Справа № 459/1418/19 Головуючий у 1 інстанції: Жураковський А.І.
Провадження № 22-ц/811/2478/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Шеремети Н.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів та стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

ВСТАНОВИЛА:

Позивачка 21.05.2019 звернулася до суду із заявою, у якій просила: 1) змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача, збільшивши їх мінімальний розмір з 30% до 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; 2) стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у сумі 71 768,21 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що аліменти стягуються на підставі рішення суду від 03.02.2012 та у зв`язку зі змінами сімейного законодавства їхній мінімальний розмір не відповідає ч. 2 ст. 182 СК України. Вказала, що відповідач не сплачував аліменти, внаслідок чого станом на 28.02.2017 мав заборгованість у сумі 34 620,67 грн, а з березня 2017 р. по березень 2019 р. заборгованість склала 37 147,54 грн, тобто у загальній сумі 71 768,21 грн. Покликаючись на правову позицію Верховного Суду від 05.09.2018 у справі № 753/12684/16 зазначила, що розмір неустойки (пені) станом на 13.03.2019 становив 134 859,42 грн, тому на підставі ч. 1 ст. 196 СК України просила стягнути з відповідача неустойку у сумі 71 768,21 грн, що не перевищує суму заборгованості.

Рішенням Червоноградського міського суду Львівської області від 11 березня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за період з 01.03.2017 р. по 13.03.2019 р. у сумі 37 147 (тридцять сім тисяч сто сорок сім) грн 54 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 у користь держави 397,72 грн. судового збору.

У решті вимог відмовлено.

Вказане рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Звертає увагу на те, що розмір заборгованості визначає державний виконавець, і лише у разі спору він визначається, судом, а оскільки такого спору не було, то суд мав застосувати до спірних правовідносин розрахунок заборгованості складений державним виконавцем саме від 01.10.2019, а не від 13.03.2019, тобто останній, який був на момент вирішення справи, який не оскаржувався сторонами. Зазначає, що рішенням суду стягнуто з апелянта неустойку(пеню) у явно завищеному розмірі без врахування його матеріального та сімейного стану, а також того, що його вини у виникненні заборгованості не було, позаяк не мав постійного місця роботи, а неустойка (пеня) могла бути стягнена лише за наявності вини платника аліментів у виникненні заборгованості по сплаті аліментів.

Просить рішення скасувати у ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу не подано.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

Аналіз змісту апеляційної скарги відповідача дає підстави стверджувати про те, що незважаючи на те, що останній просить скасувати оскаржуване рішення повністю, скарга не містить мотивів незгоди з рішенням в частині вирішення позовної вимоги про зміну розміру аліментів.

Відтак, апеляційний розгляд здійснюється лише в частині вирішення позовної вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів.

Судом встановлено, що 04 березня 2013 року відкрито виконавче провадження про стягнення з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі ј частини з усіх видів його доходів щомісячно, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, починаючи з 13 грудня 2011 року.

Відповідно до розрахунку заборгованості від 13 березня 2019 року борг по аліментах станом на 18 березня 2019 року становить 71 768 грн 21 коп., а станом на 28 лютого 2017 року становив 34 620 грн 67 коп. Вказаний розрахунок складений державним виконавцем за заявою ОСОБА_2 .

Як убачається з позовної заяви, позивачка просила стягнути в її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів сумі 71 768 грн 21 коп., за період з березня 2017 року по лютий 2019 року.

З матеріалів справи також убачається, що після надання боржником державному виконавцю відомостей про отримувані ним доходи (заробіток) за кордоном, останнім 01 жовтня 2019 року зроблено розрахунку заборгованості по аліментах, згідно із яким, станом на 01 жовтня 2019 року у боржника наявна переплата за аліментами у розмірі 1 524 грн 72 коп.

У розрахунку також зазначено, що на боржника згідно постанови № 36857292 від 07 травня 2019 року накладено штраф за несплату аліментів у розмірі 15 288 грн 26 коп., який ним сплачений у повному розмірі 11 травня 2019 року (квитанція АТ «Ощадбанк» № ), та перераховано стягувачу.

Відповідно до частини першої статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження", максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до частини третьої статті 195 СК України розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно частини восьмої статті 71 Закону України «Про виконавче провадження» спори щодо розміру заборгованості зі сплати аліментів вирішується судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що позивачка не зверталася до суду із відповідними вимогами (заявою) щодо оспорювання заборгованості по аліментах обчисленої державним виконавцем, станом на 01 жовтня 2019 року, з урахуванням наданих боржником відомостей про доходи за кордоном, що узгоджується з положеннями частини другої статті 195 СК України.

Відповідно до частини першої статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Згідно із пунктами 5 та 6 частини другої статті 356 ЦПК України в апеляційній скарзі має бути зазначено в чому полягає незаконність і (або) необґрунтованість рішення або ухвали (неповнота встановлення обставин, які мають значення для справи, та (або) неправильність установлення обставин, які мають значення для справи, внаслідок необґрунтованої відмови у прийнятті доказів, неправильного їх дослідження чи оцінки, неподання доказів з поважних причин та (або) неправильне визначення відповідно до встановлених судом обставин правовідносин тощо) та нові обставини, що підлягають встановленню, докази, які підлягають дослідженню чи оцінці, обґрунтування поважності причин неподання доказів до суду першої інстанції, заперечення проти доказів, використаних судом першої інстанції

Аналіз змісту апеляційної скарги свідчить, що боржник (відповідач) визнає, що максимальний розмір неустойки (пені), який може бути стягнутий судом з нього у зв`язку із несвоєчасною сплатою аліментів, за спірний період (з березня 2017 року по лютий 2019 року) становить 25 359 грн 91 коп.

Колегія суддів погоджується з такими мотивами апеляційної скарги, оскільки вони повністю узгоджуються з положеннями частини першої статті 196 СК України в частині визначення максимального розміру неустойки (пені) на рівні 100 відсотків заборгованості.

Однак, в силу імперативних приписів абзацу другого частин першої статті 196 СК України, з огляду на те, що постанова № 36857292 від 07 травня 2019 року про накладення на боржника (відповідача) штрафу за несплату аліментів у розмірі 15 288 грн 26 коп. є чинною, максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром штрафу, що складатиме 10 071 грн 65 коп. (25 359 грн 91 коп. - 15 288 грн 26 коп.).

Відтак, колегія суддів погоджується і з такими мотивами апеляційної скарги.

Згідно із положеннями частини другої статті 196 СК України розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Враховуючи, що сімейний стан платника аліментів з часу стягнення з нього аліментів у цій справі, змінився, а саме у нього є двоє дітей від другого шлюбу, яких він також повинен утримувати, з огляду на відсутність боргу по аліментах, сплачуваних синові ОСОБА_3 , колегія суддів приходить до висновку, за обставинами даної справи, про доцільність зменшення розміру аліментів до 8 000 грн.

Відтак, оскаржуване рішення в частині вирішення позовних вимог про стягнення неустойки (пені) слід змінити, зменшивши її розмір з 37 147 грн 54 коп. до 8 000 грн. В решті рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу задоволити частково.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Червоноградського міського суду Львівської області від 11 березня 2020 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 за період з 01.03.2017 по 13.03.2019 у розмірі 37 147 грн 54 коп. змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 неустойку (пеню) за несвоєчасну сплату аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у сумі 8 000 грн.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 15.12.2020

Головуючий

Судді