Провадження № 2/712/117/20
Справа № 712/3868/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді - ПИРОЖЕНКО С.А.

при секретарі - ТІТОВА О.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Технікс Сейлс», треті особи: Авторизований сервісний центр ТОВ «Євразія-С», Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів, стягнення неустойки та моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів, стягнення неустойки та моральної шкоди, посилаючись на те, що 07 серпня 2018 року він придбав у магазині «Технікс», що знаходиться за адресою: м. Черкаси, вул. Сумгаїтська 24, мобільний телефон (смартфон) Samsung, модель SM-G950FZKDXSG; серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2; НОМЕР_3, який коштував 20 000 грн., що підтверджується відміткою у гарантійному талоні, в якому зазначено, що гарантійний термін експлуатації на цей телефон становить один рік з дня купівлі.

09 січня 2019 року ним були виявлені недоліки: екран мобільного телефону перестав працювати, причина - вигорілі значки нижньої панелі на зображенні, внаслідок чого користування телефоном стало неможливо.

10 січня 2019 року Авторизований сервісний центр ТОВ «Евразія-С» надав Акт технічного стану мобільного телефону, яким підтверджено недолік мобільного телефону - вигорілі значки нижньої панелі на зображення, але в безкоштовному ремонті відмовлено, оскільки гарантійне обслуговування на даний мобільний на території України не розповсюджується (апарат не сертифікований на території України) та повернуто без ремонту.

11 січня 2019 року ним надіслано заяву до директора ТОВ «Технікс Сейлс» та директора магазину «Технікс» з вимогою вирішити питання про заміну товару на такий же товар, з числа наявних у зв`язку з недоліками мобільного телефону та надати у користування товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі.

30 січня 2019 року мобільний телефон був переданий ТОВ «Технікс Сейлс» у магазин у м. Золотоноша, на гарантійний ремонт строком на 14 днів.

14 лютого 2019 року на сайті ДП «Український державний центр радіочастот» при перевірці коду ІМЕІ телефону було виявлено, що вказаний телефон відсутній в базі даних Українського державного центру радіочастот. Тому 15 лютого 2019 року ним до ТОВ «Технікс Сейлс» надіслано заяву з вимогами розірвати договір купівлі-продажу телефону, надати копію чеку придбання мобільного телефону та виплатити пеню у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань.

02 березня 2019 року у нього відбулася зустріч з представником ТОВ «Технікс Сейлс», який заявив, що вказаний мобільний телефон у них взагалі не куплявся. Вимогу про надання аналогічного товару відповідач проігнорував.

Вважає, що відповідачем порушені вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», у зв`язку з чим просить розірвати договір купівлі-продажу мобільного телефону вартістю 20 000 грн., укладений 07 серпня 2018 року між ним та ТОВ «Технікс Сейлс», стягнути з відповідача на його користь 20 000 грн. сплаченої за товар суми; 6 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди та неустойку за 59 днів затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки та за кожний день затримки усунення недоліків понад установлений строк в розмірі 11 800 грн., а також витрати, пов`язані з розглядом справи в сумі 98 грн.

Ухвалою суду від 21 березня 2019 року відкрито провадження по справі, а справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та заперечував проти їх задоволення з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зокрема відзив обґрунтовано тим, що між сторонами відсутні договірні відносини, зокрема, укладення договору купівлі-продажу. Мобільний телефон ніколи не знаходився у власності відповідача та не був предметом будь-якого правочину, стороною у якому виступав відповідач. Позивачем не доведено також наявності зобов`язань по сплаті неустойки та моральної шкоди.

Представник третьої особи Авторизованого сервісного центру ТОВ «Евразія-С» до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи ДП «Український державний центр радіочастот» до судового засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність.

Суд, заслухавши пояснення сторін, свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами цивільного законодавства та Законом України «Про захист прав споживачів».

В судовому засіданні встановлено, що позивачем було придбано мобільний телефон (смартфон) Samsung, модель SM-G950FZKDXSG; серійний номер НОМЕР_1 , ІМЕІ: НОМЕР_2; НОМЕР_3. Позивачем надано до позовної заяви гарантійний талон від 07 серпня 2018 року з зазначенням найменуванням відповідача - ТОВ «Технікс Сейлс».

Згідно Акту технічного стану від 10 січня 2019 року, виданого Авторизованим сервісним центром ТОВ «Евразія-С» встановлено недолік мобільного телефону - вигорілі значки нижньої панелі на зображені. В безкоштовному ремонті відмовлено, оскільки гарантійне обслуговування на даний мобільний телефон на території України не розповсюджується (апарат не сертифікований на території України). Виріб повернуто без ремонту.

30 січня 2019 року мобільний телефон був переданий ТОВ «Технікс Сейлс» у магазин у м. Золотоноша, на гарантійний ремонт строком на 14 днів, що підтверджено квитанцією про прийняття на гарантійний ремонт.

З Довідки про проходження гарантійного технічного обслуговування № 00-034671 від 08 лютого 2019 року, виданої ТОВ «Технікс-Сейлс» вбачається, що апарат (вказаний мобільний телефон) надійшов на діагностику та огляд у сервісний центр 05 лютого 2019 року. В ході огляду встановлено, що діагностика пристрою не проводилася у зв`язку з неможливістю встановити факт покупи товару у Продавця (відсутній розрахунковий документ, підпис та ПІБ продавця в гарантійному талоні відсутній, гарантійний талон не відповідає встановленому зразку виробника, ІМЕІ в гарантійному талоні не відповідає ІМЕІ телефону). У гарантійному ремонті та діагностиці відмовлено на підставі п. 11 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» (відсутній фіскальний чек, гарантійний талон не має підпису продавця).

15 лютого 2019 року позивач звернувся до відповідача з заявою про розірвання договору купівлі-продажу телефону, надати копію чеку придбання мобільного телефону та виплатити пеню у зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань, а також надати копію чеку щодо придбання телефону.

Листом від 07 березня 2019 року ТОВ «Технікс-Сейлс» позивачу надано відповідь про те, що договір купівлі-продажу вказаного телефону між сторонами не укладався, тому не має можливості надати копію чеку про його придбання. Товариство не вбачає законних та обґрунтованих підстав для виплати пені, у зв`язку з відсутністю порушень норм чинного законодавства зі свого боку. Та рекомендовано позивачу забрати мобільний телефон, який було надано Товариству, з метою встановлення факту купівлі телефону в магазині «Технікс».

Згідно з ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 639 ЦК України, договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» у разі укладення договору у письмовій формі, підтвердженням укладення такого договору є наявність розрахункового документу.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у торгівлі, громадського харчування та послуг», розрахунковий документ - документ встановленої форми та змісту (касовий чек, товарний чек, розрахункова квитанція, проїзний документ тощо), що підтверджує факт продажу (повернення) товарів, надання послуг, отримання (повернення) коштів, купівлі-продажу іноземної валюти, надрукований у випадках, передбачених цим Законом, і зареєстрований у встановленому порядку реєстратором розрахункових операцій або заповнений вручну.

Згідно з ч. 6 розділу 4 роз`яснень Верховного Суду України даних у листі від 01 лютого року "Судова практика з розгляду цивільних справ про захист прав споживачів (2009 - 2012 рр) про факт придбання, замовлення товарів (послуг) у звичайний спосіб засобом доказування є розрахунковий документ - квитанція, товарний чи касовий чек, квиток, талон п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону № 1023-ХІІ).

При цьому, п.3.2. Положення «Про форму та зміст розрахункових документів», затвердженого наказом ДПА України від 01 грудня 2000 року № 614, встановлено, що товарний чек повинен містити, зокрема: назву господарської одиниці, адресу господарської одиниці, для СГ, що не є платниками ПДВ, - ідентифікаційний код за ЄДРПОУ або ідентифікаційний номер з ДРФО; якщо кількість придбаного товару не дорівнює одиниці виміру - то кількість, вартість придбаного товару, вартість одиниці виміру товару, найменування товару, загальну вартість придбаних товарів у межах чека, порядковий номер чека, дату.

Отже, підтвердженням факту укладення договору купівлі-продажу в усній формі - є наявність розрахункового документу, який і є підтвердженням факту продажу товару однією стороною іншій.

Натомість позивачем на підтвердження придбання мобільного телефону в магазині відповідача за 20 000 грн., було надано лише копію гарантійного талону, на якому відсутні будь які реквізити підприємства, зокрема, печатка та підпис уповноваженої особи. Проте, на талоні наявний набірний штамп, на якому зазначено найменування Відповідача, код ЄДРПОУ та не повну адресу магазину.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що саме через зазначений штамп на гарантійному талоні, представником Відповідача і було прийнято мобільний телефон виключно з метою встановлення факту покупки телефону саме в магазині «Технікс», та у зв`язку з наполегливістю позивача.

Представник відповідача в судовому засіданні зазначив, що мобільний телефон, який був наданий позивачем, ще досі знаходиться у Відповідача, адже Позивач не бажає забирати пристрій, з невідомих причин.

Відповідач також вказує, що даний мобільний телефон ніколи не знаходився у власності відповідача та не був предметом будь-якого правочину. На підтвердження цього представником відповідача, зокрема, до відзиву на позов надано Акт Інвентаризації товарів від 02 серпня 2018 року на магазині «Технікс» за адресою: АДРЕСА_1 (місцем продажу якого зазначає позивач). Відповідно до цього Акту інвентаризації, на дату - 02 серпня 2018 року Мобільний телефон не був власністю Відповідача, та як наслідок, не знаходився в магазині. Вказав також, що весь товар завозився в Магазин в останній день місяця, а перший день кожного місяця проводиться інвентаризація товару.

