Ухвала

24 січня 2020 року

м. Київ

справа № 754/4634/18

провадження № 61-1060ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Петрова Є. В., розглянувши касаційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги,

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2018 року позивач ОСББ «Автотранспортник-10» звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 на користь ОСББ «Автотранспортник-10» заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги за період від 01 квітня 2016 року до 01 березня 2018 року з урахуванням інфляційного нарахування, 3% річних у розмірі 7 641,60 грн, судовий збір у розмірі 1 922,00 грн та витрати на правову допомогу в сумі 5 762,00 грн.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року позов залишено без задоволення.

Постановою Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» залишено без задоволення, а рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року залишено без змін.

У січні 2020 року ОСББ «Автотранспортник-10» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, з урахуванням такого.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який вираховується станом на 1 січня календарного року, в якому подається скарга (пункт 1 частини шостої, частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Зі змісту положень пункту 3 частини третьої статті 175, пункту 1 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Ціна позову у цій справі становить 7 641,60 грн, отже станом на 01 січня 2020 року не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102*100=210 200).

Зазначена справа є малозначною у силу вимог закону за ціною позову.

Касаційна скарга містить посилання на підпункт «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України. Заявник зазначає, що справа має виняткове значення для ОСББ «Автотранспортник-10», оскільки останній є неприбутковою організацією, коштами позивача є внески встановлені на загальних зборах, які мають цільовий характер, тому несплата внесків може привести ОСББ до банкрутства.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.

Проте, обґрунтованих причин, на підставі яких касаційна скарга ОСББ «Автотранспортник-10» повинна бути прийнята Верховним Судом з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. Оскільки заперечення в касаційній скарзі по суті позовних вимог (неотримання плати за житлово-комунальні послуги) й та обставина, що відповідач є неприбутковою організацією, не є підставою для відкриття касаційного провадження з підстав, передбачених підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, які б свідчили про необхідність перегляду судових рішень у цій справі у касаційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховним Судом також враховано, що застосування критерію малозначності справи у цій справі було передбачуваним, справа була розглянута судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявник не продемонстрував наявності виключних обставин, які за положеннями кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи. Наведене повністю узгоджується з правовою позицією, сформованою Європейським судом з прав людини у справі Azyukovska v. Ukraine (Азюковська проти України) від 09 жовтня 2018 року.

З урахуванням наведеного, оскільки заявником подано касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Разом з тим, не потребують окремого розгляду питання дотримання особою, яка подала касаційну скаргу, вимог статей 390 та 392 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись статтею 129 Конституції України, статтею 19, статтею 260, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 20 листопада 2019 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Автотранспортник-10» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Петров