Справа № 289/1935/19
Номер провадження 2/289/283/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.01.2020 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі головуючого судді Сіренко Н.С., розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог Радомишльська державна нотаріальна контора Житомирської області про зняття арешту з майна,-

ВСТАНОВИВ:

21.11.2019 до Радомишльського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява ОСОБА_3 про зняття арешту з майна, в якій він просить скасувати арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 та стягнути з відповідача судовий збір на користь держави.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області в рамках цивільної справи № 2-18 2000 року було накладено арешт на майно ОСОБА_4 , в тому числі на житловий будинок АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що він з 1996 року являється власником вказаного житлового будинку та земельної ділянки під ним загальною площею 0,0665 га. В 2019 році, під час наміру розпорядитися своєю власністю, приватний нотаріус повідомив позивачу про наявність обмежень, які унеможливлюють реалізацію права власності щодо належного йому будинку АДРЕСА_1 , що і стало підставою для звернення до суду.

Ухвалою від 12.12.2019 відкрито провадження у цій справі та з урахуванням ч. 4 ст. 19 ЦПК України суд вирішив її розглядати у порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Надано відповідачу строк для подання відзиву. Копії ухвали направлено учасникам справи, а відповідачу та третій особі, крім копії ухвали, направлено копію позову з додатками на 21 арк. (а.с.27,28,29,30).

19.12.2019 відповідач отримала цю ухвалу, однак, відзив на позовну заяву у встановлений строк не надала (а.с.32).

19.12.2019 від третьої особи надійшла заява про розгляд справи за відсутності її представника, при вирішенні справи покладається на розсуд суду (а.с.33).

Клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні чи про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше і, з урахуванням ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ст. 7 ч. 13 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом, приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 03.09.2019 № 179618810 належить земельна ділянка площею 0,0665 га цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.9).

Згідно з цією ж довідкою, на будинок АДРЕСА_1 накладені обтяження згідно ухвали суду у справі № 2-18 2000 року від 04.01.2000 Варвинським районним судом Чернігівської області про арешт нерухомого майна № 2927869 від 01.03.2006, власником майна зазначено ОСОБА_4 (а.с.10).

Із Договору дарування від 27.01.1996 вбачається, що ОСОБА_5 подарував своєму сину ОСОБА_1 цілий жилий будинок з господарськими будівлями, що знаходиться в АДРЕСА_1 , на цій підставі вказане домоволодіння зареєстроване на праві приватної власності за ОСОБА_1 (а.с.14,15).

Згідно довідки Радомишльської міської ради Житомирської області від 20.08.2019 № 351/01-37, розпорядженням голови обласної державної адміністрації від 20.05.2016 № 140 вул. Пархоменка в АДРЕСА_2 Радомишль перейменовано на АДРЕСА_1 Орлика (а.с.16).

Ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 04.01.2000 у цивільній справі № 2-18 2000 року за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права на 1/2 частину будинку, розподіл будинку і господарських будівель та встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою, за клопотанням ОСОБА_2 накладено арешт на майно ОСОБА_4 , в тому числі на жилий будинок, розташований в АДРЕСА_1 (а.с.17).

З відповіді Варвинського районного суду Чернігівської області від 16.09.2019 № 01-39/1791/19 вбачається, що, у зв`язку із відведенням всіх суддів даного суду, справа за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права власності та розподіл будинку направлена на розгляд до Талалаївського районного суду Чернігівської області (а.с.18).

У листі від 11.10.2019 № 03-03/1/2019 в.о. голови Талалаївського районного суду Чернігівської області повідомив, що заходи забезпечення позову не скасовано у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про визнання права на 1/2 частину будинку, розподіл будинку і господарських будівель та встановлення порядку користування присадибною земельною ділянкою (а.с.19).

На запит суду з Талалаївського районного суду Чернігівської області надійшла копія Рішення від 10.10.2003 у вищевказаній справі, зі змісту якого вбачається, що спільною сумісною власністю подружжя визнано житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.41-43).

Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Відповідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.

Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.

Відповідно до ст.ст.316, 317, 319 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. У разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець.

На сьогодні позивач має намір розпорядитися належним йому майном, проте, через наявність арештів позбавлений можливості це зробити. Таким чином, арешт накладений на майно позивача порушує право власності останнього.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

За результатами аналізу наявних у справі матеріалів, суд робить висновок, що будинок, яким володіє позивач (адреса: АДРЕСА_1 ) та спірний будинок право спільної сумісної власності на який визнано за подружжям Пушкарьових рішенням Талалаївського районного суду Чернігівської області (адреса: провулок Пархоменка, 31, м. Радомишль, Житомирська обл.) є різними житловими будинками.

На підставі фактичних обставин справи, судом встановлено, що на час звернення з заявою до суду за наявності арештів (обтяжень) накладених на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивача підлягає судовому захисту у заявлений ним спосіб шляхом зняття арешту з майна.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 4, 7, 10, 12, 81, 263-265, 274-279 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа без самостійних вимог Радомишльська державна нотаріальна контора Житомирської області (12201, Житомирська обл., м. Радомишль, вул. Старокиївська, 1/26, ) про зняття арешту з майна задовольнити.

Скасувати арешт, накладений ухвалою Варвинського районного суду Чернігівської області від 04.01.2000 у цивільній справі № 2-18 2000 року, на жилий будинок АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.п. 15.5 п. 15 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н. С. Сіренко