Справа № 198/582/19
Провадження № 2/185/937/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 січня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Юдіної С.Г., за участю секретаря Мінарської О.А., позивача ОСОБА_1 , представника позивача ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , представника відповідача ОСОБА_4 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Юр`ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Гладських-Пахотінська ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 в якому просила суд визнати факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу в період з жовтня 1997 р. по 20.04.2019 року; визначити житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Позивачем були уточнені позовні вимоги, а саме позивач просила : визнати факт проживання її однією сім`єю з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу з січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ; визначити житловий будинок та земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_1 . В обґрунтування уточнених позовних вимог зазначила, що з жовтня 1997 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з ОСОБА_6 З 2011 року до моменту його смерті вони проживали по АДРЕСА_1 . За час спільного проживання вони вели спільне господарство, користувалися правами та виконували обов`язки подружжя, тобто проживали однією сім`єю як чоловік та жінка, мали спільний бюджет, поліпшували умови проживання та побуту, несли спільні витрати по утриманню житла та його ремонт, разом відпочивали та відвідували родичів. Реєструвати шлюб не поспішали, оскільки в цьому не було потреби. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер. Після його смерті до їх будинку приїхала донька ОСОБА_6 - ОСОБА_3 та почала стверджувати, що вона є єдиною спадкоємицею після смерті ОСОБА_6 і, її позивачки, майна в будинку не має. Позивач звернулась до нотаріуса, який усно повідомив їй що вона жодних прав на майно ОСОБА_6 не має. Вважає, що її права порушені у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду. Враховуючи що з 26.10.1997 року до моменту смерті ОСОБА_6 вона проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу майно набуте ними за період спільного проживання є їх спільним майном, вказані норми законодавства набули чинності з січня 2004 року отже просить встановити факт спільного проживання як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу саме січня 2004 року.

Відповідач надала до суду відзив на позов відповідно до змісту якого зазначила, що ОСОБА_1 є спадкоємцем четвертої черги і для отримання права на спадщину після померлого вона повинна була звернутися до нотаріуса з відповідною заявою про прийняття спадщини, але вона цього не зробила. Отже звернення її до суду є передчасним, необґрунтованим та безпідставним.

Позивачем до суду надано відповідь на відзив, де остання зазначає, що для отримання спадщини після смерті свого цивільного чоловіка вона надала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. До матеріалів справи відповідачем надано довідку виконавчого органу Варварівської сільської ради, даною довідкою підтверджується що вона проживала в АДРЕСА_1 без реєстрації. Даний факт нею не оспорюється, однак не дає жодної підстави стверджувати, що на момент смерті ОСОБА_6 вона фактично з ним не проживала. За довідкою ритуальної служби ОСОБА_3 записана як особа яка виступає замовником послуг і відповідно здійснює оплату замовлених ритуальних послуг. Проте в день смерті ОСОБА_6 приїхала її племінниця і привезла із собою 10 000 грн. В ритуальній службі вони перебували разом ОСОБА_3 , позивач та її племінниця і оплачували послуги коштами племінниці. В документах записана ОСОБА_3 оскільки вона є донькою померлого. В подальшому ОСОБА_3 отримала в пенсійному фонді кошти на поховання та повернула її племінниці позичені кошти на поховання, жодних власних коштів на поховання батька ОСОБА_3 не витратила. Крім того, повернув кошти племінниці, всі інші кошти отримані як допомогу на поховання відповідач забрала собі.

В судовому засіданні позивач підтримала уточнені позовні вимоги пояснила, що познайомилась з ОСОБА_6 у жовтні 1997 року, спочатку вони з ним жили у неї в квартирі, потім деякий час винаймали житло по АДРЕСА_2 , а потім вирішили купувати будинок. В 2011 році придбали будинок в с. Варварівка Юр`ївського району і стали там проживати як сім`я, разом ремонтували будинок. Кошти на придбання будинку були спільні, ОСОБА_6 був пенсіонером і отримував пенсію, вона більшість часу працювала на ринку, торгувала. Її син та його друзі допомагали робити ремонт. Дочки ОСОБА_7 не допомагали. Коли її чоловік був у лікарні вона знаходилась поруч, уходила тільки щоб наготувати їсти. Після смерті ОСОБА_6 його дочка фактично вигнала її з будинку і в даний час вона проживає в своїй квартирі. Разом з ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу вона прожила 22 роки.

Представник позивача в судовому засіданні уточнені позовні вимоги підтримав, посилаючись на доводи викладені в уточненій позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні позовні не визнала пояснила, що приблизно в 2000 році їй стало відомо що її батько проживає з ОСОБА_1 , спочатку вони проживали у її квартирі по АДРЕСА_3 році батько винаймав квартиру по АДРЕСА_4 . Їй було відомо що батько збирає кошти на будинок і приблизно в 2016 році вона дізналась що він купив будинок в с. Варварівка Юр`ївського району. Вона приїжджала до батька в гості, однак ОСОБА_1 там не бачила. З ким проживає батько в будинку вона не знала. Коли батько захворів вона приїздила до нього в лікарню, однак ОСОБА_1 там не бачила.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав посилаючись на доводи викладені у відзиві на позов. Зазначив, що в матеріалах справи міститься довідка видана Варварівською сільською радою де зазначено, що на момент смерті ОСОБА_6 ОСОБА_1 не мешкала разом з ним.

Третя особа Гладських ОСОБА_8 в судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву де просить суд розглянути справу без її участі. позовні вимоги не визнає в повному обсязі.

Представник третьої особи Юр`ївської державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Про причину неявки суд не повідомив.

Вислухав сторони, свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Право на звернення до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів закріплено безпосередньо у Конституції України (ст. 55), Цивільному кодексі України (ст. 16), Цивільному процесуальному кодексу України (ст. 4).

Згідно зі ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільну справу в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

В судовому засіданні встановлено що ОСОБА_1 з жовтня 1997 року спільно проживала з ОСОБА_6 . Спочатку вони проживали за адресою: АДРЕСА_5 . Деякий час винаймали житло по АДРЕСА_2 .

ОСОБА_6 мав ОСОБА_12 ОСОБА_13 від шлюбу з ОСОБА_14 (а.с. 139) та ОСОБА_15 від шлюбу з ОСОБА_16 (а.с. 127)

27.12.2011 року на підставі договору купівлі-продажу ОСОБА_6 прибав будинок АДРЕСА_1 . (а.с. 23-25)

08.04.2013 року на ім`я ОСОБА_6 видано свідоцтво про право власності серія НОМЕР_1 на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02001:07:19. (а.с. 27)

З 2011 року позивач та ОСОБА_6 проживали разом в будинку АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_6 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_2 (а.с. 21)

18.06.2019 року позивач звернулась до Юр`ївської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області з заявою про прийняття спадщини. (а.с. 132)

Як пояснила позивач в судовому засіданні, нотаріус в усній формі їй пояснив, що оскільки вона не перебувала у шлюбі з померлим вона немає жодних прав на його майно. Крім того, відповідач вигнала її з будинку і на даний час вона проживає за місцем реєстрації.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні пояснив, що позивач є його сусідкою проживає в одному під`їзді будинку АДРЕСА_6 . Спочатку ОСОБА_1 проживала в квартирі з сином, а приблизно з 1997 року з ними почав жити ОСОБА_17 . Вони жили однією сім`єю як чоловік та дружина, разом робили покупки. Знає, що деякий час вони проживали по АДРЕСА_4 винаймали житло. АДРЕСА_7 пізніше від сусідів йому стало відомо, що ОСОБА_1 з ОСОБА_6 купили будинок в селі. В березні 2019 року він бачив ОСОБА_18 в під`їзді, вони приїздили провідувати сина ОСОБА_19 розповідав, що вони з ОСОБА_20 купили будинок і проживають в селі.

Свідок ОСОБА_10 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою позивача в с. Варварівка. Знає що в 2011 році ОСОБА_1 та ОСОБА_6 купили будинок АДРЕСА_1 на їх АДРЕСА_8 , вони раніше проживали АДРЕСА_6 . Вона вважала що вони є чоловік та дружина, знає що до них часто приїздив син, допомагав їм. Як потім стало відомо це син ОСОБА_1 . Вони разом робили ремонт, обробляли город, спільно постійно проживали, разом їздили до міста. Декілька разів бачила машину біля їх двору, як потім розповідав ОСОБА_6 приїжджала його дочка.

Свідок ОСОБА_11 в судовому засіданні пояснила, що є сусідкою ОСОБА_1 в с. Варварівка. Знає, що в кінці 2011 року ОСОБА_6 з ОСОБА_1 купили будинок і переїхали в нього проживати. У них у будинку розмерзлося опалення і вони з чоловіком давали їм на перший час вугілля. Вона вважала, що вони чоловік та дружина, завжди були разом, часто бачила їх коли вони проходили повз її двір на маршрутку, працювали на городі та на подвір`ї. В будинку ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали постійно, часто до них приїздив син ОСОБА_21 . Її чоловік спілкувався з ОСОБА_18 іноді приходив до них додому. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер.

За змістом частин першої, другої статті 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя.

Згідно з ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно п. 5 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

Згідно із ст. 3 СК України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, а також на інших підставах, не заборонених законом та моральним засадам суспільства.

Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 передбачено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівля майна для спільного користування, участь у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності.

Стаття 81 ЦПК України надає право сторонам та іншим учасникам справи подавати докази на підтвердження своїх вимог або заперечень.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).

Частиною третьою статті 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Закон не визначає, які конкретно докази визнаються беззаперечним підтвердженням факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу, тому вирішення питання про належність і допустимість таких доказів є обов`язком суду при їх оцінці.

Для встановлення спільного проживання однією сім`єю до уваги беруться показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту, документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки, фотографії певних подій, документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо.

Відповідно до ст. 74 СК України, якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Аналіз указаних норм дає підстави для висновку, що ст. 74 СК України поширюється на правовідносини між чоловіком і жінкою, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, і для визнання майна, придбаного під час фактичних шлюбних відносин, спільною сумісною власністю необхідні докази: ведення спільного господарства, наявності в сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання іншого майна в інтересах сім`ї.

Отже, предмет доказування при розгляді справ про встановлення факту проживання однією сім`єю передусім складає сукупність обставин, що є згідно із законом основними ознаками сім`ї; спільне проживання, пов`язаність спільним побутом, наявність взаємних прав та обов`язків.

Судом в судовому засіданні було встановлено наявність між сторонами саме усталених відносин притаманних подружжю. Так згідно пояснень свідків вбачається що сторони тривалий час (близько 22 років) спільно проживали, разом робили ремонт, обробляли город, мали взаємні права та обов`язки. Крім того факт того, що ОСОБА_1 та ОСОБА_6 проживали разом до 2008 року в судовому засіданні не заперечувала відповідач.

Крім того, в матеріалах справи міститься акт обстеження фактичного проживання від 30.05.2019 року складеного комісією у складі депутата сільської ради Дзвінчук К.С. сусідів ОСОБА_10 , ОСОБА_22 які провели обстеження фактичного проживання ОСОБА_1 в ході якого було виявлено, що ОСОБА_1 проживала за адресою АДРЕСА_9 з грудня 2011 року разом з цивільним чоловіком ОСОБА_6 , 1954 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Висновок комісії: ОСОБА_1 , 1959 р.н. проживала разом і вела спільне господарство з ОСОБА_6 , 1954 р.н., який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 22)

Відповідач та його представник обґрунтовуючи свою позицію стосовно заявлено позову посилалися на довідку № 620 від 21.05.2019 року виданого виконавчим комітетом Варварівської сільської ради про те, що ОСОБА_17 з 31.01.2012 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 мешкав та був зареєстрований в будинку АДРЕСА_9 . На момент смерті проживав та був зареєстрований один. (а.с. 158)

Однак суд вважає, що дана довідка не суперечить і не спростовує обставин встановлених в судовому засіданні, оскільки дійсно ОСОБА_6 проживав до моменту смерті в будинку АДРЕСА_9 , та був зареєстрований за вказаною адресою один.

Суд критично відноситься до пояснень наданих відповідачем про те, що вона не знала з ким проживає її батько у будинку АДРЕСА_9 і що коли приїздила до батька жодного разу не бачила там позивача і її речей. Вважає, що дані пояснення надані з метою введення суду в оману. Крім того, зазначені пояснення спростовуються іншими доказами встановленими в судовому засіданні.

За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, і факт сумісного проживання однією сім`єю, як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу, який просить встановити позивач, підтверджується письмовими матеріалами справи, згідно яких ОСОБА_1 дійсно проживала однією сім`єю з померлим ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу (а.с 22), вели спільне господарство, приймали участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, мали добрі стосунки, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи що норма передбачена ст. 74 СК України набула чинності з січня 2004 року, даний факт може бути встановлений з січня 2004 року.

Крім того на підставі ст. 74 СК України підлягають задоволенню вимоги позивача про визнання майна придбаного за період спільного проживання, а саме житлового будинку АДРЕСА_9 та земельної ділянки що знаходиться за тією ж адресою - об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, та визнання за позивачем права власності на 1/2 частину вказаного домоволодіння та земельної ділянки.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, враховуючи що позивач звільнена від сплати судового збору з відповідача підлягають стягненню судові витрати на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 10, 11-13, 81, 95, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи: Юр`ївська державна нотаріальна контора Дніпропетровської області, Гладських-Пахотінська ОСОБА_5 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання права власності задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_6 без реєстрації шлюбу в період з січня 2004 року по ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визначити житловий будинок та земельну ділянку за адресою : АДРЕСА_9 об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину житлового будинку та 1/2 частину земельної ділянки по АДРЕСА_9 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судові витрати в сумі 1536 (одна тисяча п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя С. Г. Юдіна