Справа № 683/627/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 грудня 2020 року Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області:

в складі головуючого - судді Андрощука Є.М.

з участю секретаря Бадаєвої Н.О.,

представника позивача ОСОБА_1

представника відповідача Москалюк С.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного судового провадження м.Старокостянтинові справу за позовом ОСОБА_2 до акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк», товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_2 у березні 2020 року звернувсь з позовом до Старокостянтинівського відділення АТ КБ «ПриватБанк», ТОВ «Українське бюро кредитних історій» та просив визнати незаконними дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо передання недостовірних відомостей ТОВ «Українське бюро кредитних історій» для внесення інформації (запису) в кредитній історії щодо нього; визнати незаконним внесення ТОВ «Українське бюро кредитних історій» інформації (запису) в кредитній історії щодо наявності кредитної заборгованості у нього перед АТ КБ «ПриватБанк»; зобов`язати ТОВ «Українське бюро кредитних історій» виключити недостовірну інформацію (запис) з кредитної історії ОСОБА_2 щодо наявності кредитної заборгованості перед АТ КБ «ПриватБанк». В обґрунтування позову посилавсь на те, що 09.12.2019р. він, маючи на меті отримати кредит, звернувся в електрону систему Українського бюро Кредитних історій для перевірки свого статусу позичальника і дізнався, що рахується у даному бюро як боржник. Разом з тим, з інформації по яких кредитах він є боржником, ним було встановлено, що дані кредитні договори були укладені з іншими особами, а позивач виступав по даних договорах як поручитель. Однак договори поруки втратили силу в зв`язку з пропуском строку позовної давності, про що є відповідні рішення суду. Позивач звертався до АТ КБ «Приватбанк» з проханням надати клопотання в УБКІ з вимогою про зняття з нього статусу боржника, однак отримав відповідь, що дане питання вирішує безпосередньо ТОВ «Українське бюро кредитних історій». Після звернення до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» йому було повідомлено, що зазначена інформація надана АТ КБ «Приватбанк» і Банк приймає рішення щодо зняття статусу боржника. Позивач вважає такі дії АТ КБ «Приватбанк» та УБКІ незаконними, оскільки 20 червня 2007р. між ним та АТ КБ «Приватбанк» було укладено договір поруки по кредитному договору від 20.06.2007р. №0706/093S. 18 липня 2017р. Старокостянтинівським районним судом ухвалено рішення у справі №683/1212/16 у відповідності до якого в задоволенні позовних вимог про стягнення з позивача, як з поручителя по кредитному договору 0706/093S, було відмовлено так як порука припинилася. 21 червня 2007р. позивачем було укладено договір поруки з АТ КБ «Приватбанк» по кредитному договору №0706/094S від 21 червня 2007р. 8 грудня 2009р. Старокостянтинівським районним судом було прийнято рішення по кредитному договору №0706/094S у відповідності до якого він передав заставне майно в заклад ЗАТ «Приват Банк» і з того часу до позивача жодних претензій АТ КБ «Приватбанк» не було. Натомість в Єдиному реєстрі наявності кредитної історії, формування та ведення якого здійснюється ТОВ «Українське бюро кредитних історій» в кредитній історії наявна інформація про заборгованість як поручителя за кредитними договорами від 20 червня 2007р. та 21 червня 2007р., разом з тим відповідальним за надання достовірної інформації щодо наявної за позивачем заборгованості за договором поруки №0706/094S від 21 червня 2007р. та від 20.06.2007р. № 0706/093S є АТ КБ «Приватбанк». Однак договора поруки №0706/094S від 21 червня 2007р. та від 20.06.2007р. №0706/093S., укладені у забезпечення виконання позивальником зобов`язань за кредитними договорами № 0706/094S від 21 червня 2007р. та від 20.06.2007р. № 0706/093S є припиненими, що виключає наявність будь-яких зобов`язань позивача перед АТ КБ «Приватбанк» за вказаними договорами, тому дії АТ КБ «Приватбанк» щодо передання до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей для внесення до кредитної історії позивача інформації про наявність за позивачем заборгованості за кредитними договорами № 0706/094S від 21 червня 2007р. та від 20.06.2007р. № 0706/093S. є незаконними. Позивач вказує, що згідно умов договорів поруки №0706/094S від 21 червня 2007р. та від 20.06.2007р. № 0706/093S, так і окремо, він такої згоди АТ КБ «Приватбанк» не надавав.

Ухвалою Старокостянтинівського райсуду від 27 серпня 2020 року замінено відповідача у справі з Старокостянтинівського відділення АТ КБ «Приватбанк» на належного відповідача АТ КБ «ПриватБанк».

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю просив їх задовольнити, з вищенаведених підстав.

В судовому засіданні представник відповідача - АТ КБ «ПриватБанк» заперечив проти задоволення позову з підстав його необґрунтованості.

Представник відповідача - ТОВ «Українське бюро кредитних історій», в судове засідання не з`явивсь, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, а звернувсь до суду з відзивом на позов у якому просив відмовити у задоволенні позову з відсутності підстав для його задоволення.

