст. 316, 319, 321, 383, 405 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 13, 76-81, 95, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 14.12.2020

Головуючий - суддя І. В. Яременко