Постанова

Іменем України

09 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 758/5491/19

провадження № 61-16548св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Країна»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника Носова Романа Вікторовича , на ухвалу Київського апеляційного суду, у складі судді Лапчевської О. Ф., від 23 вересня 2020 року.

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що відповідно до частини третьої статті 185 ЦПК України позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом. Позивачу потрібно було подати нову редакцію позовної заяви, в якій, зокрема, зазначити третьою особою ОСОБА_3 , вказати адресу реєстрації, податковий номер, номери засобів зв`язку, а також надати копії нової редакції позовної заяви відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі, та додатки до позовної заяви для третьої особи.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подала апеляційну скаргу.

Короткий зміст оскарженої ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Носовим Р. В. , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року повернуто заявнику.

Ухвала апеляційного суду мотивована тим, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати. До апеляційної скарги адвокат Носов Р. В. не додав документи (довіреність або ордер), що підтверджують його повноваження на представлення інтересів ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді та, зокрема, право підписувати документи від її імені. Носовим Р. В. подавався ордер до суду першої інстанції, однак у ньому зазначено, що правова допомога здійснюється виключно у Подільському районному суді м. Києва.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

05 листопада 2020 року засобами поштового зв`язку до Верховного Суду ОСОБА_1 , в особі представника Носова Р. В. , подала касаційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року та ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду від 13 листопада 2020 року у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника Носова Р. В. , в частині оскарження ухвали Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року відмовлено.

Відкрито касаційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ПАТ «СК «Країна» про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , в особі представника Носова Р. В. , на ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року.

Як на підставу скасування оскарженої ухвали апеляційного суду заявник посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Заявник стверджує, що представник позивача - адвокат Носов Р. В. був уповноважений підписувати та подавати апеляційну скаргу на ухвалу Подільського районного суду м. Києва від 04 серпня 2020 року, оскільки в матеріалах справи міститься належним чином завірена копія договору № 03-04/2019 від 16 квітня 2019 року на юридичний супровід та представництво інтересів ОСОБА_1 в Подільському районному суді міста Києва, усіх органах державної влади, підприємствах установах та організаціях будь-якої форми власності. Зокрема у пункті 3.1.10 зазначеного договору сторони погодили, що будучи представником інтересів фізичних та юридичних осіб в судах при здійсненні цивільного судочинства в судових органах України будь-якої ланки, адвокат має всі необхідні повноваження, які надані законом при підготовці та веденні справи з усіма правами, які надані законом позивачу, відповідачу, третій особі, заявнику, передбачені статтями 27, 31 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду від 17 листопада 2020 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі з п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У поданому відзиві на касаційну скаргу ПАТ «СК «Країна» посилається на те, що апеляційним судом правомірно постановлено ухвалу про повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - Носова Р. В. на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, оскільки до апеляційної скарги не було додано належного підтвердження повноважень адвоката Носова Р. В. на представництво інтересів ОСОБА_1 .

Фактичні обставини справи, встановлені судами

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» (далі - ПАТ «СК «Країна») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу.

Не погодившись із вказаною ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана представником Носовим Р. В. , на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року повернуто заявнику на підставі пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Позиція Верховного Суду

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Відповідно до частини першої статті 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема: верховенство права, пропорційність, забезпечення права на апеляційний перегляд справи (частина третя статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частин першої, п`ятої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Згідно з частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до пункту 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо апеляційна скарга подана особою, яка не має процесуальної дієздатності, не підписана, або підписана особою, яка не має права її підписувати, або особою, посадове становище якої не зазначено.

За правилами пункту 1 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додається довіреність або інший документ, що посвідчує повноваження представника, якщо апеляційна скарга подана представником і ці документи раніше не подавалися.

Згідно з частинами першою та другою статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього кодексу.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (частина четверта статті 62 ЦПК України).

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» під час здійснення адвокатської діяльності адвокат має право вчиняти будь-які дії, не заборонені законом, правилами адвокатської етики та договором про надання правової допомоги, необхідні для належного виконання договору про надання правової допомоги, зокрема: представляти і захищати права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб у суді, органах державної влади та органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах, організаціях незалежно від форми власності, громадських об`єднаннях, перед громадянами, посадовими і службовими особами, до повноважень яких належить вирішення відповідних питань в Україні та за її межами.

Згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Ордером є письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.

Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом.

На підставі підпункту 12.4 пункту 12 Положення про ордер на надання правової допомоги та порядок ведення реєстру ордерів, затвердженого рішенням Ради адвокатів України від 12 квітня 2019 року № 41, ордер має містити назву органу, у якому надається правова допомога адвокатом.

