Справа № 943/777/20 Головуючий у 1 інстанції: Кос І.Б.
Провадження № 22-ц/811/2519/20 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Шандри М.М.

суддів: Савуляка Р.В., Шеремети Н.О.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на рішення Буського районного суду Львівської області від 11 серпня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИЛА:

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обгрунтування позовних вимог покликався на те, що 24.01.2019 між сторонами було укладено кредитний договір б/н, згідно якого відповідач отримала у позивача кредит в сумі 1300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом. При цьому відповідачка зобов`язалася повернути кредит та сплатити відсотки за його користування. Однак, взятих на себе зобов`язань за цим договором відповідачка не виконала. Станом на 16.04.2020 відповідачка має існуючу перед позивачем заборгованість на загальну суму 11 433,41 грн, яку вона добровільно не погашає, що стало приводом для звернення позивача до суду із цим позовом.

Рішенням Буського районного суду Львівської області від 11 серпня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПРИВАТБАНК» (49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ідентифікаційний код за ) заборгованість в сумі 6 458,80 грн (шість тисяч чотириста п`ятдесят вісім гривень 80 копійки) та 1187,43 грн судового збору.

Відмовлено у задоволенні решти позовних вимог.

Рішення суду в частині відмовлених позовних вимог оскаржило Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. Вважає, що рішення в частині відмови в задоволенні позовних вимог прийняте без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказів по справі. Зазначає, що крім анкети-заяви, відповідачем також було підписано довідку про умови кредитування з використанням кредитної карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду». Просить рішення в частині відмови в стягненні заборгованості скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким у цій частині позов задовольнити в повному обсязі.

Згідно ч.1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи, тому відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задоволити частково з таких підстав.

Згідно із ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.1, ч.6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно із ч.1 ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до вимог ст.263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що рішення суду таким вимогам не повністю відповідає.

З матеріалів справи убачається, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання кредитних послуг, підписавши Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку № б/н від 24 січня 2019 року, тобто уклала договір про надання банківських послуг (кредитний договір) шляхом приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у «ПриватБанку», згідно якого отримала у позивача кредит у розмірі 1300,00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, складає між ними договір, що підтверджується підписом у заяві, що слід розцінювати як те, що вона ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанку» ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/.

Згідно з представленого позивачем розрахунку заборгованості за договором станом на 16 квітня 2020 року, за відповідачкою рахується заборгованість на загальну суму в розмірі 11 433,41 грн, яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 6458,80 грн (прострочене тіло), заборгованість за простроченими відсотками 1401,11 грн, заборгованості за нарахованими на прострочений кредит відсотками згідно ст.625 ЦК України в сумі 2552,86 грн, а також штрафів: 500,00 грн (фіксована частина) та 520,64 грн (процентна складова).

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції прийшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог банку шляхом стягнення з відповідача на користь позивача суми фактично отриманих кредитних коштів у розмірі 6 458,80 грн, що є заборгованістю за простроченим тілом кредиту.

З висновком суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та штрафами, апеляційний суд не погоджується з таких підстав.

Згідно зі ст.634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник обв`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.

Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Обґрунтовуючи позовні вимоги, АТ КБ «ПриватБанк» зазначало, що 24.01.2019 між позивачем та відповідачем було укладено договір б/н, згідно якого відповідач отримала кредит у розмірі 1300 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

На підтвердження укладення кредитного договору та наявності у відповідача ОСОБА_1 заборгованості за вказаним договором, позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було надано суду першої інстанції розрахунок заборгованості за кредитним договором, копію анкети-заяви про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, підписану відповідачем 24.01.2019, копію довідки про умови кредитування( паспорт споживчого кредиту) з використанням платіжної картки «Кредитка «Універсальна», 30 днів пільгового періоду.

Підписана ОСОБА_1 . Довідка про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) з використанням кредитної картки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, серед інших істотних умов кредитування містить умови щодо розміру процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, а також за такою сторонами обумовлено розмір та порядок нарахування штрафів за прострочення сплати заборгованості за кредитним договором.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 не оспорювала умови кредитування та отримання нею встановленого банком розміру кредитного ліміту.

Доказів належного виконання зобов`язань по сплаті кредиту відповідачем надано не було.

З урахуванням наявності в матеріалах справи зазначеної вище довідки, підписаної позичальником, апеляційний суд доходить висновку про обізнаність відповідача з умовами кредитування.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Відповідно до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

З матеріалів справи встановлено, що заява-анкета від 24.01.2019, підписана сторонами, не містить умови щодо розміру процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, а також за такою сторонами не обумовлено розмір та порядок нарахування штрафів за прострочення сплати заборгованості за кредитним договором.

Однак, у довідці про умови кредитування (паспорт споживчого кредиту) з використанням кредитної картки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду, з якою була ознайомлена ОСОБА_1 , про що свідчить проставлений нею підпис, зазначено розмір процентної ставки в межах та поза межами пільгового періоду, а також за такою сторонами обумовлено розмір та порядок нарахування штрафів за прострочення сплати заборгованості за кредитним договором (а.с. 13-14).

За наведених обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за простроченими відсотками та штрафами за порушення зобов`язання слід задовольнити частково та стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за простроченими відсотками 1401,11 грн, а також штрафи: 500 грн штрафу (фіксована частина) та 392,99 грн штрафу (процентна складова).

Доводи апеляційної скарги щодо стягнення процентів відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України необґрунтовані. Згідно розрахунку наданого позивачем нарахована заборгованість щодо процентів, обраховується за процентною ставкою 86,4%, яка передбачена п.2.1.1.2.12 Умов і Правил надання банківських послуг, які відповідачем не підписано. Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що в цій частині позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Пунктом другим частини першої ст. 374 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за простроченими відсотками та штрафами слід скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за простроченими відсотками 1401,11 грн, а також штрафи: 500 грн штрафу (фіксована частина) та 392,99 грн штрафу (процентна складова).

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню 1608,03 грн судового збору.

Тому рішення в частині стягнення судового збору у розмірі 1187,43 грн слід змінити.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» задовольнити частково.

Рішення Буського районного суду Львівської області від 11 серпня 2020 року в частині відмови у стягненні за простроченими відсотками та штрафами скасувати.

Ухвалити нову постанову в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість за простроченими відсотками 1401,11 грн, штраф - 500,00 грн (фіксована частина) та штраф 392,99 грн (процентна складова).

Рішення в частині стягнення судового збору з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» у розмірі 1187,43 грн змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» 1608,03 грн судового збору.

В іншій частині рішення залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 15.12.2020

Головуючий

Судді