Провадження № 2/234/1047/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 грудня 2020 року Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Лутай А.М.

за участю: секретаря судового засідання Пагуліч Д.Г.

представника позивача, третьої особи Литвиненко В.І.

представника відповідача Даншина С.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Краматорську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» про захист прав споживачів, третя особа: ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 12.12.2019р звернулась до суду з дійсним позовом, вказуючи, що 20 вересня 2018 року між нею ( ОСОБА_1 ) та Публічним акціонерним товариством «Місто Банк» (надалі ПАТ «Місто Банк»/або Банк), відповідачем у справі, був укладений договір банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті без права поновлення з виплатою відсотків щомісячно без права дострокового повернення №GВ_КМ/0924/UАН, відповідно до якого вона ( ОСОБА_1 ) передала, а Банк отримав суму вкладу в розмірі 67974,00 грн, зі строком зберігання з 20 вересня 2018 року до 24 вересня 2019 року, з відсотковою ставкою - 17,75% річних. На виконання умов Договору 20.09.2018р ОСОБА_1 був зроблений вклад в сумі 67974,00 грн, про що свідчить квитанція №CASH_31946. Свої вимоги мотивує тим, що після закінчення строку договору, 30.09.2019р вона ( ОСОБА_1 ) звернулася до відповідача з вимогою повернути суму депозитного вкладу у зв`язку з закінченням строку Договору, але отримала відмову. Вказує, що відповідач своїм листом від 30.10.2019 року за №1397 повідомив, що між нею ( ОСОБА_1 ) та відповідачем спірний договір не укладався так як договір був підписаний неуповноваженою особою, а відносини сторін за договорами, укладеними за відсутністю належних повноважень чи неуповноваженими особами підлягають розгляду в судовому порядку. Зазначає, що дійсно, вищевказаний договір був підписаний її ( ОСОБА_1 ) батьком - ОСОБА_2 , але на її ( ОСОБА_1 ) користь. Зі своєї сторони відповідачем також був схвалений договір, про що свідчить підпис уповноваженої особи відповідавча та його печатка на договорі. Вказує, що наразі їй потрібні кошти та виникла необхідність зняти кошти з депозитного рахунку. Вона зверталася до відповідача у телефонному режимі та просила повернути їй суму вкладу, але їй було відмовлено та розїяснено, що кошти їй будуть повернені тільки за рішенням суду.

Позивачка просила стягнути з відповідача на свою користь суму банківського вкладу у розмірі 67974,00 грн.

Представником відповідача надано відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачка спірний договір №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р на суму 67974,00 грн не підписувала, в день укладання договору в банку була відсутня, а договір містить вочевидь підроблений підпис позивача. Відповідно за квитанцією №CASH_31946 від 20.09.2018р позивачка ОСОБА_1 гроші в касу банку не вносила, й гроші в касу АТ «Місто Банк» за договором №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р в сумі 67974,00 грн не надходили. Довіреність на розпорядження грошовими коштами №1 від 20.09.2018р також містить сфальшований підпис позивачки. Заяви, які направлялися відповідачу за підписом ОСОБА_1 про дострокове повернення депозиту містили підпис, який не відповідає підпису на договорі банківського вкладу. Фактичні обставини свідчать про те, що договір №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р та довіреність ОСОБА_1 не підписувала, вони містять підроблені підписи особи, яку не було ідентифіковано банком в установленому законом порядку, а надані в обґрунтування позову докази містять підроблені підписи та є неналежними та недостовірними. Отже, вищевказаний договір №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р є нікчемним. Законодавство України не дозволяє підробку підписів осіб, яка мала місце в даному випадку, і наступне схвалення таких правочинів: замість ОСОБА_1 договір був підписаний шляхом фальшування її підпису іншою особою, про що зазначено в позовній заяві та це є діянням, яке грубо порушує вимоги закону та нормативно-правових актів НБУ та діянням, яке містить ознаки шахрайства, що передбачено кримінальним законом України. Таке шахрайство у вигляді підробки підписів могло відбуватися за попередньою змовою групою осіб, в тому числі із залученням колишнього начальника Краматорського відділення АТ «Місто Банк», про що АТ «Місто Банк» подано заяву до правоохоронних органів про вчинення злочину. Номер рахунку № НОМЕР_1 в квитанції є фіктивним та неіснуючим та не відповідає номеру рахунку в договорі, який також є фіктивним, та в обліку банку в ОДБ «Мебіус-Банк» ці рахунки ніколи не відкривалися, що доводить повну підробку всіх документів та наявність ознак шахрайства в умовах відсутності внесення грошей в касу банку.

