ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/817/996/20 Доповідач - Ходоровський М.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 грудня 2020 року м. Тернопіль

Тернопільський апеляційний суд в складі:

головуючого - Ходоровський М.В.

суддів - Гірський Б. О., Костів О. З.,

секретаря - Панькевич Т.І.

з участю - представника ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , представника відповідача -

ОСОБА_5

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тернополі апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 на рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 серпня 2020 року (головуючий суддя Грицай К.М., повний текст рішення складено 19 серпня 2020 року) у справі № 607/24682/19 за позовом ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", треті особи, які не заявляють вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 про відшкодування шкоди завданої в результаті ДТП в розмірі 29137,09 грн. та стягнення понесених судових витрат по оплаті судового збору, проведення експертиз та правничу допомогу.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що 19 грудня 2018 року близько 15 год. 18 хв. на вул. Карпенка біля будинку № 38 в м. Тернопіль сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_6 , яка при об`їзді перешкоди не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкоди іншим учасникам руху, виїхала на смугу зустрічного руху, якою в той час рухався автомобіль "Ford Fusion", під керуванням ОСОБА_2 та допустила зіткнення з автомобілем "Ford Fusion". В результаті ДТП транспортний засіб "Ford Fusion" отримав пошкодження передньої частини автомобіля. Цивільна відповідальність обох водіїв транспортних засобів, учасників ДТП, була застрахована відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". 21 грудня 2018 року вона звернулась до ПАТ "Українська транспортна страхова компанія", в якій була застрахована цивільна відповідальність водія автомобіля "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 , з заявою про виплату страхового відшкодування. Однак відповідач не узгодив з нею розмір страхового відшкодування, письмово не повідомив про прийняте ним рішення та 15.02.2019 року перерахував на розрахунковий рахунок кошти в сумі 7391,42 грн. в якості страхового відшкодування за спричинену ДТП шкоду. На її думку отримана сума страхового відшкодування є значно меншою від завданої шкоди і суми витраченої на відновлювальний ремонт пошкодженого автомобіля. Також, вказала, що інженерно-технічне дослідження проведене спеціалістом АК "Укравтоекспертиза" Владимировим Ю.В. було проведено з порушеннями вимог Закону України "Про судову експертизу" та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 року (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012 року № 1950/5). ). Згідно висновку експерта № 297/19 від 27.06.2019 року встановлено, що саме дії водія автомобіля «ВАЗ-11193» ОСОБА_6 , що порушила вимоги ПДР і перебувають в причинному зв`язку з ДТП та його наслідками (пошкодженнями, завданими транспортним засобам учасникам ДТП). Також, згідно висновку експерта № 389/19 від 16.09.2019 року вартість відновлювального ремонту КТЗ "Ford Fusion" р.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка відбулась 19.12.2018 року становить 93582,02 грн., а вартість матеріального збитку КТЗ "Ford Fusion" р.н.з. НОМЕР_1 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка відбулась 19.12.2018 року становить 37028,51 грн.

Враховуючи наведене, вважає, що відповідач своїм рішенням протиправно зменшив суму страхового відшкодування, яке належить до виплати за завдану матеріальну шкоду майну, яким на належних правових підставах володіє позивач. Розмір невиплаченого страхового відшкодування становить 29137,09 грн. (37028,51 грн. матеріального збитку - 500,00 грн. франшиза - 7391,42 грн. виплаченого страхового відшкодування). З врахуванням наведеного, просила задовольнити позов

