Справа №443/1392/19
Провадження №2-о/443/10/20
РІШЕННЯ

іменем України

10 грудня 2020 року місто Жидачів

Жидачівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Равлінка Р.Г.,

секретар судового засідання Рибакова І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку окремого провадження справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Жидачівська міська рада про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

за участю:

представника заявника - адвоката Цюмрака М.Д.

представника заінтересованої особи Старак Н.М.

ВСТАНОВИВ:

Заявник, ОСОБА_1 , заінтересована особа - Жидачівська міська рада звернувся до суду із заявою в якій просить встановити факт постійного провживання на час відкриття спадщини, із спадкодавцем матір`ю, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Обґрунтування заявлених вимог.

В АДРЕСА_1 проживали батьки заявника ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .. Після смерті батька, ІНФОРМАЦІЯ_2 мати заявника ОСОБА_2 продовжувала проживати сама, проте з січня 2000 року заявник забрав матір проживати до себе, оскільки вона за станом здоров`я не могла проживати сама. Заявник та його дружина здійснювали за його матір`ю догляд: купували ліки та їжу, жили однією сім`єю та вели спільний побут, аж до смерті матері, ОСОБА_2 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 . Звернувшись до нотаріуса щодо оформлення своїх спадкових прав на майно після смерті матері, заявник отримав відмову, оскільки пропустив строк звернення для прийняття спадщини, а також відсутні відомості спільного проживання на момент смерті спадкодавця, ОСОБА_2 та спадкоємця ОСОБА_1 . Оскільки вказана відмова нотаріуса позбавляє його можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому він змушеий звернутись до суду за захистом своїх прав та просить встановити факт його постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Процесуальні рішення, постановлені по справі.

Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 01.10.2020 відкрито провадження та призначено судове засідання 21.10.2020. Роз`яснено сторонам їх процесуальні права та обов`язки /а.с.22/.

21.10.2020 судове засідання відкладено на 10.12.2020 /а.с.31-32/.

Розгляд справи по суті відбувся 10.12.2020 за участі представника заявника - адвоката - Цюмрака М.Д.та представника заінтересованої особи ОСОБА_4 .

Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі.

Представник заявника адвокат Цюмрак М.Д. в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав з підстав, викладених у заяві, та просив їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи Жидачіської міської ради подав заяву, ОСОБА_4 проти заяви не заперечую. Мати заявника знала особисто, оскільки працювала разом з нею, викладені в заяві обставини відповідають дійсності.

Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах тих доказів, які були отримані в ході судового розгляду, а також на підставі наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи. Дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши та дослідивши письмові докази по справі, які мають юридичне значення для її розгляду, вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

В судовому засіданні встановлено та підтверджується копією свідоцтва про смерть, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 17.04.2005 Жидачівським районним відділом реєстрації актів цивільного стану районного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 44 та видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 /а.с. 3/.

Спадщина відкрилася в цей же день відповідно до вимог ч. 2 ст. 1220 ЦК України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2 ./а.с.10/

Відповідно до свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 29.11.1993квартира за адресою АДРЕСА_1 , належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Приватним нотаріусом Жидачівського районного нотаріального округу Мазур О.Я. на усне звернення ОСОБА_1 щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , повідомила, що позивачем пропущено строк для прийняття спадщини.

Згідно відповіді Жидачівської державної нотаріальної контори від 28.10.2020 №328/02-14 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_3 в Жидачівській ДНК спадкова справа не заводилась.

При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст.1221ЦК України місцем відкриттяспадщини єостаннє місцепроживання спадкодавця.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ч. 2 та 3 ст.1223ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст.1258ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Відповідно до ст.1261ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст. 1268, 1269, 1270ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 № 7, якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

У статті 1216ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219ЦК України (статті 1218, 1231 ЦК України).

Згідно з частиною другою статті 1220ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

За змістом статті 1268ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Так, відповідно до частин третьої і четвертої статті 1268ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною першою статті 29ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

Статтями 2, 3Закону України«Про свободупересування тавільний вибірмісця проживанняв Україні» передбачено, що реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Місцем проживання є адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком понад шість місяців на рік.

Таким чином, відсутність реєстрації місця проживання заявниці за місцем проживання спадкодавця не може бути доказом того, що вона не проживала зі спадкодавцем, оскільки сама по собі відсутність такої реєстрації згідно зі статтею 2Закону України«Про свободупересування тавільний вибірмісця проживанняв Україні» не є абсолютним підтвердженням обставин, що спадкоємець не проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини, встановлені частиною третьою статті 1268 ЦК України, підтверджуються іншими належними і допустимими доказами, які були надані заявницею та оцінені судом.

Аналогічний висновок викладений Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду в постанові у справі № 484/747/17 від 10 січня 2019 року.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, яка визначає критерії законності та обґрунтованості рішення, а також ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи.

Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч. 1 ст. 12 ЦПК України). Даний принцип полягає у прояві в змагальній формі ініціативи та активності осіб, які беруть участь у справі.

Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин даної справи. Сторони зобов`язані визначити коло фактів, на які вони можуть посилатися як на підставу своїх вимог і заперечень, і довести обставини, якими вони обґрунтовують ці вимоги й заперечення (ч. 1 ст. 81 ЦПК України), крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі.

Відповідно до ст.89ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Пленум Верховного Суду України у пункті 11 постанови «Про судове рішення у цивільній справі» від 18.12.2009 № 11 роз`яснив, що у мотивувальній частині рішення слід наводити дані про встановлені судом обставини, котрі мають значення для справи, їх юридичну оцінку та визначені відповідно до них правовідносини, а також оцінку усіх доказів.

Надані заявницею докази суд визнає належними та допустимими, достовірними і достатніми, оскільки ці докази містять у собі інформацію щодо предмета заявлених вимог, вони логічно пов`язані з тими обставинами, які підтверджують наявність прав на спадкове майно.

Так, судом встановлено та підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 сином спадкодавця ОСОБА_2 є ОСОБА_1 , відтак відноситься до спадкоємців першої черги спадкування за законом.

Заявник звертався до приватного нотіріуса Жидачівського районного нотаріального округу Мазур О.Я. щодо заведення спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , отримавши відмову обгрунтовану тим, що на момент смерті він не був зареєстрований разом із спадкодавцем та звернувся поза строк для прийняття спадщини.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 пояснили, що проживають по сусідству із заявником ОСОБА_1 в м. Жидачеві Львівської області, який з 200 року постійно проживав разом із матір`ю ОСОБА_2 в житловому будинку за адресою: по АДРЕСА_2 , оскільки його матір була сліпа та через свій похилий вік та за станом здоров`я потребувала стороннього догляду та допомоги. Після смерті матері продовжує проживати за вказаною адресою.

У суду немає підстав ставити під сумнів істинність фактів, повідомлених свідком. Даних про яку-небудь зацікавленість свідка в результаті розгляду справи немає, її покази відповідають і не суперечать обставинам, відомості про які містяться в інших зібраних по справі доказах.

Встановлення даного факту необхідно заявнику для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, так як відповідно до ч. 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину.

Беручи до уваги, що заявник позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування в інший спосіб, окрім як встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити.

Керуючись статтями 4, 5, 12, 13, 81, 133,258, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на час відкриття спадщини, постійно проживав в квартирі АДРЕСА_3 , із спадкодавцем матір`ю, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Відповідно до частини 6 ст. 259 та частини 1 ст. 268 ЦПК України складання повного рішення суду відкладено на п`ять днів.

У зв`язку з оголошенням у судовому засіданні лише вступної та резолютивної частини судового рішення строк подання апеляційної скарги обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення виготовлено 15.12.2020.

Головуючий суддя Р.Г. Равлінко