Справа № 583/2979/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 січня 2020 року м. Охтирка Сумської області

Охтирський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді КОВАЛЬОВОЇ О.О.,

за участю секретаря судового засідання АРТЕМЕНКО О.С.,

представника позивача ОСОБА_1 , представника відповідача САВОЧКИ А.М. , з фіксацією розгляду справи технічним комплексом «Акорд», розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Охтирка цивільну справу за позовом

ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня» (місцезнаходження: вул. Петровського, буд. 27, с. Грунь, Охтирського району, Сумської області, ), третя особа Головне Управління Держгеокадастру у Сумській області (місцезнаходження вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, )

про розірвання договору оренди земельної ділянки

встановив:

15.07.2019 року позивач звернувся до суду з позовом. Вимоги мотивував тим, що 30.08.2010 року він уклав з відповідачем договір оренди землі. Відповідач, використовуючи земельну ділянку, не виконував вимоги ст. 24, 25 ЗУ «Про оренду землі», порушував режим природоохоронного використання земель, не надав орендодавцю проєкт землеустрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, не дотримувався порядку сівозміни на земельній ділянці, яка передана йому в користування, що призвело до зниження якісних характеристик ґрунту і є порушенням умов договору оренди землі. Чергування сільськогосподарських культур і парів відповідачем не здійснювалось, земля виснажується і на наступний рік знову використовується для вирощування культур, що призводить до зниження родючості землі. Орендар зобов`язаний здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів. Протиправна бездіяльність відповідача загрожує збереженню орендованої земельної ділянки. Посилаючись на викладене, позивач просив суд розірвати договір оренди землі від 30.08.2010 року, укладений між ним та ТОВ «Перше травня», зареєстрований 24.03.2012 року за №:01:001:0883.

15.07.2019 року по справі відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Позивач, будучи сповіщеним належним чином про час та місце розгляду справи, до суду не прибув, суд визнав за можливе провести розгляд справи по суті у його відсутність, оскільки його інтереси суді представляє ОСОБА_4 , який позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечив проти позовних вимог, просив відмовити у їх задоволенні за безпідставністю, подав письмовий відзив на позов /а.с. 23-31/, який підтримав, вважав, що матеріали позовної заяви не містять жодного доказу щодо порушення умов договору з боку відповідача, позивач допустив помилкове тлумачення земельного законодавства в частині обґрунтування підстав для розірвання (дострокового припинення) договору оренди землі. Підстави для припинення договору шляхом його розірвання визначені п. 38 Договору, яким зокрема передбачено, що договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін або за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Доводи позивача про порушення з боку орендаря норм ст. 25 Закону України «Про оренду землі» та порушення норм ст. 22 Земельного кодексу України щодо організації порядку сівозміни на земельній ділянці, переданій в оренду, що призводить до виснаження землі та зниження родючості грунтів, є припущенням, не обґрунтованим жодним доказом. З метою виконання заходів по забезпеченню збереження родючості ґрунтів відповідачем повністю дотримується режим сівозмін на полі, на якому знаходиться земельна ділянка позивача, дотримані вимоги про сівозміни шляхом чергування сільгоспкультур на земельній ділянці позивача.

Відповідачем проведені заходи по внесенню на вказаному полі добрив та агрохімікатів, що підтверджується відомостями системи обробітку грунту та удобрення в польовій сівозміні.

Посилання позивача на ту обставину, що відповідно до ч. 4 ст. 22 Земельного кодексу України відповідач повинен був розробити проєкт землеустрою, що забезпечує еклого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь щодо вказаної земельної ділянки, не може відноситися до вказаної земельної ділянки оскільки, відповідно до п. 18 розділу X Земельного кодексу України в редакції станом на 30.08.2010 (на час укладення Договору), а так само в редакції станом на 24.03.2012 (реєстрація договору) вимоги частини четвертої статті 22 ЗК України поширювалися лише на тих власників та користувачів, які використовують земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею більш як 100 гектарів, тоді як відповідно до правовстановлюючого документу - державного акту на право приватної власності на землю ІV-СМ № 022688 від 15.12.2001 загальна площа належної позивачу земельної ділянки відповідно становить - 4,06 га.

Частину 4 ст. 22 ЗК України виключено на підставі Закону України № 191-VIII від 12.02.2015 року. Отже, на даний момент, керуватися нормою закону, яка скасована, - неможливо, а так само не можна обґрунтовувати нею можливість припинення договору оренди, який триває та належним чином виконується орендарем.