Суд заслухавши пояснення сторін, дослідивши докази у справі, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 червня 2007р. між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» в особі Старокостянтинівського відділення було укладено договір поруки по кредитному договору від 20.06.2007р. № 0706/093S (а.с.13).

21 червня 2007р. між ОСОБА_2 та АТ КБ «Приватбанк» в особі Старокостянтинівського відділення було укладено договір поруки по кредитному договору №0706/094S від 21 червня 2007р. (а.с.12).

Як вбачається з рішення Старокостянтинівського районного суду від 8 грудня 2009р. задоволено позов ЗАТ «Приват Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 та передано в заклад ЗАТ «Приват Банку» шляхом вилучення у ОСОБА_2 належне йому на праві власності заставлене майно, а саме: сідловий тягач MAN модель 19 403, 1998 р.в. р.н. НОМЕР_1 та напівпричіп рефрижератор марки SCHMITZ, модель SK0,1996 р.в., р.н. НОМЕР_2 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №0706/094S від 21 червня 2007р. в сумі 20 518,33 доларів США та звернуто стягнення на сідловий тягач MAN модель 19 403, 1998 р.в. р.н. НОМЕР_1 та напівпричіп рефрижератор марки SCHMITZ, модель SK0,1996 р.в., р.н. НОМЕР_2 шляхом безпосереднього продажу конкретному покупцю з правом укладення заставодержателем договору купівлі-продажу предмету договору застави від імені заставодавця, зі зняття вказаного сідлового тягача та напівричіпу з обліку в органах ДАЇ України, а також наданням ЗАТ «Приват Банк» усіх повноважень, необхідних для здійснення продажу (а.с.11).

На виконання, вищевказаного рішення суду, ОСОБА_2 надано право ПАТ «ПриватБанк» розпоряджатись (укладати всі дозволені законодавством України правочини) щодо сідлового тягача MAN модель 19 403, 1998 р.в. р.н. НОМЕР_1 та напівпричіп рефрижератор марки SCHMITZ, модель SK0,1996 р.в., р.н. НОМЕР_2 , видавши довіреність від 02 червня 2009р., посвідчену приватним нотаріусом Хмельницького райнотокругу Пруняк Ю.В. р.№501 (а.с.10).

Згідно відповіді АТ КБ «ПриватБанк» №20.1.0.0.0/7-191211/2659 від 03.01.2020р. на звернення ОСОБА_2 від 11.12.2019р. стосовно виконання рішення суду, останньому роз`яснено порядок виконання рішення суду відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження (а.с.15)

Згідно відповіді ТОВ «Українське бюро кредитних історій» №301 від 20.02.2020р. на звернення ОСОБА_2 , останньому було відмовлено у вилученні з його кредитної історії даних про наявність заборгованості за договорами поруки (а.с.14).

Як вбачається з даних ТОВ «Українське бюро кредитних історій» від 19.02.2020р. кредитної історії ОСОБА_2 він не має кредитів, заборгованості по кредитах чи простроченої заборгованості по кредитах, однак зазначено, що останній має 3159253,45 грн. поточної заборгованості за поруками та 3159253,45 грн. простроченої заборгованості за поруками (а.с.16-22).

Натомість, як вбачається з рішення Старокостянтинівського районного суду від 18 липня 2017р. позов ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_4 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» за кредитним договором № 0706/093S від 20.06.2007р. 67736,35 доларів США кредитної заборгованості, що в еквіваленті становить 1704254,25 грн. (а.с.7-9).

З наведеного судового рішення слідує, що у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_2 про стягнення кредитної заборгованості за кредитним договором №0706/093S від 20.06.2007р. відмовлено, оскільки суд прийшов до висновку, що порука ОСОБА_2 є такою, що припинилась відповідно до ч.4 ст.559 ЦК України (абз.1 а.с.8 зворот).

Натомість, як вбачається з даних ТОВ «Українське бюро кредитних історій» від 19.02.2020р. кредитної історії ОСОБА_2 він не має кредитів, заборгованості по кредитах чи простроченої заборгованості по кредитах, однак зазначено, що останній має 3159253,45 грн. поточної заборгованості за поруками та 3159253,45 грн. простроченої заборгованості за поруками за кредитними договорами від 20 червня 2007р. та 21 червня 2007р. (а.с.16-22).

Разом з тим, ч.1,4 ст. 559 ЦК України визначено, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання. Порука припиняється після закінчення строку поруки, встановленого договором поруки. Якщо такий строк не встановлено, порука припиняється у разі виконання основного зобов`язання у повному обсязі або якщо кредитор протягом трьох років з дня настання строку (терміну) виконання основного зобов`язання не пред`явить позову до поручителя. Якщо строк (термін) виконання основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор протягом трьох років з дня укладення договору поруки не пред`явить позову до поручителя. Для зобов`язань, виконання яких здійснюється частинами, строк поруки обчислюється окремо за кожною частиною зобов`язання, починаючи з дня закінчення строку або настання терміну виконання відповідної частини такого зобов`язання.

З огляду викладені приписи порука - це строкове зобов`язання, і незалежно від того, встановлений її строк договором чи законом, сплив цього строку припиняє суб`єктивне право кредитора.

