Справа № 324/1021/19
Провадження № 2/324/26/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 січня 2020 року Пологівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Кацаренко І.О.

за участю секретаря

судового засідання Божко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Пологи цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, комунальна установа «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

В С Т А Н О В И В:

12 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, яку на виконання ухвали суду від 21 червня 2019 року про залишення позову без руху уточнив та в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його бабуся ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді частини жилого будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та частини будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 . На підставі ч.1 ст.1266 Цивільного кодексу України ОСОБА_1 є спадкоємцем за правом представлення, тобто має право на спадкування тієї частки спадщини, яка належала б за законом його батьку - ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Окрім позивача спадкоємцем першої черги є син спадкодавця (дядько позивача) ОСОБА_2 , який не визнає право позивача на спадкування. Спадкодавець, як і відповідач, після смерті батька позивача, ні з ним, ні з його матір`ю ОСОБА_5 не підтримували жодних родинних стосунків. Враховуючи стан психічного здоров`я, за ініціативою відповідача, спадкодавець приблизно у 2005 році була поміщена до Комунальної установи «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради (далі - третя особа), де і перебувала до дня своєї смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 . Третя особа інформацію про стан здоров`я Спадкодавця не надавала, посилаючись на лікарську таємницю і те, що позивач не є законним представником останньої.

Останній день подання заяви про прийняття спадщини припадав на 21 травня 2019 року, проте позивач дізнався про смерть Спадкодавця після спливу встановленого законом строку тільки 28 травня 2019 року, а саме з ухвали Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 25 квітня 2019 року, якою було зупинено касаційне провадження у справі №324/1730/16-ц (у якій він є співвідповідачем) у зв`язку зі смертю ОСОБА_3 , яка оприлюднена у Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 травня 2019 року. Таким чином, однією з причин пропущення позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини стало несвоєчасне оприлюднення вказаної ухвали. Крім нього, між закінченням строку прийняття спадщини і подачею цього позову минуло менш ніж одного місяця, що є відносно незначним часовим проміжком.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просить суд постановити рішення, яким визначити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після померлої ОСОБА_3 , терміном 2 місяці з дати набрання законної сили рішенням суду.

Учасники справи належним чином повідомлені про явку в судове засідання.

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності за присутності його представника адвоката Рощункіна С.В. (а.с.89).

Представник позивача адвокат Рощупкін С.В. у судове засідання надав заяву, в якій підтримав позовні вимоги ОСОБА_1 у повному обсязі, просив задовольнити їх з зазначених у позові підстав, справу розглянути без участі позивача та його представника без фіксації технічними засобами. Не заперечував проти винесення заочного рішення по справі (а.с.95).

Відповідач у справі, місце реєстрації якого за адресою, зазначеною у позові, підтверджено відповіддю органу місцевого самоврядування (а.с.25), викликався у підготовче засідання на 04 вересня 2019 року рекомендованою поштою. Поштове відправлення на ім`я відповідача повернулося без вручення адресату з відміткою на конверті «інші причини» (а.с.47). У зв`язку з зазначеним суд відповідно до вимог частини 11 статті 128 ЦПК України здійснив виклик відповідача у наступні підготовче та судові засідання через оголошення на офіційному веб-сайті суду. Відповідач після оприлюднення оголошень про його виклик у судове засідання повторно не явився, про причину неявки суд не повідомив, з заявами про відкладення розгляду справи з певних причин або про розгляд справи в його відсутність до суду не звертався, відзиву на позов ОСОБА_1 до нього не подав.

Від третьої особи комунальної установи «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради за підписом директора Федіна О.І. 06 вересня 2019 року надійшов відзив на позовну заяву, в якому просили здійснити розгляд справи за відсутності представника КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР та, зокрема, зазначили, що з 02 листопада 2012 року по 20 листопада 2018 року ОСОБА_3 перебувала в Установі. ІНФОРМАЦІЯ_3 підопічна померла. До ОСОБА_3 не приїжджали її рідні, поховання та реєстрацію її смерті здійснила Установа. Згідно Положення про КУ «Любомирівський психоневрологічний інтернат» ЗОР Установа виконує відповідні функції по відношенню осіб, які потребують стороннього догляду, та які знаходяться в інтернаті. Коли такі особи виїжджають до іншого інтернатного закладу чи помирають, в Установи припиняються будь-які повноваження щодо такої особи. Отже, ні вищевказане Положення, ні норми чинного законодавства не передбачають зобов`язання інтернатного закладу вчинення інших дій після здійснення поховання та реєстрації смерті підопічної, тому Установа не може набувати жодних прав чи обов`язків від вимог позивача і, отже, не може бути учасником по даній справі.

З зазначених підстав суд розглядає справу у відсутність відповідача за наявних у справі доказів з постановленням заочного рішення відповідно до вимог ч.4 ст.223 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, беручи до уваги підтримання позовних вимог позивачем та його представником, ненадання відповідачем відзиву на позов і заперечень проти позовних вимог, враховуючи думку третьої особи, дослідивши письмові докази, вважає позов доведеним і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

За змістом ст.ст.12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до ч.ч.4,5 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, проте можуть бути у загальному порядку спростовані особою, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини були встановлені.

Так, рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2017 року справа №324/1730/16-ц, яке набрало законної сили 14 червня 2017 року, було відмовлено в задоволенні позовних вимог за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про визнання права власності на 1/2 частину будинку за адресою: АДРЕСА_2 . У вказаному рішенні судом встановлювалось, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 , після його смерті відкрилась спадщина, на яку за законом мають право його мати ОСОБА_3 та син ОСОБА_1 (а.с.12).

ОСОБА_1 звертався до державного нотаріуса Шостої Запорізької державної нотаріальної контори в порядку заміщення державного нотаріуса Пологівської державної нотаріальної контори Запорізької області Дмитрієвої Н.П. із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 батька ОСОБА_4 , який проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Проте державний нотаріус 24 липня 2015 року постановою №438/02-31 відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на жилий будинок в цілому, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , після померлого батька ОСОБА_4 .

Таким чином, рішенням Пологівського районного суду Запорізької області від 31 березня 2017 року вже встановлювалась наявність та ступінь споріднення між позивачем ОСОБА_1 та померлою ОСОБА_3 та інші істотні обставини справи, тож згідно ч.ч.4,5 ст.82 ЦПК України, ці обставини не доказуються при розгляді даної справи.

09 січня 2020 року ухвалою Пологівського районного суду Запорізької області було задоволено клопотання представника позивача адвоката Рощупкіна С.В. про витребування доказів з Вільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), а саме: Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть ОСОБА_3 , оскільки у позивача не було достовірних відомостей щодо дати смерті ОСОБА_3 .

З копії Актового запису про смерть №747 від 21 листопада 2018 року, який на виконання ухвали суду про витребування доказів надійшов з Вільнянського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), встановлено, що ОСОБА_3 у віці 75 років померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у Психоневрологічному інтернаті с.Любомирівка Вільнянського району Запорізької області (а.с.116).

Позивач дізнався про смерть ОСОБА_3 28 травня 2019 року (після спливу встановленого законом строку прийняття спадщини) з ухвали Верховного суду від 25 квітня 2019 року, яка була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 травня 2019 року.

Проаналізував добуті докази і дав їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ч.1 ст.1266 ЦК України внуки, правнуки спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові, бабі, дідові, якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Згідно ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом встановленого строку не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою угодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Як вбачається із положень ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач ОСОБА_1 пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважної причини, а саме у зв`язку з тим, що дізнався про смерть ОСОБА_3 28 травня 2019 року з ухвали Верховного суду від 25 квітня 2019 року, яка була оприлюднена в Єдиному державному реєстрі судових рішень 28 травня 2019 року, тому вправі звернутись до суду з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України.

Окрім того, суд бере до уваги висновок Верховного Суду України в постанові від 17 жовтня 2018 року у справі №681/203/17-ц (провадження №61-26164св18), що незначний часовий проміжок між закінченням строку прийняття спадщини та подачею позовної заяви про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини є підставою для задоволення таких вимог.

Пропущений позивачем строк для подання заяви про прийняття спадщини є незначним, оскільки позов до суду він пред`явив 12 червня 2019 року, а шестимісячний строк подання позивачами заяви про прийняття спадщини після смерті бабусі сплив 19 ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Проаналізував встановлені обставини по справі, оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини позивачу поважними, а позов задовольнити і визначити позивачу додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.9, 10, 12, 18, 128 ч.11, 223 ч.4, 263-265, 272, 280, 354 ЦПК України, ст.ст.1217, 1218, 1258, 1265, 1268, 1269, 1270, 1272 ЦК України, суд

В И Р І Ш И В:

Задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, комунальна установа «Любомирівський психоневрологічний інтернат» Запорізької обласної ради, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ідентифікаційний номер платника податків НОМЕР_1 , додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 , терміном у 2 (два) місяці від дня набрання законної сили судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається через Пологівський районний суд Запорізької області до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Кацаренко І. О.