Представник відповідача просив призначити почеркознавчу експертизу з питанням, чи належить ОСОБА_1 підпис на Договорі банківського вкладу (депозиту) фізичної особи №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р та Довіреності на розпорядження грошовими коштами №1 від 20.09.2018р до цього ж договору. Встановити факт відсутності укладення Договору банківського вкладу (депозиту) фізичної в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р на суму 67974,00 грн. Прийняти рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Ухвалою суду від 01.12.2020 року у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі почеркознавчої експертизи відмовлено.

У судовому засіданні представник позивача та третьої особи адвокат Литвиненко В.І. підтримав позовні вимоги та просив задовольнити. Суду пояснив, що позивачка не заперечує, що від її імені договір банківського вкладу підписано її батьком, ОСОБА_2 , який також не заперечує факт підписання ним договору банківського вкладу від імені ОСОБА_1 на її користь. Після того, як був укладений договір банківського вкладу, ОСОБА_2 також підписав довіреність на розпорядження грошовими коштами від імені ОСОБА_1 . Коли вони звернулися до банку з метою укладення договору банківського вкладу, керівник Краматорського відділення пояснила ОСОБА_2 , що він може підписати договір та це не буде порушенням. Оскільки ОСОБА_2 є особою, яка юридично необізнана, він і підписав договір та довіреність, вважаючи, що робить це на користь ОСОБА_1 .

Представник відповідача адвокат Даншин С.О. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Вислухав пояснення сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов таких висновків.

З Договору банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р, убачається, що між вкладником ОСОБА_1 та ПАТ «Місто Банк» в особі начальника Краматорського відділення AT «Місто Банк» Красніковою Ю.С. укладено Договір банківського вкладу (депозиту) в національній валюті без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без права дострокового повернення, за умовами якого ОСОБА_1 передала Банку 67974,00 грн на зберігання строком з 20 вересня 2018 року до 24 вересня 2019 року, з відсотковою ставкою - 17,75% річних. Договір містить паспортні дані ОСОБА_1 , скріплений підписами ОСОБА_3 , яка діяла від імені Банку на підставі Довіреності № 22 від 01 лютого 2018 року і вкладника ОСОБА_1 , а також скріплений відтиском печатки Краматорського відділення Публічного акціонерного товариства «Місто Банк».

Згідно змісту довіреності на розпорядження грошовими коштами №1 від 20.09.2018р за Договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті «Вклад без права поповнення з виплатою відсотків в кінці строку без дострокового повернення» №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р, ОСОБА_1 цією довіреністю надає ОСОБА_2 всі повноваження на розпорядження коштами, які розміщені нею в Краматорському відділенні АТ «Місто банк», МФО 328760, на депозитному рахунку № НОМЕР_2 за Договором банківського вкладу (депозиту) фізичної особи в національній валюті» №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р у тому числі із правом внесення додаткових коштів, одержання нарахованих відсотків та зняття коштів з депозитного вкладу. В довіреності зазначені паспортні дані ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які співпадають з відомостями, зазначеними у паспортах позивачки та третьої особи, а також начальником Краматорського відділення АТ «Місто Банк» Красниковою Ю.С. на довіреності засвідчено підпис ОСОБА_1 з проставленням штампу банку із зазначенням реквізитів останнього.

У судовому засіданні встановлено, що зазначені договір та довіреність від імені вкладника ОСОБА_1 підписано ОСОБА_2 (батьком позивачки).

У квитанції №CASH_31946 від 20.09.2018р відображена інформація про здійснення касової операції 20.09.2018 року по внесенню ОСОБА_1 готівки у сумі 67974,00 грн на депозитний рахунок № НОМЕР_3 згідно договору №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р ( ОСОБА_1 ), квитанція скріплена підписом касира та бухгалтера Банку, а також містить відтиск штампу Банку із зазначенням реквізитів останнього.

30.09.2020 року позивачка звернулась до Краматорського відділення АТ «Місто Банк» з заявою про та повернення суму вкладу у зв`язку із закінченням строку дії договору.

Листом від 30.10.2020 року №1397 банк повідомив позивачці про те, що відносини сторін за договорами, укладеними за відсутністю належних повноважень чи неуповноваженими особами, підлягають розгляду в судовому порядку.

Довідки Банку від 27.01.2020р №44 та №46 містять інформацію про те, що рахунок зазначений в квитанції №CASH_31946 №0001 в САБ «Мебіус Банк» ніколи не відкривався та відсутня будь-яка інформація та облікові дані про зазначений депозитний договір в програмному комплексі обліку банківських операцій САБ «Мебіус-Банк».

У відзові на позов представником банку також повідомлено про те, що Банк звернувся до правоохоронних органів із заявою про вчинення діянь, що містить ознаки кримінальних правопорушень, колишнім начальником Краматорського відділення ПАТ «Місто Банк» ОСОБА_3 .

Відповідно до ч.2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Статтею 1059 ЦК України передбачено, що договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката та іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним.

Як визначено пунктом 1.4 Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 03 грудня 2003 року №516, залучення банком вкладів (депозитів) юридичних і фізичних осіб підтверджується: договором банківського рахунку; договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки; договором банківського вкладу з видачею ощадного (депозитного) сертифіката; договором банківського вкладу з видачею іншого документа, що підтверджує внесення грошової суми або банківських металів і відповідає вимогам, установленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту.

Відповідно до пункту 2.9 глави 2 розділу ІV Інструкції про ведення касових операцій в банках України, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174, яка діяла на час укладення Договору, банк (філія, відділення) зобов`язаний видати клієнту після завершення приймання готівки квитанцію (другий примірник прибуткового касового ордера) або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі. Квитанція або інший документ, що є підтвердженням внесення готівки у відповідній платіжній системі, має містити найменування банку (філії, відділення), який здійснив касову операцію, дату здійснення касової операції (у разі здійснення касової операції в післяопераційний час - час виконання операції або напис чи штамп «вечірня» чи «післяопераційний час»), а також підпис працівника банку (філії, відділення), який прийняв готівку, відбиток печатки (штампа) або електронний підпис працівника банку (філії, відділення), засвідчений електронним підписом САБ.

Пункт 10.1 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління Національного банку України від 12.11.2003р №492, передбачає порядок відкриття вкладних (депозитних) рахунків фізичним особам. Зокрема, після пред`явлення фізичною особою необхідних документів уповноважений працівник банку ідентифікує цю фізичну особу, після чого між банком і фізичною особою укладається в письмовій формі договір банківського вкладу; після укладення договору банківського вкладу фізична особа вносить або перераховує з іншого власного рахунка кошти на вкладний (депозитний) рахунок, після чого на підтвердження укладення договору банківського вкладу і внесення грошових коштів на вказаний рахунок банк видає фізичній особі ощадну книжку або інший документ, що її замінює і який видається згідно з внутрішніми положеннями банку.

Згідно до пункту 2.1 та пункту 2.3 глави 2 Інструкції про порядок відкриття і закриття рахунків клієнтів банків та кореспондентських рахунків банків резидентів і нерезидентів, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 №492 (в редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) банкам забороняється відкривати та вести анонімні (номерні) рахунки. Банки зобов`язані на підставі офіційних документів або засвідчених в установленому законодавством України порядку їх копій ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків/представників власників рахунків/осіб, які відкривають рахунки на користь третіх осіб у порядку, установленому законодавством України з питань запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення та нормативно-правовим актом Національного банку з питань фінансового моніторингу. Рахунок клієнту відкривається лише після його ідентифікації та верифікації банком. Банк під час ідентифікації та верифікації клієнта встановлює ідентифікаційні дані про цього клієнта, передбачені статтею 9 Закону України "Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення".

Відповідно до частини 2 статті 1060 ЦК України та п.3.3. Постанови НБУ №516, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком. За договором банківського вкладу (депозиту) незалежно від його виду банк зобов`язаний видати вклад або його частину на першу вимогу вкладника, крім вкладів, розміщених юридичними особами на інших умовах повернення, які встановлені договором.

У даній справі Банк не заперечував обставин з приводу підписання Договору депозиту працівником банку відповідно до її повноважень наданих довіреністю, також не ставив під сумнів обставин щодо скріплення Договору та Додаткової угоди №1 до Договору відповідною печаткою відділення Банку. Однак стверджував про те, що договір є нікчемним, оскільки не підписаний позивачкою, а також про те, що за квитанцією №CASH_31946 від 20.09.2018р позивачка ОСОБА_1 гроші в касу банку не вносила, гроші в касу АТ «МістоБанк» за договором №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р та квитанцією №CASH_31946 від 20.09.2018р не надходили.

Як роз`яснив Верховний Суд у пункті 40 своєї постанови від 10 квітня 2019 року у справі №463/5896/14-ц, суди мають у порядку, передбаченому процесуальним законом, перевіряти доводи сторін і досліджувати докази стосовно додержання письмової форми договорів банківського вкладу, враховуючи, що недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства у сфері банківської діяльності та внутрішніх вимог банку щодо залучення останнім вкладу (депозиту) (зокрема, й через видання документів на підтвердження внесення коштів, які не відповідають певним вимогам законодавства й умовам договору банківського вкладу) не може свідчити про недотримання сторонами письмової форми цього договору.

Споживач не повинен нести втрати та зазнавати якісь незручності через вади та недоліки в оформленні документів, допущені працівниками банку, оскільки саме банк визначає відповідальних працівників, яким надається право підписувати договори банківського вкладу, ідентифікувати та верифікувати клієнтів - власників рахунків, оформляти касові документи, а також визначає систему контролю за виконанням касових операцій в силу пункту 174 Інструкції про ведення касових операцій банками в Україні, затвердженої постановою Правління Національного банку України 01 червня 2011 року №174.

