У х в а л а

21 січня 2020 року

м. Київ

справа № 546/841/18

провадження № 61-1137 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ» на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року в справі за заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ» про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ», третя особа - відділ у Решетилівському районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, про розірвання договору оренди землі,

В с т а н о в и в:

10 січня 2020 року сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ» (далі - СТОВ «СВІТОЧ») надіслало засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року.

У касаційній скарзі СТОВ «СВІТОЧ» просить суд касаційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 406 ЦПК України ухвали судів першої та апеляційної інстанцій можуть бути оскаржені в касаційному порядку у випадках, передбачених пунктами 2, 3 частини першої статті 389 цього Кодексу.

У пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України передбачено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6-8, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Ухвала суду першої інстанції щодо компенсації витрат на професійну правничу допомогу відсутня у пункті 2 частини першої статті 389 ЦПК України, а отже це судове рішення не підлягає касаційному оскарженню.

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

У відповідності до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Таким чином, відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України ухвала Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2019 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року не підлягають касаційному оскарженню, а тому у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити.

Керуючись статтями 260, 389, 394 ЦПК України,

У х в а л и в:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ» на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 27 вересня 2019 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 20 грудня 2019 року в справі за заявою сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ» про компенсацію витрат на професійну правничу допомогу в справі за позовомОСОБА_1 до сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «СВІТОЧ», третя особа - відділ у Решетилівському районі головного управління Держгеокадастру у Полтавській області, про розірвання договору оренди землі.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко