Ухвала

20 січня 2020 року

м. Київ

справа № 465/1278/16-ц

провадження № 61-1034ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Гулейкова І. Ю., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль, визнання права власності,

ВСТАНОВИВ:

У березні 2016 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль, визнання права власності.

В обґрунтування позову зазначала, що з червня 2009 року по березень 2011 року вона спільно проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_1 . Сторони вели спільне господарство та виховували дитину. З ОСОБА_1 вона познайомилась ще у 1995 році, а з 1996 року по 2002 рік вони перебували в шлюбі. У ОСОБА_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька - ОСОБА_3 . З 2002 по 2007 рік вони не підтримували сімейні стосунки. З червня 2009 року вони знову почали проживати разом та підтримувати фактичні шлюбні відносини. Реєстрацію шлюбу вирішили не здійснювати, оскільки вважали це зайвою формальністю. За час спільного проживання вели спільне господарство, влаштовували домашній побут, разом ділили доходи та видатки. У 2010 році за спільно зароблені кошти вони придбали автомобіль марки «Infinity» модель FX 35, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , вартість якого 280 000,00 грн, спальний гарнітур (двоспальне ліжко, дві тумбочки, шафа) вартістю 105 000,00 грн, мобільний телефон марки «Vertu» вартістю 23 000,00 грн, пральну машину марки «Indesit», вартістю 7 000,00 грн, телевізор марки «Samsung» вартістю 20 000,00 грн, газову плиту марки «Alpari» вартістю 4 500,00 грн, холодильник марки «Snaige» вартістю 8 000,00 грн, розкладний диван вартістю 10 000,00 грн, ноутбук марки «DELL» вартістю 12 000,00 грн, нетбук «НР» вартістю 8 000,00 грн, золотий наручний годинник вартістю 52 000 грн, золотий ланцюжок вартістю 35 000 грн, дорожню сумку марки «Versache» вартістю 8 000,00 грн. Оскільки через відсутність реєстрації шлюбу між сторонами не було враховано її право власності на спільно нажите майно, вона змушена звернутись до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу та визнання зазначеного майна спільною сумісною власністю.

Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 . Встановлено факт проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 однією сім`єю без реєстрації шлюбу з червня 2009 року по березень 2011 року. Визнано об`єктом спільної сумісної власності наступне майно: автомобіль марки «Infinity» модель FX 35, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , спальний гарнітур (двоспальне ліжко, дві тумбочки, шафа), мобільний телефон марки «Vertu», пральну машину марки «Indesit», телевізор марки «Samsung», газову плиту марки «Alpari», холодильник марки «Snaige», розкладний диван, ноутбук марки «Dell», нетбук марки «НР», золотий наручний годинник, золотий ланцюжок, дорожню сумку марки «Versache». Визнано за ОСОБА_2 право власності на автомобіль марки «Infinity» модель FX 35, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Визнано за ОСОБА_1 право власності на наступне майно: спальний гарнітур (двоспальне ліжко, дві тумбочки, шафа), мобільний телефон марки «Vertu», пральну машину марки «Indesit», телевізор марки «Samsung», газову плиту марки «Alpari», холодильник марки «Snaige», розкладний диван, ноутбук марки «Dell», нетбук марки «НР», золотий наручний годинник, золотий ланцюжок, дорожню сумку марки «Versache».

Не погодившись із такими рішеннями суду першої інстанції, 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду першої інстанції скасувати.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року відмовлено у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року.

ОСОБА_1 у січні 2019 року засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року та ухвалу Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду від 20 січня 2020 року касаційну скаргу в частині оскарження ухвали Львівського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року залишено без руху до 20 лютого 2020 року, але не більше десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У відкритті касаційного провадження щодо оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року необхідно відмовити з таких підстав.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 389 ЦПК України в касаційному порядку підлягають перегляду судові рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи.

Відповідно до частини другої статті 17 ЦПК України ЦПК України не допускається касаційне оскарження судового рішення суду першої інстанції без його перегляду в апеляційному порядку.

Системне тлумачення частини другої статті 17, пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України свідчить, що касаційному оскарженню підлягають рішення суду першої інстанції після їх перегляду в апеляційному порядку.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про доступ до судових рішень» суд при здійсненні судочинства може використовувати лише текст судового рішення, який опубліковано офіційно або внесено до Реєстру.

Аналіз матеріалів касаційної скарги та Єдиного державного реєстру судових рішень свідчить, що рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року в апеляційному порядку по суті не переглядалось, а отже не підлягає касаційному оскарженню відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України.

Тому у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року слід відмовити.

Керуючись статтями 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 13 квітня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання права спільної сумісної власності на автомобіль, визнання права власності відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. Ю. Гулейков