Справа № 501/1649/19
22 січня 2020 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого - судді Кочко В.К.,
при секретарі судового засідання Савченко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі районного суду у смт.Овідіополь в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки по заборгованості по аліментам на утримання малолітньої дитини
Провадження у справі відкрито ухвалою від 07.08.2019 р. з призначенням розгляду в порядку загального позовного провадження.
Відзив на позов відповідачем не подано.
Позивач у судове засідання не з"явилася, надала до суду заяву у якій просила розглянути справу за її відсутності та задовольнити позовні вимоги.
Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причну неявки до суду не повідомив, відзив на позов не подав, в зв`язку з чим на підставі ст.280 ЦПК України суд постановляє заочне рішення.
Суд, встановивши обставини позову та перевіривши їх доказами, яким надана оцінка в їх сукупності, дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що сторони у справі - позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є батьками доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Рішенням Іллічівського міського суду Одеської області від 26.11.2013 року відповідача зобов`язано сплачувати на користь позивача аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 щомісячно у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дітей відповідного віку, починаючи з 25.07.2013 р. і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі вищевказаного рішення Іллічівським міським судом Одеської області 25.12.2013 р. було видано виконавчий лист №501/4740/13-ц, який перебуває на примусовому виконанні в Овідіопольському РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області.

Відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах, складеного державним виконавцем Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області 01.05.2019 р., заборгованість ОСОБА_2 по аліментах на утримання дитини станом на 01.05.2019 р. складає 52044,5 грн.

Судом встановлено, відповідач свої зобов`язання за сплатою аліментів у повному обсязі не виконував, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

Виконавче провадження щодо примусового виконання перебуває на виконанні Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області.

Відповідно до ст. 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Між тим, відповідно до ст.196 ч.1 СК України (в редакції Закону № 2037-VІІ від 17.05.2017 р.), що є чинною з 05.07.2017 р., розмір неустойки (пені) по сплаті аліментів не може бути більшим 100 відсотків самої заборгованості по сплаті аліментів.

Під ухиленням від сплати аліментів закон розуміє як пряму відмову від надання утримання, так і різні дії (бездіяльність) зобов`язаної особи, спрямовані на повне або часткове ухилення від сплати аліментів; приховання особою дійсного розміру свого заробітку (доходу); зміну роботи або місця проживання з метою запобігання сплати аліментів; приховання свого місцезнаходження; інші дії, що свідчать про намір особи ухилитися від виконання обов`язків щодо утримання.

Разом з тим, відповідач в судове засідання не з`явився, доказів в порядку ст.ст. 76 - 81 ЦПК України про те, що заборгованість по аліментах утворилась з незалежних від нього причин, суду не надав, доводів позивачки не спростував.

А відтак, суд дійшов висновку про те, що позивач має право на стягнення пені за прострочення сплати відповідачем аліментів.

Розраховуючи розмір пені, суд виходить з такого.

Постановою Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018р. у справі № 572/1762/15ц (провадження № 14-37цс18), роз`яснено, що неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. ЇЇ завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення.

При розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму.

Отже, з урахуванням правої природи пені, яка є дієвим стимулом належного виконання обов`язку та виходячи з того, що аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, за змістом статті 196 СК України пеня нараховується на суму заборгованості за той місяць, в якому не проводилось стягнення аліментів.

При цьому сума заборгованості за аліментами за попередні місяці не додається до заборгованості за наступні місяці, а кількість днів прострочення обчислюється виходячи з того місяця, в якому аліменти не сплачувались.

Правило про стягнення неустойки (пені) в розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення в кожному місяці.

Тобто неустойка (пеня) за один місяць рахується так: заборгованість за аліментами за місяць помножена на 1 % пені і помножена на кількість днів місяця, в якому виникла заборгованість. Загальна сума неустойки (пені) визначається шляхом додавання нарахованої пені за кожен із прострочених платежів (за кожен місяць).

Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Таким чином за вищезазначеною методикою розрахунку розмір пені визначений і становить 46914,84 грн.

Відповідно до ст.20 СК України до даних правовідносин не застосуються строки позовної давності.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дайшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» при подачі позову звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до ст.141 ЦПК України, з урахуванням вимог пропорційності до суми задоволених вимог та враховуючи мінімальний розмір судового збору, судовий збір в розмірі 768,40 грн. (по мінімальній ставці, що діяла на час звернення позивача до суду) підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

На підставі викладеного, ст.ст.7, 20, 180, 196 СК України, керуючись ст.ст. 4, 10, 12, 13, 76-80, 81, 82, 89, 141, 258-259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення неустойки по заборгованості по аліментам на утримання малолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ) неустойку за несплату аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за період з 01.02.2017 р. по 01.05.2019 р. в розмірі 46914,84 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Заочне рішення може бути переглянуто Овідіопольським районним судом Одеської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заяви про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: Кочко В.К.