Справа № 585/4391/19
Номер провадження 2/585/130/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 січня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді - Євлах О.О.,

за участі:

секретаря судового засідання - Безручко О.П.,

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ромни цивільну справу

за позовом ОСОБА_1 ,

до

відповідача Філії «Роменський молочний комбінат» Приватного підприємства «Рось»,

вимоги позивача: про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди ,

інші учасники справи в судове засідання - не з`явилися,

негайно після закінчення судового розгляду, перебуваючи в нарадчій кімнаті, ухвалив рішення про наступне:

І. Стислий виклад позиції сторін.

1. 22 листопада 2019 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з позовом до Філії «Роменський молочний комбінат» Приватного підприємства «Рось» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди.

2. Позов обґрунтував тим, що з 01 серпня 2019 року працював в якості слюсаря - ремонтника котельні в філії «Роменський молочний комбінат» Приватного підприємства «Рось». Наказом № 49 від 15.10.2019 року його звільнено з роботи з 15 жовтня 2019 року за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України. Всупереч вимогам ст. ст. 115, 116 КЗпП України відповідач з вересня 2019 року не виплачував йому нараховану заробітну плату, а при звільненні його з роботи з 15 жовтня 2019 року не виплатив всіх сум, що належало йому від підприємства. У видачі довідки про розмір заборгованості з виплат всіх сум, що належать йому та які мали бути виплачені в день звільнення, відповідач відмовляє, тому змушений визначити розмір заборгованості самостійно, на підставі відомостей про заробітну плату, які містяться в розрахунковому листку за період з 01.08.2019 року по 31.08.2019 року. Відповідач не виплатив йому заробітної плати за вересень 2019 року в розмірі 4165, 4 грн., та з 01 жовтня 2019 року по 15 жовтня 2019 року - 1983, 52 грн. Станом на 21.11.2019 року розрахунок з ним затриманий на 28 робочих днів; середньоденна заробітна плата за останні два повні місяці роботи становить 199, 60 грн. Середній заробіток за весь період затримки розрахунку станом на 21.11.2019 року становить 5588, 80 грн. Вважає, що остаточний розмір середнього заробітку за весь час затримки розрахунку має визначатись на день постановлення рішення суду в цій справі. Крім того, просить стягнути з відповідача моральну шкоду, так як з вини відповідача у встановлені строки заробітної плати та затримка розрахунку при звільненні свідчить про порушення його законних прав, гарантованим трудовим законодавством. Такі порушення призвели до його моральних страждань, які полягають в усвідомленні фактів порушення його законних прав та інтересів щодо отримання в строки зароблених коштів. Через не проведення остаточного розрахунку він вимушений звертатися за юридичною допомогою до адвоката, до суду, витрачати свій особистий час та кошти. З врахуванням характеру та тривалості моральних страждань він оцінює заподіяну йому шкоду в розмірі 2000 грн.

3. Представник відповідача заперечень проти позову не висловив.

ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи.

4. У судовому засіданні позивач пояснив, що він з 01 серпня 2019 року по 15 жовтня 2019 року працював слюсарем - ремонтником котельні в філії «Роменський молочний комбінат». У день звільнення був на роботі, йому вручили трудову книжку, а у виплаті зарплати відмовили. Він неодноразово звертався за виплатою заробітної плати. 19 грудня 2019 року відповідач виплатив йому 7070 грн. заборгованості із заробітної плати, тому від позовних вимог в цій частині він відмовляється. Середній заробіток просить стягнути із дня звільнення - 16.10.2019 року по час подачі заяви, тобто - по 22.11.2019 року. З 28 листопада 2019 року він працює в Роменській ВК № 56. Моральна шкода полягає у тому, що з ним не розрахувалися за зарплату, в зв`язку з чим йому довелося брати кредит у банку, щоб були гроші на прожиття. Вважає, що адвокат витратив на підготовку позову до суду та консультації 5 годин робочого часу.

5. У судове засідання представник відповідача не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, заяв, відзивів, клопотань від нього не надходило.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

6. Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на роботу до філії «Роменський молочний комбінат» ПП «Рось» слюсарем - ремонтником котельні - з 02.08.2019 року, згідно Наказу № 30 від 01.08.2019 року (а. с. 6).

7. 15.10.2019 року ОСОБА_1 звільнений з філії «Роменський молочний комбінат» ПП «Рось».

8. Відповідні записи внесено до трудової книжки ОСОБА_1 (а. с. 5, 43).

9. Згідно розрахункового листка за період з 01.08.2019 року по 31.08.2019 року ОСОБА_1 нараховано 4989, 60 грн. (а. с. 7).

10. Згідно листа Управління Держпраці у Сумській області від 25.10.2019 р. за результатами інспекційного відвідування філії «Роменський молочний комбінат» ПП «Рось» під час інспекційного відвідування встановлено порушення вимог ч. ч.1, 2 ст. 115, ч. 5 ст. 97, ч. 1 ст. 116, ч. 1 ст. 117 КЗпП України (а. с. 8).

11. З Витягу з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань вбачається, що відповідач є філією «Роменський молочний комбінат» приватного підприємства «Рось» (а. с. 28-35).

ІV. Норми права.

12. Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.

