Справа № 459/2472/19
Провадження № 2/459/306/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року Червоноградський міський суд Львівської області

в складі: головуючого - судді Новосада М.Д.

з участю секретаря судового засідання Шульган Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Червонограді за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Волиньвугілля» про стягнення середнього заробітку,

В С Т А Н О В И В :

09.09.2019 позивач звернувся до суду з позовом до відповідача, у якому просить стягнути з ДП «Волиньвугілля» 62029,68 грн. середнього заробітку за час затримки виплати сум, що належали йому при звільненні. В обґрунтування позову вказав, що наказом № 31-к від 04.03.2019 його звільнено з роботи у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля» за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Однак в порушення вимог ст. 116 КЗпП України відповідачем не виплачено йому в день звільнення всіх сум. Так при звільненні йому було нараховано заробітну плату в сумі 33 016,48 грн., з якої 26.04.2019 виплачено 1617,74 грн., 12.06.2019 виплачено 24276,77 грн. заробітної плати, а 04.07.2019 р. - ще 4.11 грн. заробітної плати. У 2019 році він перебував у відпустці та 24 дні перебував у відпустці в січні 2019 року. В листопаді 2018 р. я працював 22 дні з нарахуванням заробітної плати за вказаний місяць сумі 10077,47 грн., а у грудні 2018 р. - 12 днів з нарахуванням заробітної плати в сумі 8422,80 грн. Таким чином розмір середньоденної заробітної плати за вказаний період 544,12 грн. в день. Відповідно розмір середнього заробітку за час затримки виплати вказаних суд до фактичного розрахунку становить 544,12 грн. х 114 днів = 62 029,68 грн.. Тому просить стягнути вказану суму та понесені судові витрати.

10.09.2019 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

21.01.2020 представник позивача подав заяву про розгляд справи у його відсутності та клопотання про долучення документів та подав новий розрахунок.

Відповідач відзиву та інших клопотань не подав.

Згідно із ч.5 ст.279 ЦПК України розгляд справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Враховуючи, що в справі наявно достатньо матеріалів, які свідчать про права і взаємовідносини сторін, суд вважає, що заслуховувати їх особисті пояснення потреби немає, а тому розгляд справи слід провести у відсутності сторін та відповідно до ст.247 ЦПК України, без фіксування судового процесу.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Розгляд справи призначався на 21.01.2020, повне судове рішення в порядку ч.6 ст.259 ЦПК України складено 24.01.2020.

Оцінивши докази по справі, суд дійшов наступного висновку.

Встановлено, що позивач працював у Відокремленому підрозділі «Шахта №9 «Нововолинська» Державного підприємства «Волиньвугілля»та 04.03.2019 був звільнений за власним бажанням на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Зазначене підтверджується копією трудової книжки позивача.

Про факт несвоєчасності виплати заробітної плати позивачу свідчить повідомлення ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» від 24.09.2019, де зазначено, що сума заборгованої заробітної плати на день його звільнення 36408,32 грн..

З довідки №322 від 24.09.2019 ВП «Шахта №9 «Нововолинська» ДП «Волиньвугілля» про середню заробітну плату ОСОБА_1 встановлено, що за листопад і грудень 2019 року середньоденна заробітна плата останнього становить 478,69 грн..

Відповідно розмір середнього заробітку за час затримки виплати вказаних суд до фактичного розрахунку становить 478,69 грн. х 99 днів = 47390,31 грн..

Відповідно до вимог ст.43 Конституції України держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Як передбачено ч.1 ст.1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.

У відповідності до ч.1 ст.116 КЗпП України При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.

Відповідно до ст.117 КЗпП України В разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору.

Результат аналізу наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що сума середнього заробітку (заробітна плата), належна до сплати працівникові, має бути виплачена у день звільнення цього працівника. Закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що йому належать.

Оскільки відповідач не провів з позивачем розрахунок належних виплат у сумі 47 390,31 грн. при звільненні з роботи, суд дійшов висновку про стягнення зазначеної суми в користь останнього.

Відтак позов слід задовольнити.

На підставі приписів ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача 768,40 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст. 2, 12,13, 81, 141, 200, 206, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Державного підприємства «Волиньвугілля» (, м. Нововолинськ, вул.. Луцька, 1, Волинська область) про стягнення середнього заробітку - задовольнити.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» в користь ОСОБА_1 47390 (сорок сім тисяч триста дев`яносто) гривень 31 копійку заборгованості по заробітній платі.

Стягнути з Державного підприємства «Волиньвугілля» в користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду області через Червоноградський міський суд Львівської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 24.01.2020.

Суддя: М. Д. Новосад