Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області

під головуванням судді Іванова А.П.,

при секретарі Боти О.І.

за участю представника позивачки ОСОБА_1

представника відповідачки ОСОБА_2

відповідачки ОСОБА_3

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою представника позивача - адвоката Петюшки Романа Васильовича, подану в інтересах ОСОБА_4 , до ОСОБА_3 про зміну розміру аліментів,

встановив:

16.10.2018 представник позивача ОСОБА_4 адвокат Петюшка Р.В. звернувся до суду з позовом, який подав у зміненій редакції 25.10.2018, в якому просив змінити встановлений рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22.08.2011 у справі №2-698/11 розмір аліментів, утримуваних з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з ј всіх видів його доходу щомісячно, встановивши їх в твердій грошові сумі в розмірі 1100 грн. щомісячно. Вказані вимоги обґрунтовує тим, що після постановлення рішення суду матеріальний та сімейний стан платника аліментів ОСОБА_4 значно змінився, оскільки він друге одружився, у нього народилась ще одна дитина, його витрати на утримання нової сім`ї збільшилися, звільнений з роботи, постійного доходу не має.

В судовому засідання представник позивача ОСОБА_4 адвокат Петюшка Р.В. позов підтримав у повному обсязі, просив такий задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідачки ОСОБА_3 адвокат Скочиляс Г.М. та відповідачка ОСОБА_3 заперечували щодо задоволення позовних вимог і відповідно зменшення розміру аліментів, присуджених до сплати позивачу ОСОБА_4 з огляду на те, що хоча офіційно він не працевлаштований, проте проживає і працює за кордоном та має стабільний дохід.

Заслухавши позивачку, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи та встановивши характер спірних правовідносин, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що з 24 січня 2009 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі.

У шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народився син ОСОБА_5 .

22.08.2011 рішенням Ужгородського міськрайонного суду ухвалено стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 в розмірі ј всіх видів його доходу щомісячно на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7)

Згідно з інформації АСДС «Д-3» вказане рішення суду набрало законної сили.

Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначає, що розмір аліментів встановлений рішенням суду не дозволяє у повній мірі утримувати його нову сім`ю, оскільки він був звільнений з роботи, наразі ніде не працює, на підтвердження чого надав суду наступні документи.

Свідоцтво про народження ОСОБА_6 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що у книзі реєстрації актів про народження РАГСу міської адміністрації Праги 4 район проведено запис №150. (а.с.8-9)

Випискою з трудової книжки ОСОБА_4 серії НОМЕР_1 , за якою 02.03.2016 такий звільнений з роботи. (а.с.16-17)

Відповідь № від 19.09.2018, № від 19.09.2018 Пенсійного фонду України інформацію по ОСОБА_4 не знайдено, відсутня. (а.с.18, 19)

Відповідь № від 31.08.2018, № від 31.08.2018 Державної фіскальної служби України інформацію по ОСОБА_4 не знайдено, відсутня. (а.с.20,21)

Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. В той же час, позивачка вказує, що її дохід не дозволяє у повній мірі забезпечити дитину всім необхідним для її повноцінного розвитку. Між тим, відповідач є працездатною особою має стабільний заробіток, відтак має можливість сплачувати аліменти у розмірі запропонованому позивачкою.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини).

Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько(-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

За приписами ч. 2 ст. 182 цього кодексу розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 192 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Суд приймає до уваги твердження позивача, що його сімейний та матеріальний стан змінився, оскільки ним надано підтвердження про те, що він є батьком не тільки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народженого у шлюбі з відповідачкою ОСОБА_3 , а й батьком неповнолітнього ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , матір`ю якого записана ОСОБА_7 . Окрім цього, офіційно на території України позивач не працевлаштований, а отже стабільного доходу (заробітку) не має.

Разом з цим, суд не приймає позицію представника відповідачки ОСОБА_3 адвоката Скочиляс Г.М. про те, що позивач має дохід на території Чеської Республіки, оскільки проживає саме там, що стверджується відомостями з соціальних мереж, оскільки інформація розміщена в соціальних мережах не може офіційно підтверджувати місце проживання/перебування особи та(чи) місце її роботи.

Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

За рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.08.2011 ухвалено стягнення з ОСОБА_4 аліментів на користь ОСОБА_3 в розмірі ј всіх видів його доходу щомісячно на утримання ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_1 до досягнення дитиною повноліття. (а.с.7) Тобто судом у вказаному рішенні встановлено, що стягнення аліментів з ОСОБА_4 відбуватиметься у відповідній частці з його заробітку (доходу). Тож, зміна виду стягнення аліментів на стягнення таких у твердій грошовій сумі суперечить статті 184 СК України, згідно з якою суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

Оскільки в добровільному порядку сторони не домовились про зміну розміру аліментів, суд вважає, що з урахуванням фактичних обставин справи, враховуючи рівність прав та обов`язків батьків щодо виховання та утримання дітей, матеріальне становище відповідача, який офіційно не працевлаштований, в силу чого дохід якого мінливий, та має на утриманні ще одного неповнолітнього сина , виходячи з закріплених ч. 9 ст. 7 СК України принципів справедливості, добросовісності та розумності, відповідності моральним засадам суспільства, розмір стягуваних аліментів підлягає до зменшення в розмірі стягнення з позивача ОСОБА_4 1/5 всіх видів його доходу щомісячно, а позовні вимоги частковому задоволенню .

Вимоги щодо розподілу судових витрат в позовній заяві не заявлено.

Керуючись ст. 192 СК України, ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ст. ст. 12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд

ухвалив:

Змінити розмір аліментів, встановлених рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 серпня 2011 року у цивільній справі № 2-698/11 та стягнути з ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/5 частини всіх його доходів щомісячно, з дня набрання рішенням суду законної сили, до досягнення дитиною повноліття.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду А.П. Іванов