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду від 14 серпня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за заподіяні збитки в розмірі 6777 (шість тисяч сімсот сімдесят три) грн. 30 коп.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» в користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Стягнуто із Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» вкористь ОСОБА_1 понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) 00 грн.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 просить рішення суду скасувати, та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити. Апеляційна скарга мотивована тим, що під час визначення вартості матеріального збитку судовим експертом Мазуром М.С. у своєму висновку автотоварознавчої експертизи № 389/19 від 16.09.2019 року вартість всіх запасних частин була врахована в урахуванням їх фізичного зносу що відповідає вимогами "Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів" затвердженої Наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.11.2003 № 142/5/2092 (у редакції наказу Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24.07.2009 № 1335/5/1159). Суд не дав належної оцінки даним обставинам, а прийняв як належний доказ для визначення розміру матеріального збитку наданий відповідачем Актуалізований звіт про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу № 95/01-19 від 21.01.2020 року складений на замовлення ТОВ АК "Укравтоекспертиза" суб`єктом оціночної діяльності ФОП ОСОБА_7 . В даному звіті без належних підстав оцінювач не врахував вартості пошкоджених в результаті ДТП запчастин автомобіля "Ford Fusion". Оцінювач взагалі не включив до вартості відновлювального ремонту вартості запасних частин, які були пошкоджені в результаті даної ДТП та вказані Акті технічного огляду колісного транспортного засобу "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 від 21.12.2018 року, а саме: в ремонтній калькуляції в розділі запасні частини відсутні в переліку - передній бампер, кріплення переднього бампера, панель гратки радіатора та передня ліва фара. Загальна вартість запчастин, яка не була враховане оцінювачем становить 60074,32 грн. (без врахування їх фізичного зносу), що в свою чергу призвело до суттєвого заниження розміру збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу. Крім того в Висновку експертного автотехнічного дослідження № 001ЕД від 22.01.2020 року зроблений судовим експертом ОСОБА_8 не вказано які методики проведення судових експертиз були використані під час дослідження, що є порушенням п. 4.14. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Таким чином Висновок інженерно-технічного дослідження № 1550-18-ТТ від 23.01.2019 року проведеного спеціалістом АК "Укравтоекспертиза" Владимировим Ю.В. та Висновок експертного автотехнічного дослідження № 001ЕД від 22.01.2020 року зроблений судовим експертом Картавовим Ю.О. складені з грубим порушенням вимог ЦПК України, Закону України "Про судову експертизу" та Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень. Експерт ОСОБА_8 особисто не здійснював відповідного дослідження, а зробив дослівний переклад висновку спеціаліста Владимирова Ю.В. і відповідно висновок зроблений ним є необ`єктивним, необгрунтованим, складеним з порушенням принципу незалежності. Дані висновки не можуть бути належними доказами по даній справі і не можуть підтверджувати спільну вину обох учасників ДТП.

У відзиві на апеляційну скаргу ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія» просить апеляційну скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що під час проведення розслідування обставин настання даної дорожньо-транспортної пригоди, страховиком було встановлено обопільну вину обох учасників ДТП. Позивачка не погоджуючись із висновками ПрАТ «УТСК», щодо обопільної вини обох учасників ДТП, замовила проведення власного дослідження обставин дорожньо-транспортної пригоди - Висновок експерта № 297/19 від 27.06.2019 року. Провівши детальний аналіз Висновку експерта № 297/19 від 27.06.2019 року, ПрАТ «УТСК» було встановлено, що експерт не зміг визначити ступінь вини водія ОСОБА_2 , оскільки для проведення дослідження експерту були наданні вихідні дані в не повному об`ємі, та які суперечать дійсним обставинам справи. Експертом під час визначення вартості завданого матеріального збитку не було враховано пошкодження транспортного засобу, які не відносяться до даної ДТП, визначити розмір страхового відшкодування за таких обставин не можливо. У зв`язку з цим, відповідачем було замовлено Актуалізований Звіт № 95/01-19 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Ford Fusion», д.р.н. НОМЕР_1 . В Актуалізованому звіті № 95/01-19 від 21.01.2020 року визначено вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зносу, у розмірі 29 336,89 грн.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, представник відповідача ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" заперечив відносно апеляційної скарги та пояснив, що рішення суду є законним, обгрунтованим, а доводи апеляційної скарги безпідставними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення учасників справи, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що 19 грудня 2018 року близько 15 год. 18 хв. на вул. Карпенка біля будинку № 38 в м. Тернопіль сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 та автомобіля "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_6 .

За наслідками ДТП її учасники склали Повідомлення про ДТП встановленого МТСБУ зразка (євро протокол) без звернення в органи Національної Поліції, учасники ДТП погодились, що вина за скоєне ДТП повністю покладається на водія автомобіля "ВАЗ 11193", номерний знак НОМЕР_2 , ОСОБА_6 де також зазначили, що видимі пошкодження транспортного засобу "ВАЗ 11193" - бампер, капот; транспортного засобу "Ford Fusion"- бампер, решітка, ліва фара, крило ліве, складено схему ДТП.