Постановляючи ухвалу про повернення апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - Носова Р. В. на ухвалу Подільського районного суду міста Києва від 04 серпня 2020 року, апеляційний суд виходив із того, що апеляційна скарга підписана особою, яка не має права її підписувати. До апеляційної скарги Носов Р. В. не додав документи (довіреність або ордер), що підтверджують його повноваження на представлення інтересів ОСОБА_1 у Київському апеляційному суді та, зокрема, право підписувати документи від її імені. Адвокатом Носовим Р. В. до суду першої інстанції надано ордер, згідно якого правова допомога надається виключно у Подільському районному суді м. Києва (через який було подано апеляційну скаргу).

Виходячи зі змісту частин першої, третьої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ордер може бути оформлений адвокатом (адвокатським бюро, адвокатським об`єднанням) лише на підставі вже укладеного договору. Крім того, адвокат несе кримінальну відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення суду про повноваження представляти іншу особу в суді, а так само умисне невнесення адвокатом до ордера відомостей щодо обмежень повноважень, установлених договором про надання правничої допомоги (стаття 4001 Кримінального кодексу України).

Вказаний висновок висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № П/9901/736/18 (провадження № 11-989заі18).

Згідно зі статтями 26 і 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» надання правової допомоги адвокатом без укладення договору в письмовій формі не допускається, крім випадків, передбачених у частині другій статті 27 цього Закону.

Повертаючи апеляційну скаргу, суд апеляційної інстанції не надав належної оцінки тій обставині, що в матеріалах справи наявна засвідчена копія договору про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року № 03-04/2019, укладеного між адвокатом Носовим Р. В. та ОСОБА_1, який згідно з частиною першою статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» наділяє адвоката правом на надання правової допомоги адвокатом Носовим Р. В. клієнту ОСОБА_1 .

Пунктом 3.1.10 договору про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року № 03-04/2019 передбачено право адвоката виступати представником в судах при здійсненні цивільного судочинства в судових органах України будь-якої ланки.

У пункті 3.1.10.1 договору зазначено, що для виконання укладеного договору адвокат має всі необхідні повноваження, які надані законом при підготовці та веденні справи з усіма правами, які надані законом позивачу, передбаченими статтями 27, 31 ЦПК України.

У пункті 3.1.10.12 договору сторони передбачили право адвоката оскаржувати рішення і постанови суду.

У відповідності до частини першої статті 258 ЦПК України судовими рішеннями є: ухвали; рішення; постанови; судові накази.

Апеляційним судом не надано належної оцінки тому, що на підставі договору про надання правової допомоги від 16 квітня 2019 року № 03-04/2019 ОСОБА_1 уповноважила адвоката Носова Р. В. напредставництво в судах всіх інстанцій.

Згідно практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише регламентованим, але й реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги є порушенням права на справедливий судовий захист.

Вирішуючи питання, чи подана апеляційна скарга особою, яка не має процесуальної дієздатності, або підписана особою, яка не має права її підписувати, суд зобов`язаний з`ясувати питання наявності в особи таких процесуальних повноважень. Відсутність у матеріалах справи документа, що посвідчує повноваження представника (ордеру), не свідчить про відсутність у нього процесуальних повноважень на подання апеляційної скарги чи підписання її (при наявності договору про надання правової допомоги, яким визначені відповідні повноваження), проте є підставою для залишення апеляційної скарги без руху, з метою підтвердження таких повноважень перед судом.

Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 29 квітня 2020 року у справі № 703/281/18 (провадження № 61-44603св18), від 20 травня 2020 року у справі № 520/11358/15-ц (провадження № 61-1397св19).

Із урахуванням викладено слід дійти висновку, що повернення апеляційної скарги з підстав, визначених апеляційним судом, за наявності у матеріалах справи копії договору про надання правової допомоги, яким визначено право адвоката представляти інтереси його довірителя (позивача) в судах всіх інстанцій та оскаржувати судові рішення, непропорційно обмежило право позивачки на доступ до правосуддя з метою захисту її прав та інтересів шляхом оскарження ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Висновок апеляційного суду щодо наявності підстав для повернення апеляційної скарги з підстав, передбачених пунктом 1 частини п`ятої статті 357 ЦПК України, слід визнати необґрунтованим та передчасним.

Підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі (частина шоста статті 411 ЦПК України).

Частиною четвертою статті 406 ЦПК України передбачено, що у випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції.

У зв`язку із наведеним, колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржена ухвала суду апеляційної інстанції - скасуванню з передачею справи на розгляд суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в особі представника Носова Романа Вікторовича , задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 23 вересня 2020 року скасувати, а справу передати на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян
Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта
В. В. Шипович