Провадження № 2/712/345/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 січня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого- судді - Пироженко В.Д.

за участі секретаря Жук О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Черкаси цивільну справу в порядку спрощеного провадження за позовом публічного акціонерного товариства Банк «Траст» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, вказуючи, що 27 квітня 2016 року між ПАТ Банк «Траст» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір №R141.0072534, за яким остання отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 50000,00 гривень, зі сплатою 48% на рік за користування кредитом та 2,5% щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, строком на 12 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків, комісії за користування кредитом.Отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером № Loan-83084 від 27.04.2016 р.

Банк взяті на себе зобов`язання за кредитним договором № R141.0072534 від 27.04.2016 р. виконав перед ОСОБА_1 в повному обсязі, проте остання неналежним чином виконувала грошові зобов`язання за кредитним договором, тому станом на 21.09.2017р. заборгованість за кредитним договором №R141.0072534 від 27.04.2016 р. становить 51533,09 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 39161,40грн.; заборгованості по простроченим відсоткам за фактичне користування кредитом 7342,36 грн.; заборгованість по комісії 4729,33 грн.; пеня 300,00 грн.

Просить стягнути з ОСОБА_1 на користь ПАТ Банк «ТРАСТ»заборгованість у розмірі 51533,09 грн. та судові витрати.

Справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, скерував до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Новік В.І. в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. В частині стягнення простроченої заборгованості по відсоткам в сумі 1309,02 грн. та 913,77 грн. комісії просить відмовити, оскільки після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Відповідно до договору кредиту та додатку до нього відповідач зобов`язується розрахуватися періодичними щомісячними платежами до 15.04.2017 року, отже кінець строку кредитування закінчується 15.04.2017 року, однак, вказані відсотки та комісія банком нараховані в період з квітня 2019 року по вересень 2017 року. Тобто вказані кошти нараховані банком поза межами строку кредитування, адже позикодавець немає права отримувати відсотки поза межами строку позики.

Заслухавши представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що 27 квітня 2016 року між ПАТ Банк «Траст» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №R141.0072534, за яким ОСОБА_1 отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у розмірі 50000,00 гривень, зі сплатою 48% на рік за користування кредитом та 2,5% щомісячної комісії за обслуговування кредитної заборгованості, строком на 12 місяців з щомісячною сплатою частини кредиту, відсотків, комісії за користування кредитом.

Відповідно до додатку № 1 до зазначеного договору відповідач зобов`язався розрахуватися з позивачем періодичними платежами до 15.04.2017 року.

Факт отримання ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується меморіальним ордером №Loan-83084 від 27.04.2016 р.

Пунктом 6.5 «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку» з наступного місяця після отримання кредиту та до моменту його повного погашення у клієнта виникає обов`язок щомісячно сплачувати Банку щомісячний платіж згідно умов договору та тарифам.

Відповідно до 6.6 «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку», Банк нараховує проценти за користування кредитом за процентною ставкою, вказаною в тарифах. Розрахунок процентів на залишок заборгованості за кредитом здійснюється щомісячно за фактичний строк його користування, виходячи з фактичної кількості днів у місяці і в році. Нарахування процентів починається з першого дня виникнення заборгованості за кредитом до передостаннього дня повного погашення заборгованості за кредитом.

Пунктом 6.20 «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку», у разі несвоєчасного погашення клієнтом заборгованості за кредитом Банк нараховує на суму простроченої заборгованості пеню.

Відповідно до п. 6.31 «Умов відкриття та обслуговування поточного рахунку» у випадку пропущення клієнтом сплати щомісячного платежу (платежів), Банк має право вимагати від клієнта погасити, в тому числі достроково, заборгованість по кредиту, надіславши з цією метою вимогу.

Встановлено, що 30.06.2017р. Банком відповідачу була направлена Вимога №1559 про погашення заборгованості, яка була залишена відповідачем поза увагою.

Із наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №R141.0072534 від 27 квітня 2016 року встановлено, що відповідач не своєчасно та не в повному обсязі проводила погашення по кредиту, відсоткам, а також іншим витратам, що є порушення умов даного договору.

Станом на 21 вересня 2017 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором №R141.0072534 від 27.04.2016 року становить 51533,09 грн., яка складається із: заборгованості за кредитом 39161,40грн.; заборгованості по простроченим відсоткам за фактичне користування кредитом 7342,36 грн.; заборгованість по комісії 4729,33 грн.; пеня 300,00 грн.

