Справа № 462/6000/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова у складі : головуючого судді Румілової Н.М., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 30.09.2020 року звернулись до суду з позовною заявою, в якій зазначили, що вони є співвласниками двокімнатної квартири АДРЕСА_1 . Поверхом вище, у квартирі АДРЕСА_2 , проживає відповідач ОСОБА_3 , яка, відповідно до відомостей акту № б/н від 30.10.2017р., виданого ЛКП «Скнилівок», є основним квартиронаймачем згаданої квартири. У згаданій квартирі фактично проживають донька ОСОБА_3 разом з чоловіком та дітьми. В кінці вересня початку жовтня 2017 року зять ОСОБА_3 робив ремонт у квартирі. 7 жовтня 2017 року внаслідок ремонтних робіт в туалетній кімнаті їх квартири відбулося залиття, а саме з`явились жовті плями на стелі. На зауваження щодо плям порекомендував розбити стелю щоб розібратись що там тече. Вона звернулась до ЛКП «Скнилівок», ними було складено відповідний акт від 07.10.2017р. яким стверджується, що саме мешканцями, що проживають у квартирі АДРЕСА_3 залита водою стеля. 28 жовтня 2017 року близько 01 год. була залита вся їх квартира, на її звернення у квартирі вище чоловік двері їй не відкрив, висловився нецензурною лайкою. Вона викликала поліцію, аварійну бригаду ЛКП. ОСОБА_4 квартири зверху їм двері не відчинив, однак повідомив, що в нього вирвало заглушку чавунної батареї в кімнаті. ЛКП «Скнилівок» було складено відповідний акт від 30.10.2017р., яким стверджується, що саме мешканцями, що проживають у квартирі АДРЕСА_3 28.10.2017р. була залита їх квартира і речі домашнього вжитку в ній. 7 листопада 2017 року в туалетній кімнаті квартири знову відбулось залиття, сусід зверху сказав, що то вигадка. ЛКП «Скнилівок» було складено відповідний акт від 07.11.2017р. яким стверджується, що саме мешканцями, що проживають у квартирі АДРЕСА_3 , залита водою стеля. Внаслідок згаданих затоплень були пошкоджені: стелі, стіни та підлога в кімнаті квартири через що вона потребує ремонту, відновна вартість якого згідно висновку експерта від 26.12.2017р. № 63/17 складає 47 184,00 грн. Крім того також пошкоджені речі, а саме шафа, шафа-стінка, килим, ковдра, всього загальною вартістю 3 300,00 грн. Також їм завдано моральну шкоду, яку вони оцінюють у 20000грн. Просять суд стягнути з відповідача на свою користь в рахунок відшкодування майнової шкоди - 50484,00грн., в рахунок відшкодування моральної шкоди - 20000 грн. та понесені судові витрати.

Ухвалою суду визначено здійснювати судовий розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_3 надала відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що позов не визнає, оскільки її вини в затоплені квартири немає. У складених актах не зафіксовано факт залиття, характер залиття та його причини, завдана матеріальна шкода. Крім того, акти складені у відсутності відповідача, не обстежено її квартиру, не вбачається огляд систем водопостачання будинку. Вважає, що акти містять не ствердження, а припущення, та складені під час виготовлення позовної заяви. Також не погоджується з висновком ТОВ «Серб», оскільки факт і причини виникнення пошкоджень не були предметом дослідження, а були підставою для такого висновку дані лише на підставі актів, при цьому акту від 30.10.2017 року, на якій посилається експерт, не існує. Висновок експертизи не є обґрунтованим. Вважає, що сума ремонту меблів та речей у розмірі 3000 грн. нічим не підтверджується.

Позивач ОСОБА_1 надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що відзив відповідача не можна брати до уваги, оскільки доводи, викладені в ньому, є безпідставними та беззмістовними, та такі, що не ґрунтуються на законі.

