Справа № 161/5161/19 Головуючий у 1 інстанції: Пушкарчук В. П.
Провадження № 22-ц/802/72/20 Категорія: 3 Доповідач: Здрилюк О. І.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Здрилюк О.І.,

суддів - Бовчалюк З.А., Карпук А.К.,

секретар судового засідання - Концевич Я.О.,

з участю позивача - ОСОБА_1 ,

представника позивача - ОСОБА_2 ,

представника відповідача: Гаражного кооперативу «Північний-1» та відповідача - ОСОБА_3,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Гаражного кооперативу «Північний-1», голови правління Гаражного кооперативу «Північний-1» ОСОБА_3, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Луцька міська рада, про усунення перешкод у користуванні і розпорядженні майном та відшкодування майнової шкоди, за апеляційною скаргою позивача ОСОБА_1 на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2019 року,

В С Т А Н О В И В :

У березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, який мотивує тим, що з 29.10.2009 вона являється власником нерухомого майна - гаража АДРЕСА_1.

04 вересня 2018 року їй стало відомо про незаконність будівництва офісного приміщення загальною площею 21.3 кв.м, яким користується голова правління ГК «Північний-1» ОСОБА_3 , яке розміщене над належним їй гаражем, що призводить до руйнування несучих стін і їх оздоблення, просідання фундаменту, порушує санітарні, пожежні, будівельні норми і т.д..

Згідно будівельного паспорта на забудову земельної ділянки у ГК «Північний-1» від 22.07.1996 за №1072, виданого Управлінням містобудування і архітектури м. Луцьк Волинської області та технічного паспорта на об`єкт нерухомого майна від 26.10.2009 - другий поверх (офісне приміщення) не передбачений.

Вказане офісне приміщення у ГК «Північний-1» є самочинним будівництвом з тих причин, що відсутній погоджений проект будівництва, дозвільні документи на початок та завершення будівництва і введення його в експлуатацію, а також його будівництво суперечить цільовому призначенню земельної ділянки 2.2091 га, яка виділена у постійне користування ГК «Північний-1» для обслуговування гаражів рішенням Луцької міської ради народних депутатів від 26.02.1998 №75, що підтверджує Державний Акт на право постійного користування землею від 27.03.1998 серія ІІ-ВЛ №001810.

Її заява до голови правління ГК «Північний-1» ОСОБА_3 про негайне усунення до 25.09.2018 небезпеки та руйнування її власності - гаража НОМЕР_1 була залишена без задоволення та відповідного реагування.

Крім того, з вини відповідача відбулося затоплення належного їй гаража.

Відповідно до висновку будівельно-технічної експертизи №712/5 від 03.12.2018, проведеної експертом ТОВ «Волинь-Експерт» Серединським O.A. зазначено, що ринкова вартість відновлювального ремонту (з урахуванням ПДВ) приміщень 1-го поверху гаража АДРЕСА_1 після затоплення гаража внаслідок пошкодження покрівлі ІІ-го поверху становить 4582 грн..

Ураховуючи наведене, просила стягнути з Гаражного кооперативу «Північний-1» на її користь 4582 грн. майнової шкоду внаслідок затоплення гаража та зобов`язати Гаражний кооператив «Північний-1», голову правління Гаражного кооперативу «Північний-1» ОСОБА_3 усунути перешкоди їй у користуванні і розпорядженні майном, а саме: гаражем АДРЕСА_1 шляхом знесення за власний рахунок офісного приміщення загальною площею 21.3 кв.м, яке розміщене над належним їй гаражем.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2019 року в позові відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права і порушення норм процесуального права, просить скасувати це рішення та ухвалити нове - про задоволення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач Гаражний кооператив «Північний-1» в особі його голови ОСОБА_3, посилаючись на безпідставність апеляційної скарги та законність і обґрунтованість судового рішення, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Третя особа - Луцька міська рада відзив на апеляційну скаргу не подавала.

У судовому засіданні позивач та її представник апеляційну скаргу підтримали із наведених у ній підстав та просять її задовольнити.

Відповідач та представник відповідача ГК «Північний-1» ОСОБА_3 апеляційну скаргу заперечив та просить залишити її без задоволення.

