Справа № 316/1755/19
Провадження № 2-др/316/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" січня 2020 р. м. Енергодар

Енергодарський міський суд Запорізької області у складі:

головуючого судді: Куценка М.О.,

за участі секретаря: Нестерової Г.М.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей» про ухвалення додаткового рішення щодо повернення сплаченого судового збору поцивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар», про захист ділової репутації юридичної особи, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ТОВ «Місто для людей» в особі представника адвоката Винокурова О.В.звернувся до Енергодарського міського суду Запорізької області із заявою про ухвалення додаткового рішення щодо повернення сплаченого судового збору. В обґрунтування наданої заяви представником позивача зазначено, що ухвалою Енергодарського міського суду від 26.12.2019 року позов ТОВ «Місто для людей» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар», про захист ділової репутації юридичної особи, був залишений без розгляду. Проте зазначеною ухвалою суду не було вирішено питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. Позивач вказує, що ним при зверненні до суду був сплачений судовий збір у розмірі 5763 грн.. Оскільки позов судом залишений без розгляду на підставі п.2 ч.1 ст.257 ЦПК України, що не підпадає під виключення щодо повернення судового збору, встановлені ст..7 ЗУ «Про судовий збір». Просить ухвалити додаткове рішення суду щодо повернення сплаченого судового збору (а.с.144-146).

Дослідивши надану заяву та матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку.

У справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Місто для людей» до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору- Товариство з обмеженою відповідальністю «Місто для людей Енергодар», про захист ділової репутації юридичної особи, було постановлено ухвалу суду про залишення позову без розгляду.

Позивач, посилаючись на ч.3 ст.257 ЦПК України, зазначає, що судом не вирішено питання щодо повернення сплаченого судового збору позивачу.

Відповідно до ч.3 ст.257 ЦПК України, в ухвалі про залишення позову без розгляду можуть бути вирішені питання про розподіл між сторонами судових витрат, про повернення судового збору з державного бюджету.

Стаття 142 ЦПК України регулює розподіл витрат у разі визнання позову, закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду.

Відповідно до ч.6 ст.142 ЦПК України, у випадках, встановлених частинами третьою - п`ятою цієї статті, суд може вирішити питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду, рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням, за умови дотримання відповідною стороною вимог частини дев`ятої статті 141 цього Кодексу. При цьому, ч.5 ст.142 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Тобто, у випадку залишення позову без розгляду, суд вирішує питання про розподіл судових витрат протягом п`ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали, виключно за вимогою відповідача, яка стосується компенсації здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача. В даному випадку

Крім того, статтею 270 ЦПК України передбачено випадки в яких суд може ухвали додаткове рішення, даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Так, відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Тобто дана стаття не містить випадку ухвалення судового про повернення судового збору та застосовується лише у випадку ухвалення судом судового рішення саме у формі рішення, а не ухвали.

Таким чином посилання позивача на ст..270 ЦПК України є безпідставним, а відтак у прийнятті додаткового рішення слід відмовити.

Разом з цим, ст..7 ЗУ «Про судовий збір» регулює питання щодо повернення судового збору.

Зокрема відповідно до п.4 ч.1 ст.7 цього Закону, сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі залишення заяви або скарги без розгляду.

Тобто позивач не позбавлений права звернення до суду із заявою саме про повернення судового збору.

На підставі викладеного та керуючись ст..ст. 270, 260 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Товариству з обмеженою відповідальністю «Місто для людей» у прийнятті додаткового рішення - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення (складення), має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М. О. Куценко