БЕРЕЗАНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
№ провадження 2-о/356/24/20
Справа № 356/484/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.11.2020 Березанський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Капшученко І. О.

за участю секретаря Баранько А. О.

заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2

представника заінтересованої особи Кругляківської М. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Березанського міського суду Київської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Березанська міська рада Київської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю,

ВСТАНОВИВ:

До Березанського міського суду Київської області з урахуванням уточнень надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа Березанська міська рада Київської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю, обґрунтована тим, що заявник протягом тривалого часу перебувала в дружніх, доброзичливих стосунках з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які з 1981 року проживали в незареєстрованому шлюбі однією сім`єю в квартирі АДРЕСА_1 . В 2000 році тяжко захворів ОСОБА_3 . В силу похилого віку та стану здоров`я ОСОБА_4 самостійно не могла доглядати за ним, тому, оскільки власних дітей чи інших близьких родичів вони не мали, починаючи з 2000 року і по час смерті вказані особи проживали разом із заявником за адресою: АДРЕСА_2 . Здійснюючи догляд за ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , заявник проживала з вказаними особами однією сім`єю, тобто мала з ними спільний бюджет, побут, а також взаємні права та обов`язки. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Заявник за власні кошти здійснила їхнє поховання та встановила пам`ятники. Від моменту їхнього спільного проживання заявник зберігає всі особисті речі та документи що за життя належали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , навідується до спадкової квартири та підтримує її в належному стані. Саме через близькі дружні, сімейні стосунки з померлими заявник не наполягала на складанні на її ім`я заповіту, а також не заперечувала проти успадкування належного їм майна будь-якими особами. Разом з тим, коли заявник нещодавно звернулась до нотаріальної контори з приводу прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , державним нотаріусом їй було відмовлено в оформленні її спадкових прав на тій підставі, що не було доведено факт спільного проживання зі спадкодавцями однією сім`єю не менш як 5 років до часу відкриття спадщини. За таких обставин, з метою оформлення спадкових прав, заявник просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 01.02.2000 по 29.10.2006, а також встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , починаючи з 01.02.2000 по 02.05.2010.

30.11.2020 через канцелярію суду від заінтересованої особи Березанської міської ради Київської області надійшли пояснення, в яких заінтересована особа проти задоволення заяви заперечила, вказавши на її незаконність та необґрунтованість. Так, відповідно до листа Березанської міської державної нотаріальної контори від 30.08.2019 № 530/01-16 заявник не зверталась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не надала документів, які б підтверджували факт спільного проживання однією сім`єю понад 5 років перед відкриттям спадщини. Також заявник претендує на майно, яке належало ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого була ОСОБА_4 , не надавши жодних документів, що підтверджували б цей факт. Вказала також на відсутність в матеріалах справи доказів того, що заявник вела з померлими спільне господарство, мала спільний бюджет, відсутні довідки з місця проживання, з житлових організацій, докази про спільне придбання майна (чеки, квитанції, свідоцтва тощо), заяви, докази утримання осіб фінансово, утримання квартири померлих, здійснення догляду за ними, забезпечення ліками тощо. Доведеність факту спілкування з померлими особами у зазначений період, допомога по господарству, наявність у заявника свідоцтва про смерть вказаних осіб та участь у їх похованні не є достатніми доказами на підтвердження факту проживання однією сім`єю. За таких обставин, просили відмовити в задоволенні заяви (а.с.68-71).

Заявниця заяву підтримала, але зазначала, що дійсно здійнювала з чоловіком спочатку догляд за ОСОБА_3 потім ОСОБА_4 через їх старість та хвороби до їх смерті, тому що в них не було родичів, та з цими людьми склалися гарні відносини. Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 здійснювала догляд за могилами та спірною квартирою, навіть зверталась ло міського голови більше пяти років тому, для того, щоб її забрали, або знайшли родичів, через те, що це надмірний тягар фінансовий.

Представник заявника в судовому засіданні подану заяву підтримав у повному обсязі з підстав, в ній наведених, просив задовольнити.

Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечила, вказуючи на її безпідставність та необґрунтованість. Просила відмовити в її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення заявника та його представника, представника заінтересованої особи, дослідивши та проаналізувавши в сукупності докази, які містяться в матеріалах справи, суд на основі повно та всебічно з`ясованих обставин прийшов до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 14.04.2003, виданого ВАТ «Березанське» Київської області, зареєстрованого згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 862513 від 26.06.2003, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є власниками в рівних частках кожний квартири за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.11,12).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області 30.10.2006, актовий запис № 256 (а.с.8).

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області 05.05.2010, актовий запис № 80 (а.с.9).

Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру № 62497591 та № 62497534 від 17.11.2020, виданих Березанською міською державною нотаріальною конторою, спадкові справи після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно не заводилися (а.с.65-66).

Згідно з листом завідувача Березанської міської державної нотаріальної контори Тищенко Н. В. від 30.08.2019 № 530/01-16, на усне звернення ОСОБА_1 останній роз`яснено, що в передбачений законодавством строк вона не звернулась до державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та не надала документів, які б свідчили про те, що вона постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини однією сім`єю понад 5 років, тому відсутній факт прийняття спадщини; крім того, ОСОБА_1 також претендує на майно, яке належало ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадкоємцем якого нібито була ОСОБА_4 , не надаючи при цьому документів, які б підтверджували вказаний факт (а.с.17).

За клопотанням заявника в судовому засіданні були допитані свідки.