«Порядок ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки», затверджений Постановою Уряду № 536 від 11.10.2011 року, на який посилається позивач, набув чинності 10.01.2012 року, тобто є нормативним актом, який не діяв на момент укладення договору - 30.08.2010 року, вказане положення не містить обов`язку землекористувача замовляти та виготовляти такі агрохімічні паспорти, відповідно до п. 4 Указу Президента України №1118/95 від 02.12.1995 року «Про суцільну агрохімічну паспортизацію земель сільськогосподарського призначення» і така паспортизація має бути проведена обласними державними адміністраціями щодо земель сільськогосподарського призначення, а, отже, не може бути обов`язком відповідача по справі.

Позивачем не надано доказів на підтвердження недотримання орендарем екологічного землеробства, що призвело б до погіршення стану земельної ділянки, доказів на підтвердження погіршення стану родючості земельної ділянки.

Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 141 ЗК України, підставою припинення права користування земельною ділянкою є використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам.

Позивач подав відповідь на відзив/а.с. 94-98/, в якому зазначив, що доводи відповідача не відповідають дійсним обставинам справи. Так, згідно п.1.5 Наказу Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядк ведення агрохімічного паспорта поля, земельної ділянки» від 11.10.2011 року № 536 агрохіміча паспортизація орних земель здійснюється кожні 5 років, сіножатей, пасовищ і багаторічних насаджень - через кожні 5-10 років і є обов`язковою для всіх землевласників та землекористувачів. Враховуючи, що ТОВ «ПЕРШЕ ТРАВНЯ» користується земельною ділянкою з 2010 року, відповідач має обов`язок провести вказані дії. Крім того, документом, який підтверджує дотримання землекористувачем режиму природоохоронного використання земель є проєкт землеутрою, що забезпечує еколого-економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь, який відповідачем не розроблено, що підтверджується відсутністю агрохімічного паспорта поля та інформацією Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 23.04.2019 року. Посилаючись на викладене, позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Представник третьої особи по справі до суду не прибув, будучи сповіщеним про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки не повідомив, суд вважав за можливе провести розгляд справи за його відсутності.

Суд, вислухавши учасників справи, дослідивши наявні у справі докази, дійшов наступного висновку:

Встановлено, що ОСОБА_5 є власником земельної ділянки площею 4,06 га у межах згідно з планом, розташованої на території Грунської сільської ради Охтирського району, Сумської області для ведення сільськогосподарського товарного виробництва, що підтверджується Державним актом на право власності на земельну ділянку (а.с. 35).

30.08.2010 між ОСОБА_6 та ТОВ «Перше травня» в особі директора КРАВЧУКА Миколи Володимировича укладений договір оренди землі, зареєстрований 24.03.2012 за № 02473, згідно з яким відповідачу передано в оренду земельну ділянку площею 4,06 га, у тому числі рілля 3,2200 га, сіножаті 0,6978 га, 0,1401 га пасовища, строком на 10 років, який був зареєстрований у Охтирському районному відділі ДП «Центр Державного земельного кадастру» при Держкомземі України 24.03.2012 за № 02473 (а.с. 8-11).

Відповідно до п. 9 договору оренди землі, орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1283,66 грн, що становить 3 % від грошової оцінки, в тому числі грошима та продукцією - по її собівартості, але не вище державних закупівельних цін рослинницькою продукцією, яка вирощується орендарем.

Позивач систематично отримував особисто орендну плату, що підтверджується відомістю на видачу орендної плати за земельний пай /а.с. 53,56,61,64,69,75,78,82/, видатковим касовим ордером /а.с.59,67/, накладною внутрігосподарського призначення /а.с. 58,66,80/.

Таким чином, сторонами укладено правочин, за яким позивач передав у платне користування відповідачеві належну йому на праві приватної власності земельну ділянку на умовах, визначених сторонами у спірному договорі, та на даний час існують взаємні права та обов`язки сторін на виконання сторонами умов договору.

Згідно із ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином у встановлений термін відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст.792 ЦК України, за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом.

Правовідносини з оренди земельних ділянок регулює Закон України «Про оренду землі» від 06.10.1998 № 161-XIV.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про оренду землі», оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Відповідно до положень ст. 2 Закону України «Про оренду землі», відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі», договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Стаття 31 Закону України «Про оренду землі» регламентує загальний порядок розірвання договору оренди землі, зокрема: ч. 3 та ч. 4 статті встановлюють, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. За вимогою однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішення суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або цим договором.

Відповідно до ст. 32 Закону України «Про оренду землі», на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 24 Закону України «Про оренду землі», на який посилається позивач, як на підставу розірвання договору, орендодавець має право вимагати від орендаря: дотримання екологічної безпеки землекористування та збереження родючості ґрунтів, додержання державних стандартів, норм і правил.

Таке ж правило закріплене і в п. 28 Договору.

Обов`язки орендаря визначені у ст. 25 Закону України «Про оренду землі», до яких належить: приступати до використання земельної ділянки в строки, встановлені договором оренди землі, зареєстрованим в установленому законом порядку; виконувати встановлені щодо об`єкта оренди обмеження (обтяження) в обсязі, передбаченому законом або договором оренди землі; дотримуватися режиму використання земель природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення, оздоровчого, реєстраційного та історико-культурного призначення; у п`ятиденний строк після державної реєстрації договору оренди земельної ділянки державної або комунальної власності надати копію договору відповідному органу доходів і зборів.

Відповідно до ст. 37 Закону України «Про охорону земель», власники та землекористувачі, в тому числі орендарі, земельних ділянок зобов`язані здійснювати заходи щодо охорони родючості ґрунтів, передбачені цим Законом та іншими нормативно-правовими актами України.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду землі», орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону.

За змістом ч. 1, ч. 2 ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно із п.п. 38, 39 Договору оренди землі, дія договору припиняється шляхом його розірвання: за взаємною згодою сторін; рішенням суду на вимогу однієї із сторін у наслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається.

Згідно зі статтею 141 ЗК України підставою припинення права користування земельною ділянкою є, зокрема, використання земельної ділянки засобами, які суперечать екологічним вимогам.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо збереження родючості ґрунтів» від 04 червня 2009 року статтю 22 ЗК України доповнено частиною четвертою з наступним змістом: «Земельні ділянки сільськогосподарського призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва використовуються відповідно до розроблених та затверджених в установленому порядку проєктів землеустрою, що забезпечують еколого - економічне обґрунтування сівозміни та впорядкування угідь і передбачають заходи з охорони земель».

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення умов ведення бізнесу (дерегуляція)» від 12 лютого 2015 року №191-VIII частину четверту статті 22 Земельного Кодексу України виключено.

За висновком суду, відсутність проєкту землеустрою не входить до переліку підстав розірвання договору оренди, зазначених у ст. 24, 25 ЗУ «Про оренду землі», отже не може бути підставою для розірвання договору, укладеного між позивачем та відповідачем.

Судом встановлено з викопіювання ОСОБА_7 про фактичне розміщення земельної ділянки кадастровий номер: :01:001:1338 підтверджується її розміщення в межах поля № 5 сівозміни 1 площею 165 га.

Згідно з відомостями про фактичне розміщення посівів у полях відповідач здійснював сівозміни шляхом чергування сільгоспкультур на земельній ділянці позивача: у 2013 році- ячмінь/багаторічні трави, 2014 - багаторічні трави, 2015 - озима пшениця/кукурудза, 2016 - соняшник/соя, 2017 - кукурудза/соняшник, 2018 - ячмінь/багаторічні трави(люцерна), кукурудза, 2019 -багаторічні трави/соя /а.с. 37-51/.

Відповідачем проведені заходи по внесенню на вказаному полі №5 добрив та агрохімікатів, що підтверджується відомостями системи обробітку грунту та удобрення в польовій сівозміні : так за 2013 рік та за 2014 рік - удобрення не вносились, внесені у 2015 році - нітроамофос та аміачна селітра, за 2017 рік - безводний аміак, нітроамофос NPK (16:16:16), за 2018 рік - безводний аміак, 2019 рік - нітроамофос NPK (16:16:16), та здійснені щорічні заходи з рекультивації землі, підживлення. Передпосівна культивація, закриття вологи, що відображені у вищевказаних відомостях відповідно до кількості та площі обробітку землі./а.с.40-51/

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Встановлені у справі фактичні обставини та надані докази вказують на те, що позивачем не доведено порушення відповідачем вимог договору оренди, в тому числі, порушення відповідачем порядку сівозмін, про зниження та втрату родючості, погіршення корисних властивостей земельної ділянки, тощо, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Доказів, які б спростували встановлені у справі фактичні обставини і висновки суду, сторони не надали.

Питання про судові витрати підлягає вирішенню відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд

ухвалив :

В задоволені позовних вимог ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня» (місцезнаходження: вул. Петровського, буд. 27, с. Грунь, Охтирського району, Сумської області, ), третя особа Головне Управління Держгеокадастру у Сумській області (місцезнаходження вул. Петропавлівська, 108, м. Суми, ) про розірвання договору оренди земельної ділянки - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Охтирський міськрайонний суд Сумської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Охтирського міськрайонного суду

Сумської області О.О. КОВАЛЬОВА