ОСОБА_2 направлено повідомлення потерпілого до відповідача, згідно якого вказано, що ОСОБА_2 рухався транспортним засобом "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 по прибудинковій території, повертав ліворуч, в цей час на його смузі руху навпроти нього рухався транспортний засіб "ВАЗ11193", номерний знак НОМЕР_2 , водій якого не змогла вчасно загальмувати та допустила зіткнення з його автомобілем.

Згідно пояснень ОСОБА_6 , вона рухалась автомобілем "ВАЗ 11193" по прибудинковій території, виїхала на ділянку руху в напрямку зустрічного руху, об`їзджаючи перешкоду на своїй смузі. Робила маневр повороту праворуч, в цей час водій автомобіля "Ford Fusion" повернув ліворуч, рухаючись в своїй смузі, через слизьке дорожнє покриття вона не встигла загальмувати і автомобіль занесло, і вона допустила зіткнення з автомобілем. На місці події складено європротокол. В результаті даного ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Власником транспортного засобу "Ford Fusion" відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , є ОСОБА_3 , даний автомобіль згідно довіреності від 27.08.2018 року, яка зареєстрована в реєстрі за № 518, був переданий у володіння та користування ОСОБА_1 .

Асистуючою компанією «Укравтоекспертиза» за участю водіїв 21.12.2018 року було складено акт технічного огляду колісного транспортного засобу "Ford Fusion", номерний знак НОМЕР_1 . Згідно даного акту було виявлено технічні пошкодження: передній бампер (розрив в верхній лівій частині, пошк. ЛФП; передня ліва фара (тріщина скла), розрив кріплень, розрив решітки радіатора, тріщина верхньої частини передньої панелі, розрив нижнього лівого кріплення радіатора охолодження. Також, вказані пошкодження, які не стосуються даної події: розрив переднього бампера в нижній частині, передній лівий лонжерон, передня ліва фара, сліди пайки ремонту верхнього кріплення.

Зі звіту № 95/01-19 від 27.01.2019 року про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу, вбачається, що вартість (розмір) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу «Ford Fusion» 2.4 АТ Ambiente, реєстраційний номер НОМЕР_1 складає 15782 грн. 84 коп. (виключаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування).

Згідно актуалізованого звіту № 95/01-19 від 21.01.2020 року про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу «Ford Fusion» 2.4 АТ Ambiente, реєстраційний номер НОМЕР_1 становить 29336 грн. 89 коп. (виключаючи ПДВ на запасні частини, матеріали фарбування).

Відповідно до висновку інженерно-транспортного дослідження № 1550-18-ТТ від 23 січня 2019 року та висновку експертного авто технічного дослідження № 001ЕД складеного 22 січня 2020 року, у розглянутій дорожній ситуації, для забезпечення безпеки руху, водієві автомобіля Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком виконання повороту, слід було переконатися в його безпеці відповідно до технічних вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. У розглянутій дорожній ситуації, для забезпечення безпеки руху, водієві автомобіля ВАЗ 11193 реєстраційний номер НОМЕР_2 , перед початком виконання об`їзду перешкоди, слід було переконатися в його безпеці відповідно до технічних вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху України. Оскільки водій автомобіля Ford Fusion реєстраційний номер НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню, але не скористався нею, необхідно зробити висновок, що з технічної точки зору, його дії, що не відповідають технічним вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, перебували в прямому причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів. Оскільки водій автомобіля ВАЗ 11193 реєстраційний номер НОМЕР_2 мав технічну можливість запобігти зіткненню, але не скористався нею, необхідно зробити висновок, що з технічної точки зору, його дії, що не відповідають технічним вимогам пункту 10.1 Правил дорожнього руху України, перебували в прямому причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів.