Так, свідок ОСОБА_5 вказала, що перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_1 та добре її знає. Повідомила, що ОСОБА_1 доглядала за ОСОБА_3 потім за ОСОБА_4 . Коли вони перебували в лікарні, ходила їх відвідувати, перебувала з ними в добрих відносинах, годувала, а після смерті поховала. Коли саме відбувались вказані події точно не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що з ОСОБА_7 дружить сім`ями. Бачила, як вони ходили доглядати за ОСОБА_3 , а тоді за ОСОБА_4 . Після того, як ОСОБА_3 занедужав, вони змушені були забрати його до себе додому. ОСОБА_4 залишилась, проте потім вони забрали і її. Після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ОСОБА_1 намагалась знайти їхніх спадкоємців, проте безуспішно. Коли саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в Радчуків та скільки часу, точно не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 . Повідомила, що у ОСОБА_3 рідні не було, тому коли він захворів, його забрали до себе ОСОБА_7 , щоб доглядати, а трохи пізніше забрали і ОСОБА_4 . Окремо відзначила, що забрали їх до себе проживати десь у 2000 році. Доглядали їх до смерті та хоронили.

Свідок ОСОБА_9 вказав, що є чоловіком ОСОБА_1 . Пояснив, що з ОСОБА_3 вони познайомилися давно, разом працювали в колгоспі. ОСОБА_3 був трактористом, а коли почались проблеми зі здоров`ям, перейшов на легшу роботу та працював охоронцем. З 2000 року вони з дружиною забрали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до себе проживати, доглядали за ними, а після смерті похоронили. Зараз доглядають за їхніми могилами та майном, що залишилось. Окремо відзначив, що ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали в Радчуків з 2000 року постійно вдвох.

Так, як визначено ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд в порядку окремого провадження розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Як роз`яснено пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 № 5, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Так, за змістом ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).

Так, у відповідності до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 2 ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Як роз`яснено п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка

(чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, тощо.

Конституційний Суд України у п. 6 рішення від 03.06.1999 № 5-рп/99 вказує, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічний правовий висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду в постановах від 21.03.2019 у справі № 461/4689/15-ц, від 12.08.2019 у справі № 521/16365/15,, від 02.10.2019 у справі № 753/21559/15-ц.

Доказами в розумінні ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).

При цьому, згідно з ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до положень ст. 264 ЦПК України, суд, ухвалюючи судове рішення, зобов`язаний встановити, зокрема, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувались вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються.

Враховуючи вказані вище положення законодавства та встановлені фактичні обставини справи, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження факту здійснення заявником ОСОБА_1 разом із померлими спадкодавцями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 протягом не менш як п`яти років до часу відкриття спадщини існування спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, як обов`язкових ознак сім`ї в розумінні ст. 3 СК України, суду надано не було та в ході судового розгляду їх не встановлено, а ті, що надані заявником на підтвердження вказаних посилань, судом розцінюються критично, окрім того, заявниця сама у судовому засіданні стрерджувала, що квартира ій не потрібна, а лише відшкодування вирачених коштів на утримання майна.

Так, показання допитаних під час розгляду справи свідків в цілому підтверджують факт проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 разом з заявником до смерті останніх, разом з тим, не містять інформації про ведення заявником з ними спільного господарства, існування спільного побуту та взаємних прав і обов`язків, притаманним сімейним відносинам, а також не узгоджуються між собою в окремих деталях, зокрема, свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 дали показання, за змістом яких спочатку заявник забрала до себе проживати ОСОБА_3 , і лише потім ОСОБА_4 , в той час як свідок ОСОБА_9 , який є чоловіком заявника, вказав, що вони з дружиною забрали ОСОБА_3 та ОСОБА_4 до себе проживати одночасно.

Окрім того, свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в судовому засіданні не змогли вказати, з якого часу ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживали разом із заявником та протягом якого часу, посилаючись при цьому на віддаленість вказаних подій в часі.

За таких обставин, показання допитаних в судовому засіданні свідків не є достатніми та належними доказами на підтвердження обставин, що входять до предмету доказування в даній справі.

Доводи заявника про організацію та проведення поховання, понесені нею у зв`язку із цим витрати, а також догляд за могилами померлих відносяться до періоду часу після смерті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та не є доказами, що підтверджують факт проживання з ними однією сім`єю до дня відкриття спадщини.

Акти обстеження житлово-побутових умов № 831 від 19.04.2016 та № 2141 від 15.01.2019, як процесуальне джерело доказів розцінюються судом критично, так як за своїм змістом є письмовими поясненнями про події, що мали місце в минулому, та ґрунтуються виключно на показах свідків ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , при чому ОСОБА_10 не була допитана в судовому засіданні в якості свідка, окрім того акт № 2715 від 29.01.2020, складений депутатом Березанської міської ради Київської області Сиваком О. в присутності ОСОБА_1 не містить посилання на джерело отримання вказаних в ньому свідчень, відтак, викликає обґрунтовані сумніви.

Самі по собі обставини щодо надання допомоги та піклування заявником про ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , дружні відносини та проживання з ними за однією адресою не тягне за собою виникнення між зазначеними особами взаємних прав та обов`язків, що притаманні членам сім`ї та не є підставою для визнання їх такими, що проживали однією сім`єю, як того вимагають приписи ст. 1264 ЦК України.

Вразовуючи вище викладене, заява є необґрунтованою та не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 3 СК України, ст.ст. 4-5, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 315-319 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Березанська міська рада Київської області про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційну скаргу на рішення може бути подано до Київського апеляційного суду через Березанський міський суд Київської області протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення.

Повне рішення суду складено 04.12.2020.

Суддя І. О. Капшученко