Справа № 209/590/18
Провадження № 2-др/209/1/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

24 січня 2020 року Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Байбара Г.А.,

за участі секретаря Кулік О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Кам`янське Дніпропетровської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 05 липня 2018 року задоволено позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя.

Судом вирішено: «Визнати об`єктом права спільної сумісної власності ОСОБА_2 та ОСОБА_1 2/5 частини житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Визначити частки в праві спільної сумісної власності на 2/5 частини житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в розмірі 1/2 частини за кожним.

В порядку поділу спільної власності визнати за ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , право власності на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , залишивши за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку, загальною площею 388,1 кв.м., житловою площею 91,4 кв.м., розташованого за адресою: АДРЕСА_1 ».

Не погодившись з даним рішенням, ОСОБА_4 звернувся до Дніпровського апеляційного суду з апеляційної скаргою.

Ухвалою судді Дніпровського апеляційного суду від 27 грудня 2019 року цивільна справа повернута до суду першої інстанції для ухвалення додаткового рішення, оскільки при ухваленні рішення судом першої інстанції не вирішено питання стосовно судових витрат.

В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_4 через канцелярію суду подав заяву, в якій просить провести судове засідання та ухвалити додаткове рішення у справі стосовно судових витрат, після чого направити справу до Дніпровського апеляційного суду.

Виходячи з наведеного, відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України, суд ухвалив провести судове засідання щодо ухвалення додаткового рішення у справі за відсутності сторін та особи, яка оскаржує судове рішення.

Як вбачається із матеріалів цивільної справи № 209/590/18, провадження № 2/209/661/18, позивач ОСОБА_1 сплатила судовий збір у справі в розмірі 1470,46 грн. (а.с. 16).

З урахуванням визнання відповідачем ОСОБА_2 позову, 05 липня 2018 року у підготовчому засіданні судом ухвалено рішення про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Частиною 1 статті 142 ЦПК передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Проте, при ухваленні рішення, суд не вирішив питання про повернення позиваці ОСОБА_1 з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні повозу, у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, та не вирішив питання про стягнення з відповідача на користь позивачки 50 відсотків сплаченого судового збору.

З урахуванням визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, суд вважає необхідним, згідно ч.1 ст. 142 ЦПК України, повернути позивачці з державного бюджету 50 відсотків сплаченого при поданні позову судового збору, що складає 735, 23 грн.

Також суд вважає, що з відповідача на користь позивачки необхідно стягнути 50 відсотків сплаченого ОСОБА_1 судового збору, що складає 735,23 грн., оскільки позовні вимоги задоволені у повному обсязі.

Відповідно до п.3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Керуючись ст. 270 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Ухвалити додаткове рішення у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог - ОСОБА_3 , про поділ майна подружжя.

Повернути ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , з державного бюджету п`ятдесят відсотків судового збору, що складає 735,23 грн., сплаченого за квитанцією ПАТ «ТАСКОМБАНК» № від 20 березня 2018 року, на розрахунковий рахунок УДКСУ в м. Кам`янське Дніпропетровської області, код отримувача - 38028588, р/р 0015, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, код банку 805012, призначення платежу - *;101;; 22030101, Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 , Дніпровський районний суд м. Дніпродзержинська, від ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , п`ятдесят відсотків сплаченого судового збору, що складає 735,23 грн.

Апеляційна скарга на додаткове рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня отримання додаткового рішення суду.

Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Г.А. Байбара.