Суд, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності позивачам ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Згідно до технічного паспорту квартира розташована на 2 поверху 5-ти поверхового будинку, складається з двох кімнат, житловою площею 34,0кв.м

Згідно до Акту від 7.120.2017 року комісія ЛКП «Скнилівок» у складі головного інженера ОСОБА_5 , майстрів по експлуатації ж/фонду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з виходом на адресу по АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_1 , провели обстеження після затоплення водою туалета. Мешканцями, що проживають у квартирі АДРЕСА_3 , осн. квартиронаймач ОСОБА_3 , залито водою туалет квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться поверхом нижче, а саме: у туалеті площею 1.0 м2 залито водою стелю по панельному шву. Звернень про аварійний стан трубопроводу у кв. АДРЕСА_3 не поступало.

Як вбачається з Акту від 30.10.2017 р. комісія ЛКП «Скнилівок» у складі головного інженера ОСОБА_5 , майстрів по експлуатації житлового фонду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з виходом на адресу АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_1 провели обстеження після затоплення водою квартири, яке відбулося вночі 28.10.2017 року мешканцями, що проживають у квартирі АДРЕСА_3 осн.кв.наймач ОСОБА_3 , залито водою квартиру АДРЕСА_5 яка знаходиться поверхом нижче, а саме: у кімнаті площею 17,0м2 залито водою стелю по панельних швах, частково стіни, частково мебель, килим на підлозі. Звернень про аварійний стан системи центрального опалення у кв. АДРЕСА_3 не поступало. За інформацією ЛКП «РАС», яка виїзджала на аварійний виклик, мешканці квартири АДРЕСА_3 дверей не відчинили.

Згідно листа ЛКП «РАС» Залізничного району Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради за №77 від 3 листопада 2017 року директору ЛКП «Скнилівок», ЛКП «РАС» 28.10.2017 року о 01.год ночі надійшов виклик з приводу залиття квартири АДРЕСА_1 . При виїзді чергової бригади за вказаною адресою мешканець квартири АДРЕСА_3 у власну квартиру доступу не надав. Зі слів власника квартири АДРЕСА_3 вирвало заглушку чавунної батареї в кімнаті.

Згідно до Акту від 7.11.2017 року Комісія ЛКП ЛКП «Скнилівок» у складі головного інженера ОСОБА_5 , майстрів по експлуатації ж/фонду ОСОБА_6 , ОСОБА_7 з виходом на адресу по АДРЕСА_4 , де проживає ОСОБА_1 , провели обстеження після затоплення водою туалету. Мешканцями, що проживають у квартирі АДРЕСА_3 , осн. квартиронаймач ОСОБА_3 , залито водою туалет квартири АДРЕСА_5 , яка знаходиться поверхом нижче, а саме: у туалеті площею 1.0 м2 залито водою стелю по панельному шву. Звернень про аварійний стан трубопроводу у кв. АДРЕСА_3 не поступало.

Відповідно до висновку експерта Судового експертно-розрахункового бюро «ТОВ «СЕРБ» № 63/17 від 26.12.2017 року, проведеного на підставі договору з гр. ОСОБА_1 вартість відновлювального ремонту пошкоджень у приміщенні квартири АДРЕСА_1 становить 47184,00грн. З висновку експерта вбачається опис пошкоджень, виявлених в квартирі позивача, а саме: сліди протікання, плями сірого, жовтого кольору, тріщини та відшарування накривного шару штукатурки.

Відповідно до частини першої та другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України, шкода завдана майну фізичної або юридичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно із роз`ясненнями, наданими у постанові Пленуму Верховного суду України № 6 від 27.03.1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ про відшкодування шкоди» розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Частиною 2 ст. 1166 ЦК України передбачено, що особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоди завдано не з її вини.

За загальними правилами деліктних зобов`язань, закріплених ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

З аналізу наведеної статті ЦК України та роз`яснень, наданих в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.02.2012р., вбачається, що відсутність своєї вини відповідно до вимог ч. 2 ст. 1166 ЦК України має доводити саме заподіювач шкоди, а не позивач має доводити наявність вини відповідача, хоча він не позбавлений цього права.