Крім того, з витягу з касової книги, що ведеться в електронному вигляді (Вкладні касові листи), прибуткових касових ордерів та видаткових касових ордерів за 06-09 серпня 2018 року, вбачається, що вказаний мобільний телефон в Магазині не продавався. Більше того, торгова виручка магазину, зокрема за 07 серпня 2018 року (що зазначений позивачем як день придбання телефону), склала 378 грн. Позивач же зазначив, що вартість телефону становила 20 000 грн.

При цьому, під час звернення з позовом до суду, так і під час розгляду справи в суді, позивачем розрахункового документу про придбання мобільного телефону з зазначення вказаної ним суми, не було надано.

Так, позивач просить розірвати договір купівлі-продажу, однак останнім не доведено самого факту укладення такого договору.

Відповідно до змісту ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

За змістом ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Враховуючи наведене, досліджуючи надані докази, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог, а саме те, що позивачем придбаний мобільний телефон Samsung, модель SM-G950FZKDXSG, саме у магазині відповідача.

Суд також звертає увагу на той факт, що позивач у своєму позові посилається на те, що телефон, який є предметом спору, було перевірено в Українському державному центрі радіочастот за кодом ІМЕІ, зазначеним в телефоні та на задній кришці телефону. В базі даних він відсутній, тобто, як вважає позивач, даний телефон в Україні сертифіковано не було, та ввезено в державу поза митним кордоном всупереч діючому законодавству України. Факт фальсифікації телефону, як зазначив позивач, підтверджено довідками Українського державного центру радіочастот.

Однак, в своїй заяві від 14 травня 2019 року, яка міститься в матеріалах справи (а.с.34) представник ДП «Український державний центр радіочастот» вказав, що позивач ОСОБА_1 до Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» з заявами про надання йому будь-яких довідок щодо ІМЕІ мобільного телефону не звертався та вони йому не надавалися. А тому вказані посилання позивача судом оцінюються критично та не можуть бути доказом обґрунтованості позовних вимог.

Позивач також просить стягнути з відповідача на його користь неустойку у розмірі - 11 800 грн., за затримку виконання вимог про надання товару аналогічної марки на час ремонту мобільного телефону. З-приводу даної позовної вимоги суд також зазначає наступне.

У ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів» чітко зазначені права споживача, у разі придбання товару неналежної якості. Одне з таких прав - це звернення з вимогою про безоплатне усунення недоліків товару. Дане звернення повинно бути адресоване безпосередньо продавцю такого товару.

Відповідно п. 2 ч. 9 ст. 8 Закону України «Про захист прав споживачів», на письмову вимогу споживача на час ремонту йому надається (з доставкою) товар аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі. Для цього продавець, виробник (підприємство, що задовольняє вимоги споживача, встановлені частиною першою цієї статті) зобов`язані створювати (мати) обмінний фонд товарів.

Однак, позивачем жодним чином не підтверджено той факт, що він звертався з письмовою вимогою про видачу аналогічного товару.

Відповідно до частини 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 12.04.1996 «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», споживачеві, який звернувся із заявою про безоплатне усунення недоліків товару, на його вимогу надається (з доставкою) на час ремонту аналогічний товар (але без урахування моделі). Перелік таких товарів наведено в додатку № 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 19 березня 1994 р. № 172 (172-94-п). За кожний день затримки виконання вимоги про надання в користування на час ремонту зазначеного у згаданому переліку товару та за кожний день затримки усунення недоліків понад чотирнадцятиденний або встановлений за домовленістю сторін строк споживачеві сплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості товару на час пред`явлення вимоги, а в разі зниження ціни - виходячи з вартості товару на час купівлі.

Враховуючи те, що судом не встановлено, а позивачем не доведено, що вказаний мобільний телефон був придбаний саме у магазині відповідача, вказана позовна вимога є безпідставною.

Згідно ч.1 ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Як передбачає ч.2 ст.22 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про захист прав споживачів» від 01.12.2005 року №3161-IV при задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

У відповідності до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 „Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданим споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Оскільки вимоги про відшкодування моральної шкоди є похідними від вимог про розірвання договору купівлі-продажу та стягнення коштів, суд вважає їх також безпідставними.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про недоведеність позовних вимог та відмову у задоволенні позову.

Згідно вимог ст.133, 141 ЦПК України, суд, відмовляючи у задоволенні позову в повному обсязі, відносить сплату судового збору окремо за кожну позовну вимогу за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 12,13,259,263-265,268 ЦПК України, ст. ст. 639, 655 ЦК України, ст.ст. 1, 8, 22 Закону України «Про захист прав споживачів», суд -

В И Р І Ш И В:

ОСОБА_1 в задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Повний текст судового рішення складено 22 січня 2020 року.