Справа № 361/306/20
провадження № 2-к/361/2/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року суддя Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання рішення іноземного суду на території України, що підлягає примусовому виконанню,

В С Т А Н О В И В:

В січні 2020 року до суду звернулась ОСОБА_1 з клопотання про визнання та виконання рішення іноземного суду на території України, що підлягає примусовому виконанню заочного рішення Московського районного суду м.Тверь від 23 грудня 2011 року у справі за № 2-3282/2011 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства Гонта, ОСОБА_2 про відшкодування шкоди та компенсації моральної шкоди.

До клопотання додані складена довідки (без дати) про те, що заочне рішення Московського районного суду м.Тверь від 23 грудня 2011 року у справі за № 2-3282/2011 не виконувалось на території Російської Федерації; про те, що ТОВ Гонта своєчасно та в належній формі повідомлено про час та місце судового розгляду; про те, що рішення набрало законної сили 14 лютого 2012 року та підлягає виконанню; заочне рішення Московського районного суду м.Тверь від 23 грудня 2011 року у справі за № 2-3282/2011.

Вказані документи подані на російській мові.

Відповідно до п. 5.1 розділу 5 "Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень", затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України та Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 року № 1092/5/54, рішення іноземного суду визнається та виконується в Україні, якщо його визнання та виконання передбачено міжнародним договором України або за принципом взаємності у відносинах з іноземною державою, рішення суду якої має виконуватися в Україні.

Згідно з п. 5.3 розділу 5 зазначеної "Інструкції", іноземне клопотання розглядається судом України за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Відповідно до ст.462 ЦПК України, рішення іноземного суду (суду іноземної держави, інших компетентних органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних) визнаються та виконуються в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності.

Згідно із ч. 1 ст. 464 ЦПК України, питання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду розглядається судом за місцем проживання (перебування) або місцезнаходженням боржника.

Стаття 54 Конвенції "Про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах", передбачає, що клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішень розглядаються судами договірної сторони, на території якої повинне бути здійснене примусове виконання. Суд, що розглядає клопотання про визнання і дозвіл примусового виконання рішення, обмежується встановленням того, що умови, передбачені цією Конвенцією, дотримані.

Відповідно до ст. 81 Закону України Про міжнародне приватне право в Україні можуть бути визнані та виконані рішення іноземних судів у справах, що виникають з цивільних, трудових, сімейних та господарських правовідносин, вироки іноземних судів у кримінальних провадженнях у частині, що стосується відшкодування шкоди та заподіяних збитків, а також рішення іноземних арбітражів та інших органів іноземних держав, до компетенції яких належить розгляд цивільних і господарських справ, що набрали законної сили.

В п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24.12.1999 Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражі про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного-комерційного арбітражу на території України зазначено, що клопотання про визнання й виконання рішень іноземних судів (арбітражів) суд розглядає у визначених ними межах і не може входити в обговорення правильності цих рішень по суті, вносити до останніх будь-які зміни.

Відповідно ч.1, 2, 3, ст. 466 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається у письмовій формі і повинно містити:

1) ім`я (найменування) особи, що подає клопотання, зазначення її місця проживання (перебування) або місцезнаходження;

2) ім`я (найменування) боржника, зазначення його місця проживання (перебування), його місцезнаходження чи місцезнаходження його майна в Україні;

3) мотиви подання клопотання.

Суд за заявою особи, яка подає клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду, може вжити передбачені цим Кодексом заходи забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду такого клопотання, якщо невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

До клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду додаються документи, передбачені міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Якщо міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, не визначено перелік документів, що мають додаватися до клопотання, або за відсутності такого договору, до клопотання додаються такі документи:

1) засвідчена в установленому порядку копія рішення іноземного суду, про примусове виконання якого подається клопотання;

2) офіційний документ про те, що рішення іноземного суду набрало законної сили (якщо це не зазначено в самому рішенні);

3) документ, який засвідчує, що сторона, стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи;

4) документ, що визначає, в якій частині чи з якого часу рішення іноземного суду підлягає виконанню (якщо воно вже виконувалося раніше);

5) документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником);

6) засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України .

Суд, встановивши, що клопотання і документи, що додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додані до нього, особі, яка його подала ( ч.4 ст. 466 ЦПК України).

Суд дослідивши довідки подані до клопотання, дійшов висновку про те, що до клопотання не долучено належний документ, який засвідчує, що сторона стосовно якої постановлено рішення іноземного суду і яка не брала участі в судовому процесі, була належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи.

Оскільки, таким документом є оригінал або засвідчена копія документу, за допомогою якого мав здійснюватися виклик згідно з міжнародним договором або законодавством держави, де розглядалася справа (Постанова Пленуму Верховного суду України № 12 від 24.12.1999 Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України).

Крім того, додані до клопотання матеріали не містять доказів направлення постановленого рішення суду боржнику.

Відповідно ст. 463 ЦПК України рішення іноземного суду може бути пред`явлено до примусового виконання в Україні протягом трьох років з дня набрання ним законної сили, за винятком рішення про стягнення періодичних платежів, яке може бути пред`явлено до примусового виконання протягом усього строку проведення стягнення з погашенням заборгованості за останні три роки.

Враховуючи те, що заявником не додано до клопотання усі необхідні документи, передбачені ч.2 ст.472 ЦПК України, суд, прийшов до висновку, що клопотання ОСОБА_1 відповідно до ч. 4 ст. 466 ЦПК України підлягає залишенню без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 462-466 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Клопотання ОСОБА_1 про визнання та виконання рішення іноземного суду на території України, що підлягає примусовому виконанню,- залишити без розгляду та повернути заявнику.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Броварський міськрайонний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Радзівіл А.Г.