РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 грудня 2020 року, місто Новоград-Волинський Житомирської області

Новоград-Волинський міськрайонний суд Житомирської області

в складі: головуючого - судді Мозгового В.Б.,

за участю секретаря судового засідання Горбатюк І.О.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника відповідача ОСОБА_3

(Справа № 285/3847/20, провадження у справі № 2/0285/1195/20)

розглянув у судовому засіданні у спрощеному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2020 року до суду звернувся позивач ОСОБА_1 з позовом до відповідача ОСОБА_2 в якому просить суд стягнути з останнього на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 1308,23 грн. та 46 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач ОСОБА_1 обґрунтував тим, що 26.06.2020 року о 09 год 15 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 у м. Новограді-Волинському Житомирської області, виїжджаючи з другорядної дороги вулиці Осьмака на головну дорогу вул. Шевченка не надав перевагу в русі автомобілю Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , під його керуванням, внаслідок чого відбулось ДТП. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Вина ОСОБА_2 в зазначеному ДТП встановлена постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.07.2015 року.

Позивач посилаючись на те, що оскільки після ДТП стан його здоров`я погіршився, так як він являється інвалідом ІІ групи, що потягло за собою понесеня відповідних витрат на купівлю ліків, а також в наслідок ДТП йому було заподіяно моральних страждань, просить суд позовні вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у поданому відзиві позовні вимоги не визнав. Відповідач посилаючись на те, що оскільки його цивільно-правова відповідальність застрахована, і він у встановлені строки звернувся до страховика з заявою про виплату страхового відшкодування позивачу, а також на те, що розмір моральної шкоди явно є завищений, просить суд у задоволенні позову відмовити.

В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні позову з підстав викладених у відзиві.

Вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

Встановлено, що 26.06.2020 року о 09 год 15 хвилин відповідач ОСОБА_2 керуючи автомобілем Mitsubishi Pajero, д.н.з. НОМЕР_1 , виїжджаючи з другорядної дороги вулиці Осьмака на головну дорогу вул. Шевченка у м. Новограді-Волинському Житомирської області не надав перевагу в русі автомобілю Opel Astra, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням позивача ОСОБА_1 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Новоград-Волинського міськрайонного суду від 16.07.2020 року №285/2478/20 відповідача ОСОБА_2 було визнано винуватим у вчиненні вищезазначеного ДТП /9/.

Положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України визначено, що шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частин першої, другої ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст. 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.

Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

Позивачем на підтвердження погіршення його стану здоров`я надано консультативні висновки спеціаліста від 26 та 28 червня 2020 року, а також витяг з історії хвороби №4286. (а.с.11-13)

Хоч один із висновків і був складений в день ДТП, разом з тим, з них та виписки не вбачається, причинно-наслідкового зв`язку між дорожньо-транспортною пригодою та ушкодженням здоров`я позивача, оскільки в них не зазначено внаслідок чого відбулось погіршення здоров`я, якій стан здоров`я у позивача був до ДТП. Крім того, в постанові суду відсутні відомості про заподіяння шкоди здоров`ю учасників ДТП, судово-медична експертиза по справі не призначалась, а тому неможливо встановити, що стан здоров`я позивача ОСОБА_1 погіршився саме з причин ДТП, в зв`язку з чим позов в частині стягнення матеріальної шкоди задоволенню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

При цьому, згідно із ч.3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Аналізуючи зібрані у справі докази в їх сукупності стосовно завданої позивачу моральної шкоди, враховуючи душевні страждання та стрес, яких позивач зазнав у зв`язку із пошкодженням його власного автомобіля, ту обставину, що позивача є інвалідом другої групи, і йому протипоказана праця з психоемоційним навантаженням, тривалість часу на його відновлення, вимушеність змін у повсякденному житті, зважаючи на вимоги розумності та справедливості, суд доходить висновку про відшкодування позивачеві моральної шкоди в розмірі 3 500,00 грн.

Керуючись ч. 6 ст. 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , проживаючого АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , проживаючого АДРЕСА_2 ) на відшкодування моральної шкоди 3500 (три тисячі п`ятсот) грн.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 щодо стягнення матеріальної шкоди відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі оголошення лише вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Новоград-Волинський міськрайонний суд з врахуванням п.п. 15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК.

Повне судове рішення виготовлено 16 грудня 2020 року.

Головуючий