Житомирський апеляційний суд
Справа №295/806/19 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г.
Категорія 43 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №295/806/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" про визнання протиправним та скасування рішення

за апеляційною скаргою Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)"

на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 вересня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Перекупки І.Г. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)". Просив:

-визнати протиправним і скасувати рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8), оформлене протоколом від 02 листопада 2017 року №11 «Про поновлення в черзі квартирного обліку установи ОСОБА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2017 року», в частині відмови у включенні до складу сім`ї ОСОБА_1 доньок - ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та матері - ОСОБА_4 , а також - в частині відмови у поновленні в списку першочергового отримання житла;

-зобов`язати спільне засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) повторно розглянути питання включення до складу сім`ї ОСОБА_1 його доньок ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та матір ОСОБА_4 , а також - в частині поновлення в списку першочергового отримання житла.

Свої позовні вимоги обґрунтовував тим, що у зв`язку із відсутністю мінімального розміру жилої площі разом із дружиною був взятий на квартирний облік до загальної черги в місті Житомирі з 27 грудня 1989 року. З урахуванням пільги, передбаченої ст. 22 Закону України «Про міліцію», був включений до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житлового приміщення з 01 квітня 1990 року. На спільному засіданні адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8) прийнято рішення, яке оформлене протоколом від 29 листопада 2016 року №5 «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку», про те, що він не потребує поліпшення житлових умов. Зазначене рішення в частині, що стосується відсутності підстав для поліпшення його житлових умов, скасоване рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2017 року. На виконання даного рішення суду він звернувся до відповідача про поновлення у черзі осіб першочергового отримання житла. Однак рішенням спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8), яке оформлене протоколом від 02 листопада 2017 року №11, йому відмовлено у включенні до складу його сім`ї доньок ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та матері ОСОБА_4 , а також у поновленні в списку осіб першочергового отримання жилого приміщення. Відмову у включенні до складу членів його сім`ї доньок та матері відповідач аргументував відсутністю їх особистих заяв. Відмову в поновленні до списку осіб першочергового отримання житла відповідач мотивував тим, що такою пільгою користуються лише ветерани кримінально-виконавчої служби України, а у нього такий статус відсутній. Вважає таке рішення протиправним, оскільки до прийняття рішення, оформленого протоколом від 29 листопада 2016 року №5, яке скасоване судом, він перебував у пільговій черзі, а тому відповідач був зобов`язаний відновити його саме у списку першочергового отримання житла. Посилання відповідача на зміни у законодавстві є безпідставними, оскільки закон зворотної сили в часі не має.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 10 вересня 2019 року позов задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8» (протокол № 11 від 02 листопада 2017 року) «Про поновлення в черзі квартирного обліку установи ОСОБА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м. Житомира від 11 квітня 2017 року» в частині відмови у включенні до складу сім`ї ОСОБА_1 доньки ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_3 , матері ОСОБА_4 та в частині відмови у поновлені в списку осіб першочергового отримання житла. Зобов`язано спільне засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань № 8» повторно розглянути питання щодо включення до складу сім`ї ОСОБА_1 - доньки ОСОБА_2 , доньки ОСОБА_3 , матері ОСОБА_4 та в частині поновлення ОСОБА_1 в списку осіб першочергового отримання житла. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, Державна установа "Житомирська установа виконання покарань (№8)" подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначає, що Закон України «Про міліцію», за нормою якого позивач, у складі сім`ї разом із дружиною, був включений до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житла, втратив чинність. Пільгами щодо першочергового отримання житла користуються лише ветерани кримінально-виконавчої служби. Позивач такого статусу не має. За таких обставин, на думку скаржника, позивач не підлягає поновленню у списку осіб, які користуються правом першочергового отримання житла. Окрім того, доказів того, що ОСОБА_1 повідомляв про народження дітей та звертався до житлової комісії з проханням внести зміни до справи квартирного обліку щодо складу його сім`ї матеріали справи не містять. Після скасування Богунським районним судом м. Житомира рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії від 29 листопада 2016 року №5 позивачу був направлений лист із пропозицією терміново поновити документи у обліковій справі, але ОСОБА_1 на засідання комісії не з`явився та документів не надав.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення із наступних підстав.

Матеріалами справи доводиться та судом установлено, що позивач проходив службу в системі органів виконання покарань із 1989 року (а.с.83).

У зв`язку із відсутністю мінімального розміру жилої площі ОСОБА_1 разом із дружиною ОСОБА_5 , тобто сімєю у складі 2-х осіб, перебував на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в Державній установі "Житомирська установа виконання покарань (№8)".

Позивач із сімєю у такому складі перебував у загальній черзі з 1989 року (а.с.52).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 15 червня 2017 року встановлено, що з урахуванням пільги, передбаченої нормою ст.22 Закону України «Про міліцію», позивач разом із дружиною, тобто сімєю у складі 2-х осіб, був включений до списку осіб, які користуються правом першочергового отримання жилого приміщення, з 01 квітня 1990 року. Ця обставина встановлена судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому в силу положень частин четвертої та п`ятої ст.82 ЦПК України вона не потребує доказуванню при розгляді даної справи (а.с.9). Загальна черга №44, першочергова - №41.

Наказом від 16 травня 2008 року ОСОБА_1 звільнений з Державної кримінально-виконавчої служби України у відставку за віком (а.с.83 зворот).

На час звільнення ОСОБА_1 у відставку за віком йому не було надано жиле приміщення. Отже, за ним зберігається право перебувати на квартирному обліку за місцем попередньої роботи, що передбачено приписами пункту 29 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в УРСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 року №470 (надалі Правила обліку).

На спільному засіданні адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань (№8), яке оформлене протоколом від 29 листопада 2016 року №5, комісія вирішила, що ОСОБА_1 забезпечений житловою площею згідно з діючими нормами, а тому дійшла висновку про відсутність підстав у поліпшенні його житлових умов (а.с.9).

Рішенням Богунського районного суд м. Житомира від 11 квітня 2017 року, яке залишене без змін ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 15 червня 2017 року, визнано протиправним та скасовано рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Житомирської установи виконання покарань №8, оформлене протоколом від 29 листопада 2016 року №5 «Про перегляд облікових справ черговиків, які перебувають на квартирному обліку в установі згідно поданих оновлених документів та зняття з квартирного обліку» в частині, що стосується відсутності підстав для поліпшення житлових умов ОСОБА_1 .

На виконання рішення суду від 11 квітня 2017 року ОСОБА_1 26 червня 2017 рок фактично звернувся із заявою про поновлення його на квартирному обліку.

Заява ОСОБА_1 була розглянута 02 листопада 2017 року на спільному засіданні адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи «Житомирська установа виконання покарань (№8)», рішення якої оформлено протоколом №11 (а.с.10).

Як убачається із витягу із вищевказаного протоколу на спільному засіданні було вирішено поновити в черзі квартирного обліку в установі сім`ю ОСОБА_1 , склад сім`ї 2 особи (він, дружина ОСОБА_5 ), датою постановки на квартирний облік з 11 травня 1990 року та включити в список осіб, які включені в загальну чергу на отримання жилих приміщень у Житомирській установі виконання покарань (№8) станом на 10 січня 2017 року за №18. Доньок ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та матір ОСОБА_4 до складу сім`ї ОСОБА_1 не включати через відсутність особистих заяв останніх.

У вирішальній частині відповідного протоколу також зазначено про те, що до списку осіб, які користуються першочерговим правом отримання житла, ОСОБА_1 не включено, оскільки останній не надав документів, які могли б підтвердити пільгу на перебування у списку першочергового отримання житла. 10 листопада 2015 року Верховною Радою України прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Національної поліції», який набрав чинності 09 грудня 2015 року. Зазначеним вище Законом внесені зміни до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» щодо поширення деяких положень Закону України «Про Національне поліцію» на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України. Так, згідно із новою редакцією частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби та грошового забезпечення, передбачені для поліцейських. Відповідно до п.4 ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, під час звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату залишаються на цьому обліку до одержання житла з державного житлового фонду до настання визначених законом підстав для зняття із зазначеного обліку. Пунктом 3 ст. 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що при звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист». Пунктом 7 ст.6 вищезазначеного Закону передбачено, що першочерговим забезпеченням житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, мають право лише ветерани кримінально-виконавчої служби України, а у ОСОБА_1 такий статус відсутній.

Отже, сімя позивача у складі двох осіб відповідачем не поновлена у списку осіб, які користуються правом першочергово отримання жилого приміщення.

На працівників рядового та начальницького складу органів виконання покарань поширювалася дія положення ст.22 Закону України «Про міліцію» щодо соціального захисту, зміст якої передбачав, що жила площа працівникам міліції, в тому числі працюючим на транспорті, надається місцевими Радами народних депутатів, відповідними міністерствами та відомствами у першочерговому порядку.

Правомірність включення позивача (із сім`єю у складі 2-х осіб) у 1990 році до списку осіб, які мають право на першочергове забезпечення житлом, у даній справі сторонами не оспорюється та матеріали справи не містять інформації щодо оспорення правомірності у інших справах. Оскільки належними та допустимими доказами зворотного не доведено, то колегія суддів виходить із того, що у 1990 році позивач у складі сім`ї із двох осіб (він та його дружина) правомірно був включений до списку осіб, які мають право на першочергове отримання житла.

Верховна Рада України 10 листопада 2015 року прийняла Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо діяльності Національної поліції», який набрав чинності 09 грудня 2015 року. Зазначеним Законом внесені зміни до Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» щодо поширення деяких положень Закону України «Про Національне поліцію» на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України. Так, згідно із новою редакцією частини п`ятої статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби поширюється соціальний захист поліцейських, визначений Законом України «Про Національну поліцію», а також порядок і умови проходження служби, передбачені для поліцейських.

У свою чергу відповідно до пункту четвертого ст.65 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські, які перебувають на обліку громадян, що потребують поліпшення житлових умов, під час звільнення зі служби в поліції за станом здоров`я, за віком, у зв`язку із скороченням штату залишаються на цьому обліку до одержання житла з державного житлового фонду до настання визначених законом підстав для зняття із зазначеного обліку.

Пунктом третім ст.23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» передбачено, що при звільненні зі служби особи рядового і начальницького складу кримінально-виконавчої служби користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист».

Пунктом сьомим ст.6 Закону України «Про статус ветеранів військової служби, ветеранів органів внутрішніх справ і деяких інших осіб та їх соціальний захист» передбачено, що право на першочергове забезпеченням житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, мають право лише ветерани Державної кримінально-виконавчої служби України.

Дійсно не доведено наявність у ОСОБА_1 статусу ветерана Державної кримінально-виконавчої служби України.

Разом із тим, за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Нові закони не можуть поширюватися на старі життєві ситуації. Цей принцип закріплений у ч.1 ст.58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон, під час дії якого вони настали або мали місце.

Частиною другою статті 5 ЦК України визначено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Як уже наголошувалося вище, наразі вирішується питання не постановлення на пільгову чергу, а поновлення у ній, що не є тотожними поняттями для даного випадку.

Оскільки спірним є питання саме поновлення у списку осіб, які мають право на першочергове отримання житла, то відсутність статусу ветерана кримінально-виконавчої служби не є підставою для того, щоб відмовити позивачу в поновленні його у списку осіб на першочергове отримання житла, неправомірність зняття якого із пільгової черги доведена вищевказаним рішенням суду від 11 квітня 2017 року. Ні на час включення позивача до пільгового списку осіб, які мають право на першочергове отримання житла (1990 рік), ні на час звільнення ОСОБА_1 за віком із системи органів виконання покарань (2008 рік) відповідні зміни у законодавстві, на які посилається скаржник у апеляційній скарзі, не мали місце. Такі зміни з`явилися лише у 2015 році та за своїм змістом вони погіршили становище позивача, який незаконно був знятий з пільгової черги, а тому приписи Законів, на які посилається відповідач у апеляційній скарзі не можуть застосовуватися до спірних правовідносин, приймаючи до уваги те, що у даному випадку закон зворотної сили мати не може.

Отже, позов в частині вимог щодо поновлення позивача у складі сім`ї із двох осіб (він та дружина) у списку осіб, які мають право на першочергове отримання житла, є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Інші вимоги, які відносяться до змін у складі сім`ї позивача, тобто його збільшення, та осіб, які мають право перебувати разом із ним на квартирному обліку, позивач обґрунтовує тим, що з ним постійно проживають та потребують поліпшення житлових умов його двоє доньок ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) та мати ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Відповідно до пункту 25 Правил обліку виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, підприємства, установи, організації щороку в період з 01 жовтня по 31 грудня проводять перереєстрацію громадян, які перебувають на квартирному обліку, в ході якої перевіряються їх облікові дані. Виявлені зміни вносяться в облікову справу громадян і книгу обліку осіб, які перебувають у черзі на одержання жилих приміщень. Про внесені зміни заінтересованим особам направляється письмове повідомлення.

Доньки позивача та його мати правоздатні. Їх цивільна правоздатність виникла у момент народження. У матеріалах справи відсутні докази про обмеження їх дієздатності, тобто вони повністю дієздатні.

Стаття 32 Української РСР передбачає, що громадяни самостійно здійснюють право на одержання жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду з настанням повноліття, тобто після досягненням вісімнадцятирічного віку. Аналогічна норма закріплена й у пункті 4 Правил обліку.

Доньки позивача та його матір мають самостійне право на одержання житла. Заяв від них про те, що вони бажають стати на квартирний облік разом із позивачем немає, а заява ОСОБА_1 2016 року з проханням включити до складу його сім`ї даних осіб не є достатньою підставою для обмеження їх у праві на самостійну реалізацію житлових прав. Окрім того, донька ОСОБА_3 створила сім`ю із ОСОБА_7 , зареєструвавши із ним шлюб 16 липня 2011 року.

До досягнення доньками повноліття позивач не звертався до житлової комісії з прохання поставити доньок на квартирний облік разом із ним.

Отже, у частині невключення до складу сім`ї позивача його доньок та матері ОСОБА_1 відмовлено правомірно, приймаючи до уваги, що відмова відповідає й положенням пункту 18 Правил обліку, який передбачає виявлення внутрішньої волі кожним, хто має право на одержання житлового приміщення самостійно, але не бажає таким скористатися. Документи надані позивачем не були належними та достатніми для того, щоб разом із ним поставити на квартирний облік доньок та матір, а тому в цій частині позовних вимог висновки суду першої інстанції є передчасними, а доводи апеляційної скарги - обґрунтованими.

Недоведення обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, невідповідність висновків обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права тягне скасування рішення суду першої інстанції відповідно до ст.376 ЦПК України та ухвалення нового рішення, яким у задоволенні вимог, пов`язаних із включенням до складу сім`ї позивача доньок та матері, відмовляється.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно до задоволених та відмовлених вимог.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374,376,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 10 вересня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Визнати протиправним та скасувати рішення спільного засідання адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)", оформлене протоколом від 02 листопада 2017 року №11 «Про поновлення в черзі квартирного обліку установи ОСОБА_1 на підставі рішення Богунського районного суду м.Житомира від 11 квітня 2017 року», в частині відмови у поновленні сім`ї ОСОБА_1 складом 2-і особи (він та його дружина ОСОБА_5 ) в списку першочергового отримання житла.

Зобов`язати відповідача на наступному черговому спільному засіданні адміністрації та житлово-побутової комісії Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" повторно розглянути питання поновлення сім`ї ОСОБА_1 у складі 2-х осіб (він та його дружина ОСОБА_5 ) у списку першочергового отримання житла.

У задоволенні решти вимог відмовити.

Стягнути з Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" (; м. Житомир, проспект Незалежності, 172) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 384 грн. 20 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; АДРЕСА_1 ) на користь Державної установи "Житомирська установа виконання покарань (№8)" (; м. Житомир, проспект Незалежності, 172) судовий збір у розмірі 576 грн. 50 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді: