КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року м. Київ

Єдиний унікальний номер справи № 757/4435/19-ц

Апеляційне провадження №22-ц/824/396/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Іванченка М.М.

суддів: Білич І.М., Болотова Є.В.

при секретарі: Макаровій К.В.

за участю:

представника позивача: ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконними дії

за апеляційною скаргою ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2

на ухвалу Печерського районного суду м. Києва постановленої 1 лютого 2019 року в приміщенні суду під головуванням судді Ільєва Т.Г.,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконними дії про зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 1 лютого 2019 року у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 , Виконавчого комітету Козинської селищної ради Обухівського району Київської області, Головного управління Держгеокадастру у Київській області про визнання незаконними дії про зобов`язання вчинити дії - відкрито провадження.

Не погоджуючись з судовим рішенням, ОСОБА_5 в інтересах ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати ухвалу суду та постановити нову про направлення справи для розгляду до іншого суду першої інстанції за територіальною підсудністю.

Зазначає, що висновки суду першої інстанції не відповідають фактичним обставинам справи є незаконними та необґрунтованими, ухвалені з порушеннями норм чинного законодавства. Вказує, що справа не може бути підсудною Печерському районному суду м. Києва, оскільки вимоги позивача виникли з договору оренди земельної ділянки та є такими, що виникають з приводу нерухомого майна.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Представник відповідача ОСОБА_2 у суді апеляційної інстанції підтримала апеляційну скаргу з підстав викладених у ній.

Представник позивача заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила ухвалу суду залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення та зазначала, що предметом позовних вимог є скасування акту індивідуальної дії, а також питання пов`язані з реєстрацією.

Інші учасники процесу в судове засідання не з`явились, про час і місце розгляду справи повідомлені належно.

Тому, в порядку ч.2 ст.372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які приймали участь у справі, з`ясувавши обставини справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відкриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що вказана справа підсудна Печерському районному суду міста Києва.

Проте апеляційний суд не може погодитись із такими висновками суду з огляду на таке.

У відповідності до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування.

Разом з тим, статтею 30 ЦПК України передбачені категорії справ, для яких встановлено виключну підсудність.

Відповідно до ч.1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Відповідно до вимог ст. 181 ЦК України до нерухомих речей (нерухоме майно, нерухомість) належать земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення.

Відповідно до роз`яснень, викладених в п. 41-43 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» від 01.03.2013 року № 3, місцезнаходження нерухомого майна має бути підтверджено документально. Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 114 ЦПК (ст. 30 ЦПК у новій редакції). Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК); про право, яке виникло з договору найму житлового приміщення оренди, тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Якщо пред`явлено позов про право власності на кілька жилих приміщень (квартир), розташованих у різних районах міста чи в різних містах, або позов про поділ спадкового майна, яке складається з кількох квартир (об`єктів нерухомості) у різних місцевостях, тобто вимоги, для кожної з яких частиною першою статті 114 ЦПК (ст. 30 ЦПК у новій редакції) встановлено виключну підсудність, то позов пред`являється до одного із судів за вибором позивача, але за місцезнаходженням основної частини нерухомого майна, яка за своєю вартістю перевищує ту, що знаходяться в інших районах чи місцевостях.

Зі змісту позову вбачається, що предметом спору є вимоги щодо спору за договором оренди земельної ділянки та скасування реєстраційних дій на нерухоме майно, а саме земельну ділянку, яка знаходиться в смт Козин, Обухівському районі Київської області.

Таким чином, оскільки позов подано з приводу нерухомого майна - земельної ділянки, тому спір підлягає вирішенню за правилами виключної підсудності, встановленими статтею 30 ЦПК України.

Відповідно ч. 1 ст. 380 ЦПК України, суд апеляційної інстанції скасовує ухвалу про відкриття провадження у справі та приймає постанову про направлення справи на розгляд до суду першої інстанції за встановленою підсудністю, якщо таку ухвалу прийнято судом із порушенням правил підсудності.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ухвала Печерського районного суду м. Києва від 1 лютого 2019 року про відкриття провадження підлягає скасуванню із направленням справи на розгляд за встановленою підсудністю до Обухівського районного суду Київської області, за місцезнаходженням нерухомого майна.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 в інтересах ОСОБА_2 - задовольнити.

Ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 1 лютого 2019 року - скасувати, справу направити на розгляд до Обухівського районного суду Київської області за встановленою підсудністю.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний тест постанови складено 24 січня 2020 року.

Головуючий суддя:

Судді: