Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" січня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просить суд: визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 його матері - ОСОБА_2 .

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка постійно проживала та була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . Він також постійно проживав та був зареєстрований за вказаною адресою. Після смерті матері ОСОБА_2 відкрилася спадщина, що складається з квартири АДРЕСА_1 . 13 травня 2017 року він звернувся до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері, у шестимісячний термін з дня її смерті, та для отримання свідоцтва про право на спадщину пред`явив необхідний перелік документів. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріуса від 25 жовтня 2017 року за № 438/02-31 йому було повідомлено, у зв`язку з неможливістю видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої матері, оскільки право власності на вказану квартиру за життя ОСОБА_2 не виникло. За життя його мати отримала свідоцтво про право на спадщину за законом на зазначену квартиру, але не зареєструвала право власності на своє ім`я.

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 03 жовтня 2019 року відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено її до підготовчого судового засідання та учасникам справи встановлені строки для подання заяв по суті справи (а.с.42).

Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва від 07 листопада 2019 року задоволено клопотання представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_3 про витребування доказів, а саме: у приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи № 438/02-31 (а.с.49-50).

27 листопада 2019 року від представника відповідача Київської міської ради - Котової О. до суду надійшов відзив, у якому просить слухати справу за відсутності представника Київської міської ради та прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів згідно чинного законодавства. Зазначає про те, що позивач належить до першої черги спадкування за законом. ОСОБА_2 у відповідності до ст. 1297 Цивільного кодексу України подала до Десятої київської державної нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини за законом після батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 . Державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори Шульгою С.В. була заведена спадкова справа до майна ОСОБА_4 Проте ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто отримати свідоцтво про право на спадщину за життя не встигла.

23 грудня 2019 року до суду від приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. надійшла належним чином засвідчена копія матеріалів спадкової справи № 438/02-31, заведеної після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 (а.с.66-117).

Ухвалою суду від 23 грудня 2019 року закінчено підготовче провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування та призначено її до судового розгляду по суті (а.с. 120,121).

Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_3 подав до суду заяву, у якій просив слухати справу без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторони позивача та представника відповідача.

Згідно ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Як убачається з матеріалів справи, ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Васильків народився ОСОБА_1 , батьками якого є ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , про що в книзі реєстрації актів про народження зроблено запис за №149 від 19 березня 1983 року (а.с.30).

ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 у с. Гребінки Гребінківського району Київської області та її батьками зазначено ОСОБА_4 та ОСОБА_7 , про що в книзі реєстрації актів цивільного стану про народження зроблено запис за №51 від 06 червня 1962 року (а.с.31).

Із Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб № 6 від 19 жовтня 2017 року убачається, що 04 червня 1982 року було укладено шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (прізвище після реєстрації шлюбу Попівніч), про що Центральним відділом державної реєстрації шлюбів міста Києва з державним Центром розвитку сім`ї складено актовий запис № 1860. 03 грудня 1984 року відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського району Київської області складено актовий запис про розірвання шлюбу між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с. 82-83).

04 червня 1999 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_8 укладено шлюб, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Васильківського міськвиконкому Київської області складено актовий запис № 76 (а.с. 85).

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_9 - сестра позивача ОСОБА_1 , батьками якої є ОСОБА_8 та ОСОБА_2 (а.с. 86).

Мати позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Васильків Київської області у віці 54 років, про що 13 грудня 2016 року складено актовий запис №628, що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданим 13 грудня 2016 року Васильківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області (а.с. 29).

Відповідно до довідки відділу з питань реєстрації місця проживання від 24.10.2017 № 7255/02 ОСОБА_2 була зареєстрована в АДРЕСА_2 , з 17 червня 1991 року по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 87).

13 травня 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.72).

Цього ж дня до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. звернулася ОСОБА_7 із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої дочки ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь спадкоємця за законом - сина спадкодавця ОСОБА_1 (а.с. 76).

Також, цього ж дня до приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. звернулася ОСОБА_9 із заявою про відмову від прийняття спадщини після померлої матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь спадкоємця за законом - сина спадкодавця ОСОБА_1 (а.с. 76).

За даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 47698935 від 13.05.2017, що наданий приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліною І.В., після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліною І.В. 13 травня 2017 року заведено спадкову справу, № 60635512 у Спадковому реєстрі, № 5/2017 у нотаріуса (а.с. 74).

Відповідно до свідоцтва про право нас спадщину за законом, виданого 10.03.2017 ОСОБА_10 , державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори, спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна ОСОБА_4 , 1933 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , є його дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ; спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з: квартири АДРЕСА_1 , яка належить померлому на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Десятою київською державною нотаріальною конторою, 04.03.2008 за № 3-215, Дублікат якого видано Десятою київською державною нотаріальною конторою, 10.03.2017 за № 2-224, зареєстрованого в Комунальному підприємстві Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 19.03.2008 в реєстровій книзі № д.712-108 за реєстровим № 7141, та на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 18.01.2006, згідно з розпорядження № 63-1911, Дублікат якого видано Дніпровською районною в м. Києві державною адміністрацією 16.02.2017 за №43-9/Д, зареєстрованого в Комунальному Київське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, 06.02.2006 в реєстровій книзі № д.712-103 за реєстровим № 7141 (а.с. 34).

Із Інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 101456585 від 25.10.2017 убачається, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_2 на праві приватної власності на підставі свідоцтва про спадщину, серія та номер: 2-225, виданого 10.03.2017 ОСОБА_10 , державним нотаріусом Десятої київської державної нотаріальної контори (а.с.101-105).

Приватним підприємством «АКТИВ ІНВЕСТ» на замовлення ОСОБА_2 було складено технічний паспорт інвентаризаційний номер 02/18-ті на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 33).

Оціночна вартість однокімнатної квартири, загальною площею 21,3 кв.м, жилою площею 12,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , станом на 27 вересня 2019 року складає 271 280,00 грн, що підтверджується висновком про вартість майна, складеним суб`єктом оціночної діяльності ПП «Актив Інвест» (а.с. 35).

Постановою приватного нотаріуса Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліної І.В. від 25.10.2017 вих. № 438/02-31 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки вчинення такої дії суперечить законодавству України. Зазначається про те, що склад спадкового майна, на яке спадкоємець просить видати свідоцтво про спадщину, а також належність нерухомого майна спадкодавцю, а саме: квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , встановити неможливо, оскільки право власності на вказану квартиру за життя ОСОБА_2 не виникло (а.с. 32).

25 жовтня 2020 року приватним нотаріусом Васильківського міського нотаріального округу Київської області Смоліною І.В. на ім`я ОСОБА_1 видано свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: 1/3 частки квартири АДРЕСА_4 , автомобіль марки Daewoo, модель Lanos, 1998 року випуску, номер шасі НОМЕР_2 , реєстраційний номер НОМЕР_3 (а.с.109-112).

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Статтею 1261 Цивільного кодексу України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

В силу ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до ч. 1 ст. 1267 Цивільного кодексу України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

Позивач ОСОБА_1 є спадкоємцем першої черги за законом ОСОБА_2 , оскільки остання є його матір`ю, та інші її спадкоємці першої черги за законом - мати ОСОБА_7 та дочка ОСОБА_9 , у встановленому законом порядку, відмовилися від прийняття спадщини на користь позивача, що підтверджується матеріалами справи.

За приписами ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 5 ст. 1268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до п.п. 4.14, 4.15, 4.18. п. 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.

Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус виготовляє витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

За матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_2 , відповідно до вимог ст. 1297 Цивільного кодексу України, звернулася до Десятої київської державної контори із заявою про прийняття спадщини за законом після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , було заведено спадкову справу № 1074/2016, однак отримати за життя свідоцтво про право на спадщину за законом від 10.03.2017, видане ОСОБА_11 , державним нотаріусом Десятої київської державної контори, не встигла, оскільки померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За нормою ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч. 2 ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріуси наділені повноваженнями щодо вчинення нотаріальної дії по видачі свідоцтва про право на спадщину.

Згідно із ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством, на ім`я всіх спадкоємців або за їх бажанням кожному з них окремо.

За ст. 1297 Цивільного кодексу України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право власності на спадщину на нерухоме майно, тобто заміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язком, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації (абз. 3 ч. 2 ст. 331 Цивільного кодексу України).

За ч.ч. 2, 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Пунктом 1.4 наказу Державного комітету України по житлово-комунальному господарству № 56 від 13.12.1995 року «Про затвердження Правил державної реєстрації об`єктів нерухомого майна, що знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб» визначалося, що державну реєстрацію об`єктів нерухомого майна здійснюють державні підприємства - бюро технічної інвентаризації місцевих органів державної виконавчої влади на підставі відповідних правовстановлюючих документів, за рахунок коштів власників нерухомого майна.

Таким чином, з викладеного вбачається, що до позивача ОСОБА_1 після смерті його матері ОСОБА_2 перейшли права на квартиру АДРЕСА_1 , які він не має змоги оформити відповідно до вимог законодавства, у зв`язку з тим, що ОСОБА_2 , яка є спадкоємцем вказаного нерухомого майна після смерті свого батька ОСОБА_4 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_7 , не встигла отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, у зв`язку з її смертю 11.12.2016, що позбавляє позивача можливості набуття права власності на вказаний об`єкт нерухомості у позасудовому порядку. В той же час право власності ОСОБА_2 на квартиру АДРЕСА_1 , підтверджується матеріалами справи.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, яку висловив Пленум Верховного Суду України у п. 23 вказаної вище, де роз`яснюється, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем позовних вимог та задоволення позову ОСОБА_1 до Київської міської ради про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 15, 328, 331, 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1261, 1267-1269, 1297 Цивільного кодексу України, ст.ст. 34, 67 Закону України «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, що затверджено наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року № 282/20595, Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7, ст.ст. 2, 10, 13, 48, 49, 51, 76, 77-81, 89, 209, 210, 247, 265, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_5 ) до Київської міської ради (, вул. Хрещатик, 36, м. Київ, 01044) про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Суддя: