Справа № 159/6809/19
Провадження № 2/159/238/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд під головуванням

судді Панасюка С.Л.

з участю секретаря Клевецької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - орган опіки та піклування при Ковельській райдержадміністрації про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернулась в суд з позовною заявою до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує, що відповідач є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Неповнолітня донька сторін проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач вихованням дитини не займається, не цікавиться її життям, здоров`ям, навчанням, не відвідує доньку, будь-якого інтересу до дитини не проявляє. За вказаних обставин позивач просить позбавити відповідача батьківських прав відносно малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач відзив на позов не подав.

Позов обґрунтований і його слід задовольнити повністю.

Частиною 4 ст.155 СК України визначено, що ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

У відповідності до п.2 ч.1 ст.164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Пунктом 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження.

Як слідує з висновку органу опіки та піклування при Ковельській райдержадміністрації від 30.07.2019 № 997/24/2-19 про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не спілкується з донькою, не цікавиться її життям, навчанням, не бере участі в матеріальному забезпеченні доньки, а тому орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно його малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Оскільки факт ухилення відповідача ОСОБА_2 від виконання своїх батьківських обов`язків підтверджується матеріалами справи, тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення, а позбавлення відповідача батьківських прав в даному випадку буде доцільним та таким, що відповідає інтересам малолітньої дитини.

Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідач не подав заперечень та доказів, в той час як позивач довела ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 82, 141, 259, 263, 264, 265, 280-289 ЦПК України, ст. ст. 150, 164, 165, 166, 180, 182 СК України, суд,

В И Р І Ш И В :

Позов задовольнити повністю.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , українця, громадянина України, батьківських прав щодо малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області) в користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судові витрати у справі в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області) в користь ОСОБА_1 (проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) аліменти на утримання малолітньої доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 1200 (одна тисяча двісті) гривень 00 копійок щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 05 грудня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Володимир-Волинським МВ УМВС України у Волинській області) в дохід держави 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок судового збору.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць звернути до негайного виконання.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий:С. Л. Панасюк