Справа № 496/5370/18
Провадження № 2/496/853/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого - судді Буран В.М.,

за участю: секретаря Дигуляр А.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Біляївка Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Чернеги Оксани Вікторівни, Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 31 січня 2019 року провадження по вказаній цивільній справі було відкрито та призначено до підготовчого судового засідання в загальному позовному провадженні.

Ухвалою Біляївського районного суду Одеської області від 05 липня 2019 року по вищевказаній цивільній справі було визнано явку позивача обов`язковою у судове засідання, яке призначено на 16 жовтня 2019 року о 10:00 годині та інші судові засідання.

У зв`язку з неявкою сторін по справі в судове засідання 16 жовтня 2019 року, розгляд справи було перенесено на 23 січня 2020 року, однак в дане судове засідання позивач також не з`явилась, будь-яких заяв на адресу суду не надходило, про причини неявки суд не повідомила, про дату, час та місце слухання справи повідомлена належним чином про, що свідчить особистий підпис на почтовому повідомленні, яким позивач була повідомлена про час та слухання справи на 23.01.2020 року та роздруківкою з відстеженням відправлення ухвали Біляївського районного суду Одеської області від 05 липня 2019 року про визнання явки позивача обов`язковою у судове засідання, яке призначено на 16 жовтня 2019 року о 10:00 годині з якого вбачається, що позивач особисто отримала вищевказану ухвалу суду 12.08.2019 року о 13:55 годинні.

В матеріалах справи відсутня заява від позивача про розгляд справи без його участі, з огляду на вищевикладене та з матеріалів справи вбачається, що суд виконав свій обов`язок щодо вчасного повідомлення особи про слухання справи, однак позивач жодним чином не підтверджує поважність своєї неявки до судових засідань, та не надала суду заяву про перенесення слухання справи.

Таким чином, в силу ч. 3 ст. 131 ЦПК України суд визнає, що позивач не з`явилась до суду повторно без поважних причин.

Вказані дії позивача свідчать про втрату нею юридичної заінтересованості в розгляді справи.

Згідно ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Як зазначено в ст. 10 цього Кодексу, ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, як джерела права.

Слід звернути увагу, що Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Європейський суд з прав людини дотримується позиції, що проявляти ініціативу щодо своєчасного розгляду справи повинен саме позивач.

Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі "Смірнова проти України").

Між тим статтями 223, 257 ЦПК врегульовано питання щодо наслідків неприбуття в судове засідання позивача.

Так, згідно ч. 5 ст. 223, п. 3 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Таким чином, чинний Цивільний процесуальний кодекс України імперативно встановлює, що у випадку повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає заяву без розгляду. При цьому, закон жодним чином не пов`язує повторну неявку в судове засідання позивача з будь-якими об`єктивними факторами (поважними причинами) і не зобов`язує суд перевіряти причини повторної неявки та надавати їм відповідну оцінку з точки зору поважності.

Це пов`язано із дією принципу цивільного судочинства - диспозитивністю, відповідно до якого кожний учасник процесу самостійно розпоряджається наданими йому законом процесуальними правами.

Крім того, таке положення закону пов`язане із дотриманням судом розумних строків розгляду справи, що є вимогою статті 121 ЦПК України та статті 6 Конвенції про захист прав людини га основоположних свобод 1950 року.

Таким чином, законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився в судове засідання (не залежно від причин неявки), так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти. Так, для відповідача - це є залишення заяви без розгляду, а для позивача - це право на повторне звернення до суду з тим самим позовом. (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 10, 13, п. 3 ч.1 ст. 257 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ :

Позов ОСОБА_1 до Державного реєстратора комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради» Чернеги Оксани Вікторівни, Комунального підприємства «Центр державної реєстрації Хлібодарської селищної ради», про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачу її право на повторне звернення до суду після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена до Апеляційного суду Одеської області шляхом подачі через Біляївський районний суд Одеської області апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Буран В.М.