Провадження №2/592/3272/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 грудня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми у складі: головуючого судді Алфьорова А.М., за участю секретаря Літовченко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Сумський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету», треті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом скасування заборони на відчуження нерухомого майна, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що на підставі договору «Про надання службової квартири по Сумському сільськогосподарському технікуму» від 10.01.1986 р. він разом зі своєю сім`єю отримав у користування квартиру АДРЕСА_1 . 02.01.2008 р. йому та членам його родини вказану квартиру було передано у спільну сумісну власність. 17.06.2020 р. він звернувся до нотаріуса з метою отримання інформації з приводу продажу квартири, однак йому було повідомлено, що вчинити відчуження квартири не можливо, оскільки з даних Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна на належну їм квартиру накладено заборону відчуження. Вищевказане обтяження було накладене Другою Сумською державною нотаріальною конторою та зареєстровано в реєстрі 16.04.2008 р. за № 7032873. Згідно вищевказаної довідки, підставою такого обтяження вказана довідка б/н від 30.06.2000 р. видана Технікумом Сумського державного аграрного університету, при цьому з невідомих причин власником квартири вказаний ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та жодного дня у вказаній квартирі не проживав. Довідка б/н від 30.06.2000 р., на підставі якою було внесені відомості про заборону на відчуження, була надана на підставі даних бухгалтерського обліку оплати населення за спожиті комунальні послуги. На даний час зобов`язальні правовідносини між Відокремленим структурним підрозділом «Сумський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету» та ним відсутні. Просить суд: скасувати накладену Другою Сумською державною нотаріальною конторою та зареєстровану в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16.04.2008 р. за № 7032873 обтяження у виді заборони відчуження належної йому квартири АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав, просив задовольнити.

Представник відповідача Відокремленого структурного підрозділу «Сумський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету» у судове засідання не з`явився.

Представник третьої особи Сумської міської державної нотаріальної контори у судове засідання не з`явився.

Треті особи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що на підставі договору «Про надання службової квартири по Сумському сільськогосподарському технікуму» від 10.01.1986 р. позивач разом зі своєю сім`єю отримав у користування квартиру АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 02.01.2008 р. виданого Виконавчим комітетом Сумської міської ради квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 дійсно належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 та членам його сім`ї: ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Способи захисту визначені ст. 16 ЦК України.

Згідно з п.2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014р. «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», до позовів, що виникають з приводу нерухомого майна, належать, зокрема, позови про визнання права на таке майно, про витребування майна із чужого незаконного володіння, про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном, не пов`язаних із позбавленням володіння, про встановлення сервітуту, виключення майна з-під арешту, визнання правочину недійсним (незалежно від заявленім вимоги про застосування наслідків недійсності правочину) тощо.

Процедура реєстрації у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна регламентувалася Положенням про Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 року №31/5, зареєстрованим в Мінюсті України 10.06.1999 року №364/3657 (зі змінами).

Відповідно до п. 2.1 Положення, підставами для внесення до Реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою - реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

З 01.01.2013 року відповідно до ст. 8, ст. 16 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», п.2 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 року № 868, державну реєстрацію прав шляхом внесення записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно проводить орган державної реєстрації прав. Державний реєстратор - нотаріус є спеціальним суб`єктом, на якого покладено функції державного реєстратора прав на нерухоме майно у випадку, передбаченому вищевказаним Законом.

Відповідно до ст. 73 Закону України «Про нотаріат», нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позик (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до п. 74,75 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.10.2013 № 868. для проведення державної реєстрації обтяжень речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень таких речових прав, та інші документи, визначені цим Порядком. Документами, що підтверджують виникнення, перехід та припинення обтяжень речових прав на нерухоме майно, є: рішення суду щодо обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили; рішення державного виконавця щодо обтяження речових прав на нерухоме майно; інші акти відповідних органів державної влади та посадових осіб згідно із законом.

Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до Положення про Єдиний держаний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 09.06.1999 р. № 31/5, зареєстрованим в Мін`юсті 10.06.1999 р. за № 364/3657, реєстр заборон це електронна база даних, яка містить відомості про обтяження нерухомого майна, а саме: накладені заборони та арешти нерухомого майна; вилучення записів про заборони відчуження та арешти нерухомого майна; тимчасові застереження щодо нерухомого майна та видані витяги з реєстру заборон.

Реєстраторами реєстру заборон є державні нотаріальні контори, державні нотаріальні архіви, приватні нотаріуси, які уклали відповідні договори з адміністратором і мають повний доступ до реєстру заборон через комп`ютерну мережу; державне підприємство «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України та його регіональні філії в частині внесення відомостей щодо податкових застав та арештів, накладених органами державної влади.

У відповідності до ст. 34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном.

Частиною 1 ст.319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Право власності згідно із ч.1 ст.321 ЦК України є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений його права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна, права якого порушені, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таке право особи реалізується шляхом звернення до суду з позовом про захист свого порушеного права та усунення будь-яких перешкод у вільному та на власний розсуд користуванні та розпорядженні майном.

У відповідності до ст.34 Закону України «Про нотаріат» накладення або зняття заборон є нотаріальною дією, вчинення яких в Україні покладається на нотаріусів, які працюють в державних нотаріальних конторах, державних нотаріальних архівах або займаються приватною нотаріальною діяльністю.

Відповідно до п.п.2.1.1 п.2.1 Положення, підставами для внесення до реєстру заборон відомостей про накладення (зняття) заборони та арештів на об`єкти нерухомого майна є накладення (зняття) державною нотаріальною конторою або приватним нотаріусом реєстратором заборони відчуження на об`єкти нерухомого майна.

Згідно п.5 глави 15 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5 нотаріус, який наклав заборону, знімає заборону відчуження майна за рішенням суду.

Арешти (заборони), які були накладені на підставі заяв, повідомлень, листів будь-яких підприємств, установ, організацій, банків, ухвал, рішень суду, слідчих органів, рішень виконкомів, тощо у період до 1998 року до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесені з паперових носіїв (алфавітних книг).

Таким чином, наявна заборона порушує права та законні інтереси позивача, оскільки унеможливлює переоформлення, користування та розпоряджання даним майном.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 263, 264 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Відокремленого структурного підрозділу «Сумський фаховий коледж Сумського національного аграрного університету», треті особи: Сумська міська державна нотаріальна контора, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про усунення перешкод у розпорядженні власністю шляхом скасування заборони на відчуження нерухомого майна задовольнити.

Скасувати накладене Другою Сумською державною нотаріальною конторою та зареєстроване в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 16.04.2008 р. за № 7032873 обтяження у виді заборони відчуження належної ОСОБА_1 квартири АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного через Ковпаківський районний суд м. Суми шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М. Алфьоров