КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 759/19155/19

провадження № 22-ц/824/13919/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1

відповідач - ОСОБА_2

третя особа - ОСОБА_3

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4

на рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року у складі судді Осаулова А.А.

у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення завдатку у подвійному розмірі, -

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з відповідача завдаток у подвійному розмірі - 528 420 грн.

У мотивування вимог послався на те, що 18 червня 2019 року відповідач отримала від позивача в якості завдатку грошові кошти у розмірі 10 000 дол. США за придбання корпоративних прав у розмірі 100% компанії Терра-Інвест, на підтвердження чого написала розписку.

Зазначав, що у вересні 2019 року позивачу стало відомо, що відповідач жодними правами в компанії Терра-Інвест не володіє. Проте, на вимогу позивача повернути завдаток відповідач не відреагувала.

Уважав, що оскільки відповідач ухилилась від виконання зобов`язань, вона має повернути суму завдатку та додатково сплатити суму у розмірі завдатку на загальну суму 528 420 грн.

На підставі викладеного просив позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року позовну заяву залишено без задоволення.

Не погоджуючись з рішенням суду, 12 жовтня 2020 року представник позивача звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог у повному обсязі, оскільки вважає рішення суду першої інстанції необґрунтованим та несправедливим.

Зазначає, що судом першої інстанції проігноровані оформлені розпискою правовідносини між сторонами та подальша поведінка сторін, а саме ухилення відповідача від виконання зобов`язань щодо продажу корпоративних прав та від повернення коштів отриманих за розпискою, в тому числі на письмову вимогу позивача.

Уважає, що достатньо підстав вважати, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено попередній договір про придбання корпоративних прав ПП «Терра-Інвест», наміри якого відображені у розписці від 18 червня 2019 року.

23 листопада 2020 року на адресу апеляційного суду надійшов відзив на апеляційну скаргу від представника відповідача ОСОБА_5 , в якому останній просить у задоволенні апеляційної скарги відмовити у повному обсязі, оскільки вважає доводи апеляційної скарги необґрунтованими.

Представник позивача у судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у скарзі.

Представник відповідача проти апеляційної скарги заперечував та просив у задоволенні апеляційної скарги відмовити

Третя особа ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, надіслав клопотання про розгляд апеляційної скарги за його відсутності (а.с.104).

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що сума у розмірі 10 000 дол. США не може бути завдатком, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме не укладено договору про передачу корпоративних прав, як основного договору, в забезпечення виконання якого було передано кошти.

Також суд зазначив, що відповідач не має за розпискою жодного відношення до компанії «Терра Інвест» та їх корпоративних прав.

Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом установлено, що позивач звернувся до суду з позовом про стягнення завдатку в подвійному розмірі внаслідок невиконання відповідачем зобов`язання щодо укладення договору про передачу корпоративних прав у розмірі 100% в компанії Терра-Інвест.

На підтвердження існування між сторонами правовідносин з внесення завдатку як способу виконання зобов`язання позивачем була надана розписка від 18 червня 2019 року, за якою ОСОБА_2 отримала завдаток у розмірі 10 000 дол. США за придбання корпоративних прав у розмірі 100 % в компанії «Терра-Інвест» (а.с. 12).

13 вересня 2019 року позивачем було складено вимогу про повернення коштів, проте дана вимога залишена відповідачем без виконання (а.с. 13, 14).

Згідно розписки від 20 червня 2020 року, наданої відповідачем, ОСОБА_3 отримав від ОСОБА_2 грошові кошти у сумі 10 000 дол. США, які були передані від ТОВ «НП-Енерджі» в якості завдатку (авансового платежу) за корпоративні права в ПП «Терра-Інвест» (а.с. 43).

Згідно положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, мас право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Звертаючись до суду з позовом ОСОБА_1 посилався на те, що ОСОБА_2 , отримавши 10 000 дол. США в якості завдатку за придбання корпоративних прав у розмірі 100% компанії Терра-Інвест, ухиляється від виконання зобов`язань та не повертає отримані грошові кошти.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У силу статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно із частинами першої, третьою статті 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення.

Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом.

Ознакою завдатку є те, що він слугує доказом укладення договору, на забезпечення якого його видано, і одночасно є способом платежу та способом забезпечення виконання зобов`язання.

Таким чином, внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договору.

Правила статті 570 ЦК України поширюються на випадки, коли договір було укладено, але одна із сторін ухиляється від його виконання.

За таких обставин, суд першої інстанції правильно виходив з того, що сума, названа у розписці (договорі) від 18 червня 2019 року завдатком, фактично таким не є, оскільки сторонами не дотримано умов, визначених статтею 570 ЦК України, а саме - не укладено договору купівлі-продажу. Волевиявлення сторін щодо надання договору від 18 червня 2019 року сили попереднього договору дослідженням змісту цього договору колегією суддів не встановлено, оскільки жодних умов щодо укладення договору купівлі-продажу розписка не містить, а є лише підтвердженням отримання ОСОБА_2 грошових коштів у розмірі 10 000 дол. США.

Окрім того, як вірно зазначено судом першої інстанції, відповідач не має за розпискою жодного відношення до компанії «Терра Інвест» та їх корпоративних прав.

Натомість, матеріалами справи встановлено, що кінцевим отримувачем грошових коштів, наданих за придбання корпоративних прав у розмірі 100% в компанії «Терра-Інвест», а також власником цих корпоративних прав є ОСОБА_3 , свекор ОСОБА_2 . На підтвердження даної обставини у справі міститься розписка ОСОБА_3 від 20 червня 2019 року (а.с. 43), а також відомості про юридичну особу ПП «Терра-Інвест» (а.с. 15).

Разом з тим, будь-яких вимог до ОСОБА_3 , як власника корпоративних прав компанії Терра-Інвест, позивач не заявляв.

Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів апелянта та їх відображення у судовому рішенні, питання вичерпності висновків суду, апеляційний суд виходить з того, що у справі, що розглядається, сторонам було надано вичерпну відповідь на всі істотні питання, що виникають при кваліфікації спірних відносин, як у матеріально-правовому, так і у процесуальному сенсах, а доводи, викладені у апеляційній скарзі не спростовують обґрунтованих та правильних висновків суду першої інстанції.

Колегія суддів перевірила доводи апеляційної скарги на предмет законності судового рішення виключно в межах, які безпосередньо стосуються правильності застосування місцевим судом норм матеріального і дотримання норм процесуального права, у зв`язку з чим, не вдається до аналізу і перевірки інших доводів, які за своїм змістом зводяться до переоцінки доказів та встановлення обставин, що були належним чином досліджені судом першої інстанції та яким надана відповідна правова оцінка.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, відсутні, а отже, слід відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування колегія суддів не вбачає.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують і на суть прийнятого рішення не впливають.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 15 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено «15» грудня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай