Справа № 468/1585/19-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
УХВАЛА

28.01.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого судді Муругова В.В. за участю секретаря Рижньової О.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства (треті особи: ОСОБА_4 та Баштанський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)),

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Баштанського районного суду Миколаївської області перебуває справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства.

В ході підготовчого судового засідання представник позивача підтримав заявлене в тексті позову клопотання позивача про призначення по справі судової молекулярно-генетичної експертизи для встановлення походження дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від ОСОБА_6 , який помер. Також представник позивача зазначив, що проведення вказаної експертизи можливо провести шляхом здійснення ексгумації трупа ОСОБА_6 або шляхом отримання зразків у брата померлого ОСОБА_6 .

Позивач підтримав клопотання про призначення експертизи.

Відповідач при вирішенні клопотання поклалась на розсуд суду.

Вислухавши клопотання представника позивача та думку інших учасників, суд вважає, що клопотання не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до пропорційності, як основної засади цивільного судочинства суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; особливості предмета спору, тощо.

Заявлене клопотання про проведення експертизи стосується та спрямоване саме на оспорення батьківства померлого ОСОБА_6 по відношенню до дитини відповідача.

При цьому, власне батьківство особи, походження особи в розумінні ст. 49, 269, 270 ЦК України, Глави 6 СК України нерозривно пов`язані з такою особою та є її особистими немайновими правами, які не мають економічного змісту.

З матеріалів справи слідує, що позивач звернувся до суду з позовом про визнання актового запису про народження ОСОБА_5 недійсним, в тому числі через те, що у вказаному свідоцтві відомості про батьківство померлого чоловіка позивача ОСОБА_6 не відповідають дійсності, оскільки ОСОБА_6 , який записаний батьком ОСОБА_5 , насправді не є його батьком.

Вичерпний перелік випадків, коли спадкоємець має право оспорити батьківство померлої особи, тобто оспорити особисті немайнові права інших осіб, визначений в ст. 137 СК України, з положень якої вбачається, що оспорювання батьківства особи (спадкодавця) можливе лише: 1) її спадкоємцями у випадках, коли особа померла до народження дитини та за умови подання нею за життя до нотаріуса заяви про невизнання свого батьківства; 2) якщо той, хто записаний батьком дитини, помер після пред`явлення ним позову про виключення свого імені як батька з актового запису про народження дитини; 3) її спадкоємцями, якщо через поважні причини особа не знала про те, що записана батьком дитини, і померла.

При цьому з матеріалів справи вбачається, що реєстрація народження ОСОБА_5 , яка проводилася 11.01.2012 року, відбувалася за спільною заявою його батьків - ОСОБА_6 (батька) та ОСОБА_3 (матері). Також ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після реєстрації народження ОСОБА_5 .

Перевірка наявності чи відсутності кровного споріднення між дитиною та особою, яка записана батьком дитини відповідно до ст. 136 СК України має значення для розгляду відповідних позовів при оспоренні власне особою, яка записана батьком такої дитини.

При цьому, така перевірка шляхом проведення відповідних експертиз вже є процедурою оспорення батьківства.

В даному ж випадку для визначення можливості перевірити таку спорідненість необхідною умовою є встановлення перед цим наявності визначених ст. 137 СК України обставин, які передбачають можливість іншим особам оспорити батьківство померлої особи, яка була записана батьком, оспоривши таким чином його особисті немайнові права.

Тому саме вказані обставини в першу чергу підлягають дослідженню та встановленню, і лише після їх встановлення можливо перейти до перевірки самої наявності чи відсутності кровного споріднення між померлим та дитиною.

До встановлення обов`язкової умови, яка дає можливість особі оспорити особисті немайнові права іншої особи, подібне клопотання про проведення експертизи є необґрунтованим, передчасним та може свідчити про зловживання правами, при цьому, на суд у відповідності до п.5 ч.4 ст. 12 ЦПК України покладається обов`язок запобігати цьому.

Крім того, з врахуванням описаного вище предмету доказування по справі та виходячи з положень ст. 105 ЦПК України призначення заявленої по даній справі експертизи не є обов`язковим.

За такого, заявлене клопотання стосується саме оспорення особистих немайнових прав інших аніж позивач осіб та законом для цього передбачена відповідна процедура, що має чіткі межі, за якими вирішення такого клопотання неможливе.

За комплексу описаних вище обставин, суд не вбачає достатніх законних підстав для призначення молекулярно-генетичної експертизи по даній справі, у зв`язку з чим в задоволенні клопотання позивача належить відмовити.

На підставі викладеного та керуючись ст. 11, 260 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ :

В задоволенні клопотання позивача ОСОБА_1 про призначення молекулярно-генетичної експертизи по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про оспорювання батьківства - відмовити.

суддя: