УХВАЛА

22 січня 2020 року

м. Київ

справа №445/2368/18

провадження № 61-728ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Калараша А. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 червня 2019 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Золочівського районного суду Львівської області від 25 червня 2019 року залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, у задоволенні позову відмовлено.

У січні 2020 року ОСОБА_1 подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 червня 2019 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року, в якій просить оскаржувані судові рішення скасувати та повернути справу до суду першої інстанції на новий розгляд.

Однак, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду Верховним Судом та підлягає залишенню без руху, виходячи з таких підстав.

Відповідно до пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, проте, таких документів до касаційної скарги не долучено.

Порядок сплати та розмір судового збору визначено Законом України «Про судовий збір».

За правилами частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач звернувся до суду в 2018 році з позовом про стягнення грошових коштів, тобто, з вимогою майнового характеру.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» в редакції, чинній на момент звернення з позовом, за подання до суду фізичною особою позовної заяви майнового характеру ставка судового збору дорівнює 1% від ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше п`яти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб

Законом України «Про державний бюджет на 2018 рік» станом на 01 січня 2018 року встановлений прожитковий мінімум для працездатних осіб у розмірі 1762 грн.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення грошових коштів у розмірі 8610,92 дол. США, що еквівалентно на день подання позову 237 462,25 грн..

Відповідно до частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову у справах про стягнення коштів визначається сумою, яка стягується, чи оспорюваною сумою за виконавчим або іншим документом, за яким проводиться стягнення у безспірному (безакцептному) порядку.

Таким чином, розмір судового збору, який підлягав сплаті за подання позовної заяви, становив 2374,62 грн.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду розмір судового збору дорівнює 200% ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, скарги.

Відтак, за подання касаційної скарги підлягає сплаті судовий збір у розмірі 4749,24 грн.

З урахуванням сплачених коштів у розмірі 2400 грн, скаржнику необхідно доплатити 2349,24 грн судового збору.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі/Печерський район/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд.055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду оригінал документу, що підтверджує його сплату, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Крім того, в касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 25 червня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року.

За правилами пункту четвертого частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено рішення (ухвала), що оскаржується.

Верховний Суд вважає за необхідне звернути увагу скаржника на те, що в цивільній справі №445/2368/18 25 червня 2019 року ухвалено Золочівським районним судом Львівської області рішення, а 03 грудня 2019 року проголошено Львівським апеляційним судом постанову за результатами розгляду апеляційної скарги на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 червня 2019 року. Натомість, відомостей про постановлення ухвалу Золочівського районного суду Львівської області від 25 червня 2019 року та ухвалу Львівського апеляційного адміністративного суду від 03 грудня 2019 року

Таким чином, касаційна скарга не відповідає вимогам статті 392 ЦПК України, оскільки скаржником некоректно зазначені судові рішення, які він оскаржує у справі №445/2368/18 та не сплачено судовий збір у повному розмірі.

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Золочівського районного суду Львівської області від 25 червня 2019 року та на постанову Львівського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута скаржнику.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А. А. Калараш