Справа № 477/621/19
Провадження № 2/477/104/20
13 січня 2020 року м. Миколаїв
Жовтневий районний суд Миколаївської області в складі: головуючої у справі судді Полішко В.В., з секретарем - Хлибовою Г.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Шевченківської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Вітовського району Миколаївської області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - служба у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів,
21 березня 2019 року позивач Шевченківська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів Вітовського району Миколаївської області звернулася до суду із позовом в інтересах малолітньої дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якому просить позбавити відповідачів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 батьківських прав відносно їх малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також стягнути з відповідачів аліменти на утримання дитини на користь особи чи закладу, де вона буде перебувати, з кожного у розмірі 1/4 частини всіх видів їх заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму, щомісяця, починаючи з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Батько з дитиною не спілкується, останнє його відоме місце проживання: АДРЕСА_1 . Водночас, за інформацією старости Пісківської сільської ради ОСОБА_2 з 2015 року за місцем реєстрації не проживає, будинок за вказаною адресою зруйнований, не придатний для проживання, у трудових відносинах на території сільської ради не перебуває.
01 вересня 2016 року мати - ОСОБА_1 разом із бабусею ОСОБА_4 привезли дитину до Шевченківської загальноосвітньої школи-інтернату для влаштування її до першого класу, де наразі вона і перебуває. Останній раз мати відвідувала дитину 19 листопада 2018 року.
Оскільки в будинку, де мешкає відповідач ОСОБА_1 , не створені умови для проживання дитини, починаючи з 2016 року всі літні канікули ОСОБА_3 відпочивала в сирітському оздоровчому центрі «Орлятко» в с. Рибаківка Березанського району Миколаївської області. Останнім часом мати взагалі не спілкується з дитиною, не відповідає на телефонні дзвінки вихователів.
Адміністрація навчального закладу зверталася до Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області про розгляд питання щодо виконання матір`ю своїх батьківських обов`язків. Водночас ситуація в родині не змінилася, матеріальне забезпечення відсутнє, в будинку антисанітарні умови, пічне опалення, електропостачання відсутнє.
Відповідач директором школи неодноразово попереджалася про наслідки невиконання нею батьківських обов`язків щодо малолітньої ОСОБА_3 . Водночас відповідач належних висновків не зробила, продовжує вести аморальний спосіб життя, ніде не працює, вживає спиртні напої, спілкується з сумнівними особами. Будь-яких перешкод у спілкуванні з дитиною та поверненні дитини в родину ОСОБА_1 не чиниться.
27 лютого 2019 року виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області винесено рішення за № 3 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 щодо малолітньої ОСОБА_3
Представник позивача в судове засідання не з`явилася. Направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час і місце судового засідання повідомлена за місцем проживання, відповідно до інформації зі зворотнього повідомлення про вручення поштового відправлення, про причини неявки не повідомила, в зв`язку з чим, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України, повідомлена судом належним чином про час і місце розгляду справи.Також, виклик відповідача здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. Відзив відповідачем не подано.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений за місцем проживання, про причини неявки не повідомив, в зв`язку з чим, відповідно до частини 7 статті 128 ЦПК України вважається таким, що повідомлений судом належним чином про час і місце розгляду справи. Також, виклик відповідача здійснений в порядку частини 11 статті 128 ЦПК України. До суду повернувся конверт з відміткою листоноші «інші причини, що не дали змоги виконати обов`язку щодо пересилання поштового відправлення. Відзив відповідачем не подано.
Представник третьої особи - служби у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності.Проти задоволення позову не заперечує.
Оскільки доказів у матеріалах справи достатньо для ухвалення рішення, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.
На підставі ухвали суду від 13 січня 2020 року справа розглядається в порядку заочного провадженняза правилами загального позовного провадження.
Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою відео та звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частину.
Дослідивши письмові докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне.
Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до свідоцтва про народження від 25 серпня 2009 року, серії НОМЕР_1 (а.с. 12).
ОСОБА_3 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області від 06 лютого 2019 року №161-02-42 (а.с. 14).
З огляду на довідку виконавчого комітету Пісківської сільської ради Дворічанського району Харківської області від 22 лютого 2019 року № 158 батько дитини - ОСОБА_2 на території Пісківської сільської ради не проживає, інформація щодо його фактичного місця проживання в сільській раді відсутня (а.с. 19). При цьому будинок, в якому він зареєстрований, за адресою: АДРЕСА_1 знаходиться в зруйнованому стані та для проживання не придатний (а.с. 20). Відомостями щодо місця його роботи сільська рада не володіє (а.с. 21).