Правовою позицією, викладеною у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018р. у справі № 545/1014/15-ц (провадження №14-54цс18), визначено, що відповідно до частини першої статті 553 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

Також, Верховний Суд України у постанові від 17 вересня 2014 року у справі № 6-6цс14 (Постанова №6-6цс14) вказав на те, що строк поруки не є строком для захисту порушеного права, а є строком існування зобов`язання поруки. Право кредитора й обов`язок поручителя після спливу строку поруки припиняються. А тому кредитор не може вчиняти жодних дій щодо реалізації його права, зокрема і застосування примусових заходів захисту в судовому порядку. Навіть якщо в межах строку поруки була пред`явлена претензія, і поручитель не виконав вказані у ній вимоги, кредитор не має права на задоволення позову, заявленого поза межами строку поруки, оскільки із його закінченням відповідне право припинилося.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» ведення кредитної історії - діяльність Бюро із збирання, оброблення, зберігання, захисту, використання інформації, яка складає кредитну історію. Користувач Бюро - юридична або фізична особа - суб`єкт господарської діяльності, яка укладає кредитні правочини та відповідно до Договору надає і має право отримувати інформацію, що складає кредитну історію.

Згідно з ч.1 ст.5 ст.3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» джерелами формування кредитних історій є: відомості, що надаються користувачем до Бюро за письмовою згодою суб`єкта кредитної історії відповідно до цього Закону; відомості державних реєстрів, інформація з інших баз даних публічного користування, відкритих для загального користування джерел за винятком відомостей (інформації), що становлять державну таємницю.

З наведеного слідує, що відповідальним за надання достовірної інформації щодо наявної за ОСОБА_2 заборгованості за договором поруки №0706/094S від 21 червня 2007р. та №0706/093S від 20.06.2007р. є виключно АТ КБ «ПриватБанк».

Разом з тим, як зазначено вище, договори поруки №0706/094S від 21 червня 2007р. та №0706/093S від 20.06.2007р., укладені у забезпечення виконання позивальником зобов`язань за кредитними договорами №0706/094S від 21 червня 2007р. та №0706/093S від 20.06.2007р. є припиненими, що виключає наявність будь-яких зобов`язань ОСОБА_2 перед АТ КБ «ПриватБанк» за вказаними договорами, а тому дії АТ КБ «ПриватБанк» щодо передання до ТОВ «Українське бюро кредитних історій» відомостей для внесення до кредитної історії ОСОБА_2 інформації про наявність за останнім заборгованості за кредитними договорами №0706/094S від 21 червня 2007р. та № 0706/093S. від 20.06.2007р. є незаконними.

З наведеного також слідує, що дії ТОВ «Українське бюро кредитних історій» щодо внесення інформації (запису) в кредитній історії щодо наявності кредитної заборгованості у ОСОБА_2 перед АТ КБ «ПриватБанк» є також незаконними, згідно з положеннями ч.1 ст.9 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій», оскільки інформація для формування кредитної історії надається користувачем до Бюро лише в разі наявності письмової згоди юридичної або фізичної особи, яка уклала кредитний правочин з користувачем.

Разом з тим, з умов договорів поруки №0706/094S від 21 червня 2007р. та №0706/093S. від 20.06.2007р. вбачається, що такої згоди ОСОБА_2 АТ КБ «ПриватБанк» не надавав, а також не надавав окремої письмової згоди.

За вищевказаних обставин, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_2 , а тому його позов підлягає задоволенню, з вищенаведених підстав.

Також, відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідачів АТ КБ «ПриватБанк» та ТОВ «Українське бюро кредитних історій», слід стягнути, з кожного, по 420,4 грн судових витрат - сплаченого судового збору на користь ОСОБА_2 .

Разом з тим, не підлягають стягненню 10 000 грн. витрат на правничу допомогу з наступного.

Так, відповідно до ч.3 ст.137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Разом з тим, позивачем надано лише договір правничої допомоги від 10.12.2019р., однак не надано детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.76-80, 89, 141, 244-246, 263-265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити. Визнати незаконними дії акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» щодо передання недостовірних відомостей товариству з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» для внесення інформації (запису) в кредитній історії ОСОБА_2 про наявність кредитної заборгованості.

Визнати незаконним внесення товариством з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» інформації (запису) в кредитній історії щодо наявності кредитної заборгованості у ОСОБА_2 перед акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк».

Зобов`язати товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій» виключити недостовірну інформацію (запис) з кредитної історії ОСОБА_2 щодо наявності кредитної заборгованості перед акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк».

Стягнути з акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» та товариства з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій», з кожного, по 420,4 грн судових витрат на користь ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів до Хмельницького апеляційного суду через Старокостянтинівський районний суд.

У разі проголошення в судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи чи обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Позивач: ОСОБА_2 ; місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Відповідач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк»; місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д; .

Відповідач: товариство з обмеженою відповідальністю «Українське бюро кредитних історій»; місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1 Д; .

Повне рішення складено 14 грудня 2020 року.

Суддя