Справа № 136/1689/19
провадження № 2/136/518/19
РІШЕННЯ

іменем України

"28" січня 2020 р. м. Липовець

Липовецький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Кривенка Д.Т.

за участі секретаря судового засідання Марчук Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Липовець у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом до відповідача, я якому просить суд стягнути із останньої грошові кошти в сумі 14 084 грн., обґрунтовуючи позов тим, що в березні 2018 року вона, ОСОБА_1 , позичила ОСОБА_2 грошові кошти у розмірі 16 884 грн. строком до 26.04.2018, про що було складено розписку відповідного змісту. Утім в порушення взятих на себе зобов`язань у визначений у договорі строк грошові кошти відповідач повернула лише частково в сумі 2 800 грн., а решту у добровільному порядку відмовляється повертати, що послугувало підставою звернення до суду із даним позовом.

Ухвалою суду від 16.10.2019 розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У визначений судом строк заперечень відповідача проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надійшло.

Відзиву на позов у визначений судом строк відповідач не подала.

Зважаючи на викладене суд здійснює розгляд справи у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши обставини справи та перевіривши їх зібраними у справі доказами, встановив, що 26.03.2018 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договір позики, підтвердженням чому є розписка відповідного змісту, згідно якої ОСОБА_2 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 16 884 гривні, які зобов`язалась повернути до 26.04.2018.

У визначений у правочині строк ОСОБА_2 у добровільному порядку грошові кошти визначені умовами розписки повернула ОСОБА_1 частково у розмірі 2 800 грн., у зв`язку із чим позивач просить суд стягнути решту із відповідача в судовому порядку.

Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до Загальних положень про зобов`язання, а саме ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зі змісту ст.ст. 526, 530 ЦК України випливає, що зобов`язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та ЦК України та у встановлений у зобов`язанні строк.

Згідно ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання, або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання та в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Крім того, частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики на позичальникові лежить зобов`язання повернути суму позики у строк та в порядку, що передбачені договором.

Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Ураховуючи встановлені судом обставини, які були перевірені зібраними у справі доказами, суд дійшов висновку, що оригінал розписки, що доданий до матеріалів справи підтверджує наявність між сторонами позикових відносин, є доказом факту укладення договору позики та передачі грошових коштів позичальнику і зобов`язання повернути ці кошти позивачеві в обумовлений в договорі строк.

Ураховуючи те, що відповідач у визначений у розписці строк кошти позивачеві повернула частково, жодних заперечень проти позову до суду не направила, не навела обставин, які підлягають доказуванню у даній справі, суд вважає, що наявність порушених прав позивача є очевидною, тому вимоги позивача про повернення суми боргу за Розпискою від 26.03.2018 є обґрунтованими, отож позов підлягає до задоволення.

Питання судових витрат суд вирішує відповідно до Глави 8 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. 526, 625, 1046-1050 ЦК України, ст. 258, 263, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу, - задовольнити у повному обсязі.

Стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 14 084 (чотирнадцять тисяч вісімдесят чотири) гривні 00 коп., а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 коп., а всього 14 852 (чотирнадцять тисяч вісімсот п`ятдесят дві) гривні 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів учасниками справи до Вінницького апеляційного суду через Липовецький районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Т. Кривенко