Жовтневим районним судом Миколаївської області 05 грудня 2013 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та на її користь з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно (а.с. 18).
Матеріали справи відомості щодо спілкування ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_3 не містять.
Згідно з актами обстеження матеріально-побутових умов відповідача ОСОБА_1 від 25 серпня 2011 року, 20 серпня 2012 року, 17 травня 2013 року, 18 серпня 2016 року, 27 жовтня 2016 року, 05 грудня 2017 року, 04 лютого 2019 року, за адресою: АДРЕСА_2 не створені нормальні умови для життя, розвитку та навчання дитини. Будинок потребує ремонту, опалення пічне, будинок не опалюється, в кімнатах брудно, антисанітарія. Електроенергія відключена за борги. Відповідач ОСОБА_1 не працює, на обліку в центрі зайнятості не перебуває, систематично вживає спиртні напої, веде аморальний спосіб життя, спілкується з сумнівними особами (а.с. 26, 27, 28, 29, 30, 31, 32, 33).
Відповідно до характеристик, наданих Галицинівською сільською радою Вітовського району Миколаївської області від 28 серпня 2011 року № 650-2-14, від 22 березня 2013 року № 184-01-23, від 07 лютого 2019 року відповідач ОСОБА_1 за весь цей період зарекомендувала себе з негативної сторони, як людина, що вживає спиртні напої, ніде не працює, на обліку в центрі зайнятості населення не перебуває, матеріально не забезпечена, схильна до аморального способу життя, конфліктна, вихованням дитини не займається (а.с. 23).
Байдуже ставлення до дитини та невиконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків підтверджується інформацією начальника райвідділу до начальника служби у справах дітей Жовтневої райдержадміністрації, згідно з якою 23 червня 2012 року ОСОБА_3 було направлено до відділення Жовтневої ЦРЛ, оскільки мати перебувала у стані алкогольного сп`яніння в барі с. Галицинове Вітовського району Миколаївської області, де розпивала спиртні напої, при цьому дитина знаходилася без нагляду (а.с. 34).
Малолітня ОСОБА_3 за клопотанням начальника служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації від 18 серпня 2016 року № 975-01 була влаштована до першого класу Шевченківської школи-інтернату І-ІІ ступенів (а.с. 13), де на сьогодні і перебуває.
З огляду на довідку Служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації від 21 вересня 2016 року № 1144-01 дитина перебуває на профілактичному обліку як така, що проживає в сім`ї, де батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків, згідно з наказом начальника служби у справах дітей від 26 серпня 2011 року № 101-о (а.с. 15).
Дитина була направлена на навчання та виховання до цього закладу 23 серпня 2016 року де наразі і перебуває. За цей період мати нерегулярно відвідувала дитину в школі-інтернаті, часто зникала на певний період часу, не відповідає на телефонні дзвінки. Останній раз відвідувала дитину 19 листопада 2018 року (а.с. 40, 41-42, 43, 44, 46, 47).
Дитина зарекомендувала себе у школі з позитивної сторони, як старанна, дисциплінована, уважна учениця. ОСОБА_3 із задоволенням відвідує школу, усвідомлює необхідність і важливість навчання, володіє учбовим матеріалом на високому рівні, на заняттях завжди активна, проявляє лідерські якості, має добрий загальний розвиток (а.с. 16).
В лютому 2019 року ОСОБА_3 потребувала лікування, школа намагалася отримати від матері дозволу на проведення лікування, водночас ОСОБА_1 на телефонні дзвінки не відповідала, через що школа-інтернат була змушена звернутися до голови Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області за письмовим дозволом на проведення лікування (а.с. 49), що також підтверджує байдуже ставлення ОСОБА_1 до своєї доньки.
З огляду на виписку з медичної карти стаціонарного хворого №4865 ОСОБА_3 в квітні 2017 року була проведена операція в Миколаївські обласній дитячій лікарні (а.с. 37)
Також, факт ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків по відношенню до доньки також підтверджується листами директора Шевченківської загально-освітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Вітовського району до начальника служби у справах дітей Вітовської райдержадміністрації та голови Галицинівської сільської ради про проведення із ОСОБА_1 профілактичних бесід, робіт з приводу невиконання нею батьківських обов`язків та вирішення питання щодо доцільності позбавлення її батьківських прав (а.с. 49, 50, 51, 52, 64).
Через байдуже ставлення до дитини з боку матері виконавчим комітетом Галицинівської сільської ради Вітовського району Миколаївської області 27 лютого 2019 року було прийнято рішення за № 3 про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав щодо малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 36).
Вітовська районна державна адміністрація Миколаївської області 18 березня 2019 року письмово висловила свою думку про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відносно їх малолітньої доньки - ОСОБА_3 (а.с. 69), посилаючись на наявну реальну загрозу здоров`ю дитини, та нормального її розвитку через ухилення матір`ю та батьком від виконання батьківських обов`язків, виховання дитини, ведення нею аморального способу життя та байдуже ставлення до життя доньки.
Аналізуючи вищезазначені докази, суд приходить до висновку, що відповідачі своїм байдужим ставлення до дитини ставить під загрозу її життя та здоров`я. Не кажучи вже про забезпечення її духовного та морального розвитку.