На підтвердження укладення договорів банківського вкладу та внесення грошових коштів на депозитні рахунки суди зобов`язані приймати навіть ті квитанції, які не відповідають певним вимогам законодавства і умовам договору банківського вкладу через недотримання уповноваженими працівниками банку вимог законодавства.

У судовому засіданні встановлено, що договір банківського вкладу №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р від імені ОСОБА_1 підписав її батько ОСОБА_2 , однак, уповноважений працівник банку, який зобов`язаний дотримуватися вимог закону при укладанні договорів, не перевірив повноваження ОСОБА_2 на укладення даного договору, підписав даний договір та прийняв від ОСОБА_1 грошові кошти у сумі 67974,00 грн на виконання договору банківського вкладу.

Таким чином, вираження волі повноважного представника Банку відбулось вчиненням певних дій, складанням та підписанням письмового Договору, та суд вважає, що мало місце втілення волі у письмовому вираженні. Уповноважений представник банку, підписав договір банківського вкладу та прийняв грошові кошти у ОСОБА_1 на виконання договору банківського вкладу (депозиту).

Та стосовно обставин справи спростування презумпції правомірності не було, оскільки недійсність правочину /договору банківського вкладу/ прямо законом не встановлена, та Банк не довів тих обставин на які він посилався, щодо відсутності волевиявлення сторін на укладення Договору.

Зміст зобов`язання в наведеному Договорі викладено досить зрозуміло, оскільки системний аналіз Договору дає підстави для висновку про те, що справжня воля сторін договору зводилась до розміщення вкладником коштів на депозитному рахунку банку на визначений в договорі строк із сплатою процентів за їх використання. Факт прийняття від ОСОБА_1 грошових коштів за договором банківського вкладу підтверджено квитанцією №CASH_31946 від 20.09.2018р.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх заперечень є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Вирішення спору у даній справі не може бути покладено в залежність від недоліків в оформленні документів, допущені працівниками банку. Та обставини справи слід оцінювати в сукупності із всіма доказами, які спромоглася надати позивачка за обставин, що склалися.

Вирішальним для результатів розгляду даної справи суд вважає те, що вкладник при всій обачності була позбавлена можливості гарантувати захист свого права за обставин вчинення працівником Банку дій пов`язаних з порушенням порядку укладення депозитних договорів, підробленням документів, привласненням коштів та перевищенням повноважень по операціях банківських вкладів.

З огляду на що, за встановлених обставин спір що виник не може бути врегульованим та вирішеним без врахування того, що саме на Банк покладено обов`язок з приводу дотримання законодавства при здійсненні фінансових операцій із клієнтами, та саме останній повинен відповідати за негативні наслідки від таких дій своїх працівників.

Вкладник за обставин що склалися не має практичної доступної для неї можливості для виправлення встановленого в її справі порушення інакше, як шляхом судового тлумачення та захист прав залежить від прийнятності доказів та способу, в який вони повинні оцінюватись.

Встановлені факти вказують на те, що Банк, в особі повноважного працівника отримав кошти банківського вкладу від ОСОБА_1 в розмірі визначеному Договором депозиту та повинен їх повернути в строк та в розмірі згідно положень чинного законодавства та умов Договору депозиту.

За змістом положень статей 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Особливості правовідносин за договором банківського вкладу визначено параграфом третім глави 71 ЦК України, у якому визначено, що за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад). За договором банківського строкового вкладу банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (стаття 1060 ЦК України).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню та з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сума вкладу за договором банківського вкладу №GВ_КМ/0924/UАН від 20.09.2018р у розмірі 67 974,00грн.

Згідно з частиною 1 статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи, що при звернені до суду позивач звільнений від сплати судового збору, позовні вимоги задоволені, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 768,40грн.

Керуючись ст.ст.10,12,13, 137, 141, 263-265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» про захист прав споживачів задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» (вул. Фонтанська дорога, 11, м.Одеса, 65009, код 20966466) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_4 , суму банківського вкладу за Договором банківського вкладу № GB KM/0924/UAN від 20.09.2018, у розмірі 67 974,00 грн (шістдесят сім тисяч дев`ятсот сімдесят чотири гривні 00 коп).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Місто Банк» (вул.Фонтанська дорога, 11, м.Одеса, 65009, код 20966466) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн (сімсот шістдесят вісім гривень 40 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Вступна та резолютивна частини рішення виготовлені в нарадчій кімнаті та проголошені 01.12.2020р.

Головуючий суддя: А.М.Лутай