Будучи належним чином повідомлена про день та годину розгляду справи, третя особа - Луцька міська рада свого представника у судове засідання не направила і його неявка відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційну скаргу необхідно частково задовольнити, а рішення суду в частині вимог про відшкодування майнової шкоди скасувати з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 29.10.2009 являється власником нерухомого майна - гаража АДРЕСА_1 (а.с.8).

У суді апеляційної інстанції позивач не змогла пояснити, чи було у наявності офісне приміщення на дату набуття нею у власність гаража, чим не спростувала наданих відповідачем доказів про його побудову задовго до 2009 року (а.с.74-75, 79-80, 89, 208-209).

Здійснення належного оформлення технічної документації на офісне приміщення лише за головування ОСОБА_3 у 2017 році (а.с.42-44, 46, 47) не стверджує факту самочинного будівництва цього приміщення, необхідного для обслуговування усього Гаражного кооперативу «Північний-1».

А розміщення приміщення на другому поверсі, тобто над приміщенням гаража НОМЕР_1 не потребувало рішення про додаткове виділення земельної ділянки для нього.

Відмовляючи у позові в частині знесення офісного приміщення, як самочинного будівництва, суд першої інстанції, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи і давши їм вірну правову оцінку, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення цих позовних вимог.

Разом із тим, висновки суду про відмову в позові про відшкодування майнової шкоди внаслідок затоплення гаража зроблені помилково, з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Відповідно до вимог ч.ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК).

Відповідно до п.4 ч.3 ст.129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Із наданого позивачем висновку будівельно-технічної експертизи №712/5 від 03.12.2018, проведеної експертом ТОВ «Волинь-Експерт» Серединським O.A. вбачається, що ринкова вартість відновлювального ремонту (з урахуванням ПДВ) приміщень 1-го поверху гаража АДРЕСА_1 після затоплення гаража внаслідок пошкодження покрівлі ІІ-го поверху становить 4582 грн. (а.с.19-28).

Зазначений експертний висновок як щодо причини пошкодження гаража позивача, так і щодо вартості його відновлювального ремонту відповідач жодними належними, допустимими та достовірними доказами не спростував.

Навпаки, підтвердження причини затоплення гаража позивача стверджується проведенням Гаражним кооперативом ремонту покрівлі даху офісу, про що свідчить акт приймання виконаних робіт від 23.04.2019 (а.с.91).

Оскільки Гаражний кооператив «Північний-1» у порушення вимог ч.2 ст.1166 ЦК України не довів, що шкоди затопленням гаража позивача завдано не з його вини, то цей відповідач не звільняється від її відшкодування.

Також цей відповідач не спростував заявленого позивачем розміру відшкодування шкоди, а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, у зв`язку із чим до задоволення підлягає майнова шкода, підтверджена висновком експертизи.

Відповідно до статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Оскільки висновки суду першої інстанції в частині відмови у позові про відшкодування майнової шкоди зроблені без належного з`ясування дійсних обставин справи, дослідження та оцінки наданих сторонами доказів, то згідно зі статтею 376 ЦПК України це є підставою для скасування рішення суду у цій частині.

У зв`язку із частковим задоволенням як позову, так і апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору підлягають відшкодуванню пропорційно до задоволених вимог.

Щодо судових витрат за надання професійної правничої допомоги, то апеляційний суд з урахуванням задоволення позовних вимог лише щодо відшкодування майнової шкоди, проведення адвокатом робіт більше в частині вимог про знесення самочинного будівництва, які залишені без задоволення, а тому, з урахуванням відповідності критерію реальності таких витрат і розумності їх розміру вважає підставною та обґрунтовано доведеною стороною позивача для відшкодування цих витрат суму 2000 грн..

Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 30 жовтня 2019 року в даній справі в частині вимог про відшкодування майнової шкоди скасувати та ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Гаражного кооперативу «Північний-1» на користь ОСОБА_1 4582 (чотири тисячі п`ятсот вісімдесят дві) грн. майнової шкоди.

Стягнути з Гаражного кооперативу «Північний-1» на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. витрат по сплаті судового збору та 2000 (дві тисячі) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У решті рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Стягнути з Гаражного кооперативу «Північний-1» на користь ОСОБА_1 1152 (одну тисячу сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий - суддя

Судді