Суд не в повній мірі погоджується з розрахунком позивача виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 ст. 527 ЦК України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно ч. 1 ст. 530. ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Згідно з постановою Верховного Суду України у справах №6-16цс15 від 11 березня 2015 року та №6-1926цс15 від 4 листопада 2015 року за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила; за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частини перша та п`ята статті 261 ЦК України). Позовна давність, встановлена законом, може бути збільшена за домовленістю сторін. Договір про збільшення позовної давності укладається у письмовій формі (частина перша статті 259 ЦК України).

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Тому Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду звернувся до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32). ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява № 14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)).

З позовної заяви вбачається, що спір між сторонами стосується стягнення заборгованості за договором, а саме заборгованості за кредитом, відсотками та пенею, а також комісією після спливу передбаченого договором строку кредитування.

Поняття «строк договору», «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання» згідно з приписами ЦК України мають різний зміст.

Відповідно до частини першої статті 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. А згідно з частиною другою цієї статті терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення.

Строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами, а термін - календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати (стаття 252 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору (частина перша статті 631 ЦК України). Цей строк починає спливати з моменту укладення договору (частина друга вказаної статті), хоча сторони можуть встановити, що його умови застосовуються до відносин між ними, які виникли до укладення цього договору (частина третя цієї статті). Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (частина четверта статті 631 ЦК України).

Відтак, закінчення строку договору, який був належно виконаний лише однією стороною, не звільняє другу сторону від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання нею її обов`язків під час дії договору.

Поняття «строк виконання зобов`язання» і «термін виконання зобов`язання» охарактеризовані у статті 530 ЦК України. Згідно з приписами її частини першої, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

З огляду на викладене строк (термін) виконання зобов`язання може збігатися зі строком договору, а може бути відмінним від нього, зокрема коли сторони погодили строк (термін) виконання ними зобов`язання за договором і визначили строк останнього, зазначивши, що він діє до повного виконання вказаного зобов`язання.

У цій справі сторони строк договору окремо не визначили, а погодили строк кредитування, термін закінчення кредитування, а також термін щомісячного виконання зобов`язання.

В даному випадку за умовами договору сторони погодили щомісячну сплату відсотків за кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом, який наданий на 12 місяці до 15 квітня 2017 року включно.

Відтак, у межах строку кредитування до 15 квітня 2017 року відповідач мав, зокрема, повертати позивачеві кредит і сплачувати проценти періодичними (щомісячними) платежами кожного місяця.

Починаючи з 15 квітня 2017 року, відповідач мав обов`язок незалежно від пред`явлення вимоги позивачем повернути всю заборгованість за договором, а не вносити її періодичними платежами, оскільки останні були розраховані у межах строку кредитування.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

З розрахунку заборгованості по кредиту здійсненого банком вбачається, що відповідачу нараховано відсотки в період з квітня 2016 року по вересень 2017 року в розмірі 1309,02 грн. та комісію в розмірі 913,77 грн.

Суд вважає, що позивачем нараховано відсотки поза межами строку кредитування, а тому вважає в частині стягнення відсотків та комісії з квітня по вересень 2017 року позивачу відмовити.

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити проценти.

Тобто, зобов`язання з надання кредиту, його повернення та сплати процентів є основним, а зобов`язання зі сплати штрафу та пені є додатковим до основного.

Позивач обов`язки за умовами договору виконав, надавши кредитні кошти відповідачеві. Останній зобов`язався за договором повертати кредит з процентами періодичними платежами впродовж 12 місяців до 15 квітня 2017 року включно.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

У відповідності зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в іншій частині підлягають до часткового задоволення.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, з відповідача на користь позивача підлягає до стягненню судовий збір в розмірі 1600 грн.

Керуючись ст. 4, 5, 76, 77, 79, 80, 83, 95, 141, 259, 263-265, 268, 273, 354ЦПК України ЦПК України, на підставі ст. 526, 527, 530, 1050, 1054 ЦК України , суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ПАТ Банк Траст (місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5 А, , рахунок № НОМЕР_2 в Національний банк України, МФО банку одержувача 300001) заборгованість за кредитним договором № R141.0072534 від 27 квітня 2016 року станом на 21 вересня 2017 року в розмірі 49310,30 грн. та судовий збір 1 600 грн., а всього стягнути 50910,30 грн.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач: ПАТ Банк Траст (місцезнаходження: м. Київ, вул. Народного Ополчення, 5 А, код ЄДРПОУ 35371070, рахунок № НОМЕР_2 в Національний банк України, МФО банку одержувача 300001).

Відповідач:ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ).

Повний текст рішення виготовлено 24.01.2020