Відповідно до частини 2 статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини.
Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у його постанові від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.
Згідно з пунктом 16 зазначеного Пленуму, ухилення батьків від своїх обов`язків має місце, коли батьки не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками.
Факт ухилення відповідачів без поважних причин від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню і утриманню дитини, підтверджується змістом наданих до суду письмових доказів, та є таким, що загрожує життю, здоров`ю, нормальному розвитку, вихованню дитини та її інтересам. В зв`язку з цим, суд визнає позовні вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 та ОСОБА_1 такими, що підлягають задоволенню.
Частинами 2, 3 статті 166 Сімейного кодексу України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Мати і батько, відповідно до приписів частини 1 статті 141 СК України мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, відповідно обов`язок по утриманню дитини в рівних частках покладається на її батьків.
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» визначено, що прожитковий мінімум на одну особу з розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.
При визначенні нового розміру аліментів суд, враховує рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, матеріальне становище сторін, мінімальний розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тому вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню та відповідачів в інтересах дитини на її утримання підлягають аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з кожного, оскільки відповідачі є батьками дитини і зобов`язані утримувати її до досягнення повноліття, оскільки визначення аліментів саме в такому розмірі буде відповідати інтересам дитини.
Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України необхідно допустити негайне виконання рішення суду в частині сплати аліментів за один місяць.
Оскільки, Жовтневим районним судом Миколаївської області 05 грудня 2013 року прийнято рішення, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_1 та на її користь з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частини всіх видів його заробітку щомісячно, суд вважає необхідним відкликати виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом Миколаївської області 05 грудня 2013 року № 477/2491/13-ц у цій справі, припинивши по ньому виконання з 12 березня 2019 року.
На підставі ст. 141 ЦПК України на користь держави з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 840,80 грн. з кожного.
Керуючись статями 258, 259, 263, 265, 282 ЦПК України,
Позов Шевченківської загальноосвітньої школи-інтернату І-ІІ ступенів Вітовського району Миколаївської області задовольнити повністю.
Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області, батьківських прав відносно її малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження від 25 серпня 2009 року №25 зроблений Галицинівською сільською радою Жовтневого району Миколаївської області.
Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області, батьківських прав відносно його малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис про народження від 25 серпня 2009 року №25 зроблений
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області, паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області 01 листопада 2012 року, аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 березня 2019 року і до досягнення дитиною повнолітня на користь особи або установи, в яких будуть виховуватись дитина.
Відкликати виконавчий лист, виданий Жовтневим районним судом Миколаївської області 05 грудня 2013 року № 477/2491/13-ц про стягнення з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , жителя АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку щомісячно, починаючи з 06 вересня 2013 року, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття та припинити стягнення з 12 березня 2019 року.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Галицинове Жовтневого району Миколаївської області, паспорт серії НОМЕР_3 , аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12 березня 2019 року і до досягнення дитиною повнолітня на користь особи або установи, в яких будуть виховуватись дитина.
Стягнення аліментів з відповідачів за один місяць з кожного в розмірі 1/4 (одної четвертої) частини від усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, підлягає негайному виконанню.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Водночас, відповідно до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди. Тобто, через Жовтневий районний суд Миколаївської області.

Повне найменування сторін:

позивач - Шевченківська загальноосвітня школа-інтернат І-ІІ ступенів Вітовського району Миколаївської обласної ради, адреса: вул. Центральна, 1, с. Шевченкове Вітовського району Миколаївської області, 57263, ;

відповідач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Жовтневим РВ УДМС України в Миколаївській області 01 листопада 2012 року;

відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 ;

третя особа - служба у справах дітей Вітовської районної державної адміністрації Миколаївської області, адреса: пр. Богоявленський, 306, м. Миколаїв, .

Повний текст рішення складений та підписаний 23 січня 2020 року.

Суддя В.В. Полішко