13. Відповідно до ст. 115 КЗпП України заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом, але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

14. Частиною 2 ст. 233 КЗпП України встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В розумінні Європейського Суду з прав людини мирне володіння своїм майном включає не тільки «класичне» право власності, яке розглядається в Україні, а й, до прикладу, виплати за трудовим договором та інші виплати.

15. Відповідно до ч. 1 ст. 117 КЗпП України,- в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що передбачений ч. 1 ст. 117 КЗпП України обов`язок роботодавця щодо виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні настає за умови невиплати з його вини належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України, при цьому визначальними є такі юридично значимі обставини, як невиплата належних працівникові сум при звільненні та факт проведення з ним остаточного розрахунку.

За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.

Отже, не проведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку.

Крім того, слід зазначити, що невиплата звільненому працівникові всіх сум, що належать йому від власника або уповноваженого ним органу, є триваючим правопорушенням, а отже, працівник може визначити остаточний обсяг своїх вимог лише на момент припинення такого правопорушення, яким є день фактичного розрахунку, що узгоджується з правовою позицією викладеною в рішенні Конституційного Суду України від 22 лютого 2012 року у справі № 1-5/2012.

16. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати» № 100 від 08.02.1995 р.,- нарахування виплат, що обчислюються із середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Згідно до ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

Пленум Верховного Суду України в постанові № 13 "Про практику застосування законодавства про оплату праці", вказав на те, що ця сума підлягає стягненню у випадках наявності вини підприємства та якщо роботодавець не доведе відсутності своєї вини у несвоєчасній виплаті.

17. Згідно ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

Згідно ч.4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

18. Статтями 15, 16 ЦК, статтею 4 ЦПК передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

V. Оцінка суду.

19. Суд оцінив докази за власним переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому їх дослідженні, давши їм оцінку в цілому так і кожному окремо, враховує всі надані докази і вважає, що існують підстави для часткового задоволення позову.

20. На час розгляду справи заборгованість по заробітній платі виплачена. Однак, після виплати заборгованості по заробітній платі, роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої ст. 117 КЗпП України, а саме: виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Стягненню підлягає середній заробіток за період з дня звільнення позивача, тобто з 16 жовтня 2019 року, по день подачі позову до суду, тобто по 22 листопада 2019 року, оскільки так просив позивач в судовому засіданні. Середній заробіток за період затримки розрахунку з моменту звільнення по дату подачі позову до суду складає 5164 грн. 29 коп. ((4016, 63 грн. +4016, 63 грн. ) : 42) = 191, 27 грн. (середньоденним заробіток) Х 27 днів = 5164 грн. 29 коп.) .

21. Крім того, судом встановлено, що діями відповідача були порушені права позивача на отримання плати за свою працю, чим завдано йому моральної шкоди, оскільки позивач був фактично позбавлений можливості задовольняти необхідні життєві потреби, про що зазначено у позовній заяві. Відповідач жодним чином не зазначив відсутності своєї вини в невиплаті заробітної плати, а тому відповідно до вимог чинного законодавства з відповідача на користь позивача слід стягнути завдану невиплатою заробітної плати моральну шкоду. Враховуючи характер та обсяг страждань ОСОБА_1 , тривалість вимушених змін у його житті та їх негативні наслідки внаслідок невиплати заробітної плати з вини відповідача, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд визначає розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідача у розмірі 1000 грн.

VІ. Обґрунтування розподілу судових витрат.

22. Судом встановлено, що згідно договору про надання правничої допомоги від 21 листопада 2019 року адвокат Менько Д.Д. надавав правову допомогу ОСОБА_1 (а.с.13). Згідно п. 2 даного Договору розмір гонорару визначався за домовленістю сторін і становив 1400 грн.

Відповідно до квитанції № 73 від 21 листопада 2019 року ОСОБА_1 сплатив 1400 грн. адвокату Меньку Д.Д. за консультацію та підготування до Роменського міськрайонного суду Сумської області позовної заяви про стягнення заборгованості по заробітній платі, витративши на це 5 год. робочого часу (а. с. 11).

Суд приходить до висновку, що розмір заявлених вимог про відшкодування витрат на правничу допомогу в сумі 1400 грн. є співмірним. Тому вимоги позивача про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу в сумі 1400 грн. підлягають задоволенню.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

З цих підстав,

керуючись статтями 2, 5, 10-13, 18, 258-259, 263 - 265 Цивільного процесуального кодексу України, Суд, -

1. Позов ОСОБА_1 до Філії «Роменський молочний комбінат» Приватного підприємства «Рось» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за весь час затримки розрахунку та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

2. Стягнути з Філії «Роменський молочний комбінат» Приватного підприємства «Рось» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за період затримки розрахунку з моменту звільнення по дату подачі позову до суду в розмірі 5164 (п"ять тисяч сто шістдесят чотири) грн. 29 коп., 1000 (одну тисячу) грн. у відшкодування моральної шкоди та 1400 (одну тисячу чотириста) грн. у відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

3. В іншій частині позовних вимог - відмовити.

4. Стягнути з Філії «Роменський молочний комбінат» Приватного підприємства «Рось» в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

До дня початку функціонування єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Роменський міськрайонний суд Сумської області.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення його повного тексту.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: Філія «Роменський молочний комбінат» Приватного підприємства «Рось», місцезнаходження: вул. Київська, буд. 94, м. Ромни, Сумської області.

Повний текст рішення складено 20 січня 2020 року.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ О. О. Євлах