Аналогічні роз`яснення містяться в п. 4 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» - з огляду на презумпцію вини завдавача шкоди (частина друга статті 1166 ЦК) відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду, якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Таким чином цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.

Відповідно до п. 2.3.6 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, що затверджені Наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17.05.2005 року № 76 "Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій" у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, форма якого передбачена додатком № 4. Вказаний акт складається комісією балансоутримувача багатоквартирного будинку, в якому знаходиться квартира, яку було залито.

Згідно Додатку № 4 та роз`яснення Міністерства з питань житлово-комунального господарства України щодо ремонту квартири після залиття (лист від 29.12.2009 р. N 12/20-11-1975) зазначено ,що факт залиття квартири та його наслідки фіксується актом комісійного обстеження квартири за участю представників організації (підприємств), яка відповідно до укладеної угоди є виконавцем послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій ,представників організацій (підприємства), яка згідно з укладеною угодою обслуговує внутрішньо-будинкові системи опалення та водопостачання, представника власника будинку, будинкового комітету та затверджується начальником організації (підприємства ),яка відповідно до укладеної угоди надає послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Присутність зацікавлених осіб від потерпілої сторони та з боку винної є обов`язковою. В акті повинно бути відображено : дата складання акта (число, місяць, рік); прізвища, ініціали та посади членів комісії; прізвище, ім`я, по батькові власника (наймача, орендаря) квартири ,що зазнала шкоди; адреса квартири, поверх, форма власності, характер залиття та його причини : завдана матеріальна шкода (обсяги необхідного ремонту приміщень квартири, перелік пошкоджених внаслідок залиття речей та їх орієнтовна вартість);висновок комісії щодо встановлення вини особи, що вчинила залиття.

Вищевказані акти, подані позивачем, не відповідають вимогам, викладеним у Правилах, в них не зазначені конкретні причини залиття квартири та особи, інші необхідні для такого документа реквізити, не зазначена форма власності квартири, розташованої поверхом вище, не зазначена присутність заінтересованих осіб, акти складені без участі винної особи. Тому ці акти не можуть бути належним і допустимим доказом заподіяння відповідачем майнової шкоди.

Такі акти не містять належних і допустимих доказів неправомірних дій щодо залиття квартири, а відтак відсутній причинно-наслідковий зв`язок між неправомірними діями та шкодою. Вина відповідача не доведена.

Відповідно до ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може грунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Заперечуючи проти позовних вимог відповідач зазначала, що плями в квартирі могли виникнути від пошкоджень загально-будинкового стояка, за який відповідає ЛКП «Скнилівок», не зазначено огляд системи водопостачання, з актів не вбачається коли саме відбулося залиття квартири.

Згідно з ч. 1 і 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Беручи до уваги вказані норми ЦК України, наявні акти суд приходить до висновку про відсутність доказів провини відповідача у заподіянні шкоди.

За змістом статті 1166 ЦК України відсутність вини має доводити особа ,яка завдала шкоди, тоді як у даному випадку факт завдання шкоди саме відповідачем не встановлений.

Виходячи із встановлених обставин справи, відсутність належних та допустимих доказів вини відповідача, суд приходить до висновку, про відсутність підстав для задоволення позовних вимог. Така позиція суду узгоджується з постановами Верховного Суду від 21.02.2018 в справі №?2-1974/11, від 10.05.2018 в справі №?465/2120/14-ц, постановою Верховного Суду України від 23.08.2017р. № 6-2125цс16.

Понесенні судові витрати згідно до ст.141 ЦПК України суд покладає на позивача.

Керуючись ст.2, 4, 5,10, 81, 263-268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У позові ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої залиттям квартири, відмовити.

Понесені витрати покласти на позивача.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано.

Суддя: Н.М.Румілова