КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 369/10373/19

провадження № 22-ц/824/14116/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач),

суддів - Мазурик О.Ф., Махлай Л.Д.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 , Громадська організація «Садове товариство «Масив Оленівка»

відповідачі - ОСОБА_2 , Громадська організація «Садове товариство «Масив Оленівка-2»

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1

на ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2020 рокуу складі судді Пінкевич Н.С.

у справі за заявою позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову ОСОБА_1 , Громадської організації «Садове товариство «Масив Оленівка» до ОСОБА_2 , Громадської організації «Садове товариство «Масив Оленівка-2» про відновлення становища, яке існувало до порушення, -

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 та голова ГО «СТ «Масив Оленівка» Василенко О.А. звернулися до суду з позовом про відновлення становища, яке існувало до порушення.

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову шляхом заборони ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам користуватися електроенергією в будинку НОМЕР_1 та спорудах на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:001:0019, :03:003:5232, :03:0035231 за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, с/т «Масив Оленівка» та зупинити постачання електричної енергії до будинку НОМЕР_1 та споруд на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:001:0019, :03:003:5232, :03:0035231 за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, с/т «Масив Оленівка».

Заява обґрунтована тим, що невжиття таких заходів може істотно ускладнити виконання рішення суду та унеможливити забезпечення ефективного захисту та поновлення порушених прав та інтересів позивача ОСОБА_1 .

Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2020 року у задоволенні заяви відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду, 09 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення заяви про забезпечення позову, оскільки вважає ухвалу незаконною та необґрунтованою, постановленою з порушенням норм процесуального права.

У мотивування вимог зазначає, що не погоджується з висновком суду першої інстанції, що заявлений вид забезпечення позову стосується вирішення даного спору по суті, оскільки невжиття таких заходів, на думку позивача, може істотно ускладнити виконання рішення суду та унеможливити забезпечення ефективного захисту прав та інтересів ОСОБА_1 .

Також уважає, що невжиття вказаних заходів забезпечення позову несе загрозу нанесенню шкоди життю та здоров`ю ОСОБА_1 та третіх осіб через експлуатацію ліній електропередач, що не були запроектовані та прокладені відповідно до вимог закону.

Указує на те, що метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів ОСОБА_1 , які гарантують за позовом реальне виконання позитивно прийнятого рішення у разі прийняття такого.

Представник ОСОБА_2 15 грудня 2020 року подав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просить у задоволенні скарги відмовити.

Інші учасники справи не скористалися своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направили.

Представник відповідача ОСОБА_2 у судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечував, просив залишити скаргу без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, своїх представників не направили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи до апеляційного суду не надходили.

Відповідно до частини другої статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи, а тому колегією суддів вирішено розглядати справу за відсутності осіб, що не з`явилися.

Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленої ухвали, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні заяви про вжиття заходів забезпечення позову суд першої інстанції керувався положеннями ст.ст. 149-152 ЦПК України та виходив з того, що задоволення заяви позивача про забезпечення позову призведе до фактичного вирішення спору по справі.

Колегія погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.

Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до вимог статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України встановлено перелік видів забезпечення позову:

1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб;

1-1) накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;

2) забороною вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;

4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;

5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту;

6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;

7) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;

8) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;

9) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Пленум Верховного Суду України в п. 4 Постанови «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 роз`яснив, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Забезпечення позову є тимчасовим обмеженням і його значення полягає в тому, що ним захищаються законні інтереси позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли невжиття заходів забезпечення позову може потягти за собою неможливість виконання судового рішення. Крім цього, інститут забезпечення позову захищає в рівній мірі інтереси як позивача, так і відповідача.

Наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Разом з тим, згідно з частиною третьою статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Цивільний процесуальний кодекс не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для вирішення справи по суті, а лише запобігти ситуації, в якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав та законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб.

Обґрунтованою підставою для забезпечення позову має бути існування очевидної загрози порушення законних прав та інтересів позивача у справі в разі невжиття заходів забезпечення позову. Відповідно, звертаючись із заявою про забезпечення позову, особа має довести належність їй таких прав та що невжиття заходів забезпечення позову призведене до утруднення чи неможливості виконання майбутнього рішення суду, при цьому існування загрози порушення прав позивача повинно мати очевидний та об`єктивний характер.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

З матеріалів справи вбачається, що, звертаючись до суду з позовом про відновлення становища, яке існувало до порушення, ОСОБА_1 та голова ГО «СТ «Масив Оленівка» Василенко О.А. просили, зокрема, відключити від електропостачання будинок НОМЕР_1 та споруд на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:001:0019, :03:003:5232, :03:003:5231 за адресою: 08158, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, с/т «Масив Оленівка» та провести відповідну технічну перевірку схеми електропостачання будинку НОМЕР_1 та споруд на вказаних земельних ділянках відповідною спеціалізованою організацією (ПАТ «Київобленерго») з метою приведення їх у відповідність до вимог нормативних документів у сфері електропостачання; демонтувати підземні кабельні лінії електропередач напругою 0,4 кВт за адресою: 08158, Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, с/т «Масив Оленівка», що проходять вздовж меж земельних ділянок НОМЕР_2-НОМЕР_1, кадастрові номери: :03:001:0019, :03:003:5232, :03:003:5231.

При цьому, як зазначено вище, у заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 просив заборонити ОСОБА_2 та будь-яким іншим особам користуватися електроенергією в будинку НОМЕР_1 та спорудах на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:001:0019, :03:003:5232, :03:0035231 за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, с/т «Масив Оленівка» та зупинити постачання електричної енергії до будинку НОМЕР_1 та споруд на земельних ділянках з кадастровими номерами :03:001:0019, :03:003:5232, :03:0035231 за адресою Київська область, Києво-Святошинський район, с. Малютянка, с/т «Масив Оленівка».

Таким чином, відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову у спосіб, обраний позивачем, суд дійшов правильного висновку про те, що задоволення заяви позивача про забезпечення позову призведе до фактичного вирішення справи по суті, оскільки заявлений вид забезпечення позову є тотожним з вимогами позовної заяви.

Окрім того, ОСОБА_1 не доведено, що невжиття обраного позивачем заходу забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Отже, доводиапеляційної скарги колегія суддів визнає такими, що не мають суттєвого впливу на прийняття рішення щодо забезпечення позову, не спростовують правильних висновків суду, а тому не впливають на правильність висновків суду першої інстанції та не свідчать про порушення судом норм матеріального та процесуального права, які б могли бути підставою для скасування ухвали суду.

Згідно вимог статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а ухвали суду першої інстанції - без змін як такої, що є законною та обґрунтованою.

Оскільки ухвалу постановлено з дотриманням норм процесуального права, колегія суддів не вбачає підстав для її скасування.

Разом з тим, позивач не позбавлений права на повторне звернення до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову із обґрунтуванням обставин належними доказами та з обранням способу забезпечення позову відповідному заявленим позовним вимогам.

Керуючись статтями 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Ухвалу Києво-Святошинського районного суду Київської області від 24 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги до цього суду.

Повне судове рішення складено «15» грудня 2020 року.

Головуючий В.А. Кравець

Судді О.Ф. Мазурик

Л.Д. Махлай