У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

10 грудня 2020 року місто Київ

Суддя Подільського районного суду м. Києва Ларіонова Н.М., розглянувши заяву представника позивача - адвоката Шевченко Марії Олександрівни про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС», третя особа: Акціонерне товариство «ОТП БАНК» про стягнення страхового відшкодування, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Шевченко М.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути страхове відшкодування за договором добровільного страхування транспорту «Все включено» № 8420а0кє в розмірі 431 643,60 грн.

Провадження у справі відкрито ухвалою від 27.10.2020 р. з призначенням розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

19.10.2020 року представник позивача звернувся до суду з заявою про забезпечення позову, в якій просив забезпечити позов шляхом накладання арешту на грошові кошти, належні Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРКС» () у розмірі, що відповідає страховому відшкодуванню, а саме 489 903,03 грн.

Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 21.10.2020 року відмовлено у забезпеченні позову.

08.12.2020 року представник позивача повторно подав заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на грошові кошти, належні Приватному акціонерному товариству «Страхова компанія «АРКС» () у розмірі, що відповідає страховому відшкодуванню, а саме 431 643,60 грн.

Заява обґрунтована тим, що 17 січня 2020 року між ОСОБА_1 , Приватним акціонерним товариством страхова компанія «АРКС» та Акціонерним товариством «ОТП Банк» було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №8420а0кс (надалі «Договір страхування»). Так, 06 травня 2020 року приблизно о 13 годині 3О хвилин ОСОБА_2 , керуючи застрахованим транспортним засобом VOLKSWAGEN TOUAREG, реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись вулицею Березняківська у напрямку вулиці С.Сверстюка, у місті Києві, здійснив наїзд на перешкоду /бордюрний камінь/ та опорою шляхопроводу, чим заподіяв транспортному засобу технічні та механічні пошкодження.Пунктом 23.1.3. Договору страхування встановлено, що в разі настання передбаченої у п. 20.2. Договору події Страхувальник зобов`язаний протягом 3-ох робочих днів з моменту настання події письмово сповістити про це Страховика шляхом надання Повідомлення про настання події, що має ознаки страхового випадку. На виконання зазначеної умови Договору страхування 08 травня 2020 року до СК «АЛХ» було подано Заяву встановленого Страховиком зразка про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу. Відкрито страхову справу №1-003.20.0007461. Даною Заявою Страховика було повідомлено про подію, що сталась 06 травня 2020 року та про необхідність виплати страхового відшкодування на рахунок СТО (отримувач ТОВ «АВТОДІМ АТЛАНТ-М»). Пошкоджений транспортний засіб було направлено на узгоджену Стаховиком станцію технічного обслуговування 14 травня 2020 року для визначення розміру збитків, завданих застрахованому автомобілю. Так, відповідно до ремонтної калькуляції №1.003.20.0 від 14 травня 20 року вартість ремонту транспортного засобу VOLKSWAGEN ТOUARЕG, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 , коричневого кольору складає 439 575,85 гри. Крім того, згідно висновку № 18 автотоварознавчого дослідження від 26 серпня 2020 року, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу VOLKSWAGEN ТOUARЕG, 2018 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , VIN- НОМЕР_2 стоновить 431 643,60 грн. Отже, враховуючи, що Заяву про подію та на виплату за договором добровільного страхування наземного транспортного засобу було подано до Страховика 08 травня 2020 року, то у останнього був час до 08 липня 2020 року (у випадку відстрочення прийняття рішення за подією) для складання Страхового акту. А тому кінцевий строк для виплати страхового відшкодування, відповідно до п. 25.16 Договору страхування, припадає на 22 липня 2020 року. Оскільки Страховик не здійснив виплати зазначеного страхового відшкодування у строк, передбачений Договором страхування, ОСОБА_1 вимушений був звернутися до страхової компанії з листом-вимогою виплатити страхове відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту «Все включено» №8420а0кє у розмірі 439 575,85 грн. протягом 3-ох календарних днів з моменту отримання даної вимоги на рахунок узгодженої Страховиком станції технічного обслуговування. Проте, на день подання даної заяви про забезпечення позову, страхове відшкодування страховою компанією так і не було виплачено, жодної відповіді на вимогу про виплату страхового відшкодування так і не було надано, у зв`язку з чим ОСОБА_1 звернувсядо суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» про стягнення на користь ТОВ «Автомобільний дім АТЛАНТ-М» страхового відшкодування. Тому, невиплата Страховиком страхового відшкодування у строк, передбачений Договором, а також відмова надати запитувану інформацію щодо страхової справи дає підстави ОСОБА_1 для обґрунтованих побоювань щодо виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог. Накладення арешту на грошові кошти боржника в межах суми страхового відшкодування є найдоцільнішим, оскільки забезпечить виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог та буде відповідати принципу порційності - балансу публічного і приватного інтересу.

На підставі ст.153 ч.1 ЦПК України заява розглянута без повідомлення учасників справи.

Суд, вивчивши заяву про забезпечення позову, її обґрунтування, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується дана заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, з урахуванням відсутності підстав ризиків невжиття заходів забезпечення позову та їх доказів, що може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду, вважає за необхідне відмовити у задоволенні даної заяви.

Відповідно до ст.ст.149, 150 ч.1 ЦПК України забезпечення позову за заявою осіб, які беруть участь у справі, допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має на звернутися до суду.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 р. № 9 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначає, що, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Згідно ст. 150 ч. 3 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

У вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб, чи учасників процесу.

Відтак, при обранні заходів забезпечення позову слід також враховувати необхідність збереження балансу прав і законних інтересів усіх учасників спірних правовідносин та інших осіб, не допускаючи використання заходу забезпечення позову у якості тиску на відповідача.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Статтею першою Закону України «Про страхування» передбачено, що страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею другою Закону України «Про страхування» передбачено, що страховиками, які мають право здійснювати страхову діяльність на території України, є: фінансові установи, які створені у формі акціонерних, повних, командитних товариств або товариств з додатковою відповідальністю згідно із Законом України "Про господарські товариства", з урахуванням того, що учасників кожної з таких фінансових установ повинно бути не менше трьох, та інших особливостей, передбачених цим Законом, а також одержали у встановленому порядку ліцензію на здійснення страхової діяльності.

Відповідно до п.4 ст. 3 ЦК України, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом, є засадою цивільного судочинства. Тому загальним правилом втручання державних органів у господарську діяльність підприємців не допускається.

Таким чином, вимоги представника позивача щодо забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АРКС» в межах суми позовних вимог є безпідставними.

Також в своїй заяві про забезпечення позову, позивач посилається на загальні обставини щодо необхідності забезпечення позову, а саме на те, що невжиття заходів забезпечення позову може в подальшому ускладнити чи зробити неможливим виконання рішення суду, при цьому переконливих доказів щодо причин, у зв`язку з якими необхідно забезпечити позов, обгрунтувань його необхідності, позивачем не зазначено та доказів цьому не надано.

Відомостей щодо дійсної і реальної загрози невиконання майбутнього рішення матеріали справи не містять.

В зв`язку з наведеним, суд вважає необхідним в задоволенні заяви про забезпечення позову відмовити.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст.150-153, 258-260, 261, 353 ЦПК України, п.15.5 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України (2017 р.) -

У Х В А Л И В:

В задоволені заяви представника позивача - адвоката Шевченко Марії Олександрівни про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду з подачею апеляційної скарги через Подільський районний суд м. Києва протягом 15 днів з дня складання ухвали.

Учасник справи, якому копія ухвали не була вручена в день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 15 днів з дня вручення йому копії ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяН. М. Ларіонова