Згідно висновку експерта по дослідженню обставин дорожньо-транспортної пригоди, виконаних згідно договору з адвокатом Панченко Андрієм Вікторовичем № 297/19 від 27 червня 2019 року, водій автомобіля «Ford Fusion» ОСОБА_2 , маючи намір виконати поворот ліворуч на прилягаючу дорогу, відповідно до вимог п.10.1 ПДР перед початком зміни напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а з моменту, коли був об`єктивно спроможний виявити автомобіль «ВАЗ 11193», який рухався по смузі його руху у зустрічному напрямку, згідно вимог п.12.3 ПДР негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. Водій автомобіля «ВАЗ 11193» ОСОБА_6 наближаючись до перехрестя, на якому мала намір виконати поворот праворуч, та виявивши перешкоду для руху, повинна була керуватись вимогами п.п.12.3, 10.1, 10.5 ПДР, відповідно до яких вона повинна була або вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу, або застосувати безпечний для інших учасників руху об`їзд перешкоди, при цьому перед початком маневру об`їзду перешкоди вона повинна була переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а після завершення маневру об`їзду рухатися ближче до правого краю проїзної частини. При відсутності даних, які б визначали положення автомобіля «Ford Fusion» відносно місця зіткнення в момент, коли водій ОСОБА_2 мав об`єктивну можливість виявити автомобіль «ВАЗ 11193» на смузі свого руху, встановити відповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам п.п.10.1, 12.3 ПДР та їх причинний зв`язок з фактом ДТП не надається можливим. Дії водія автомобіля «ВАЗ 11193» ОСОБА_6 , яка при об`їзді перешкоди не переконалась, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, і виїхавши на смугу зустрічного руху створила небезпеку для руху водію автомобіля автомобіль «Ford Fusion», не відповідали вимогам п.п. п.п. 12.3, 10.1, 10.5 ПДР і перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Згідно висновку експерта Мазура М.С. від 16 вересня 2019 року № 389/19, вартість відновлюваного ремонту КТЗ FORD Fusion 2.5 SE 6АТ р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка відбулася 19.12.2018 року, згідно АКТ огляду транспортного засобу від 21.12.2018 року, за підписом ОСОБА_9 , станом на момент ДТП, мінімально можливо становила: Свр = 93582 грн. 02 грн.

Вартість матеріального збитку КТЗ FORD Fusion 2.5 SE 6АТ р.н.з. НОМЕР_1 , номер кузова - НОМЕР_4 , внаслідок його пошкодження під час ДТП, яка відбулася 19.12.2018 року, згідно АКТ огляду транспортного засобу від 21.12.2018 року, за підписом ОСОБА_9 , станом на момент ДТП, можливо становила: У = 37028 грн. 51 грн., що підтверджується висновком експерта № 389/19 від 16 вересня 2019 року.

Встановлено, що 15 лютого 2019 року відповідач перерахував на розрахунковий рахунок позивача кошти в сумі 7391,42 грн. в якості страхового відшкодування за спричинену в ДТП шкоду.

Постановляючи рішення про часткове задоволення позову - стягуючи із ПАТ «Українська транспортна страхова компанія» в користь ОСОБА_1 страхове відшкодування за заподіяні збитки в розмірі 6777 грн. 30 коп. суд першої інстанції виходив із наявності вини ОСОБА_2 та ОСОБА_6 в заподіяні шкоди внаслідок ДТП із рівним ступенем їх вини, внаслідок чого частка їх відповідальності становить по 1/2 вартості заподіяної шкоди; вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту зношення становить 29336,89 грн.; сума страхового відшкодування, яка підлягає виплаті позивачу визначена з врахуванням вини обох учасників події, вирахуванням частини вже сплаченого страхового відшкодування та вирахуванням франшизи: 29336,89 грн. (вартість відновлювального ремонту автомобіля з урахуванням коефіцієнту зношення) /2 - 7391,42 грн. (частина вже сплаченого страхового відшкодування) -500 грн. (франшиза).

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові), або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконати інші умови договору.

Страховим випадком відповідно до статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» №1961-IV є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Із змісту ст. 990 ЦК України та ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» слідує, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

За положеннями Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст.ст.9, 22, 31, 35, 36), настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, у тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але, якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

Статтею 29 вказаного Закону встановлено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Згідно п.п. 36.2, 36.3 ст. 36 даного закону, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

У разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб.

За змістом пункту 1 частини другої статті 22 ЦК України реальними збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

За загальним правилом відповідальність несе особа, яка завдала шкоди. Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2)за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди,вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

За положеннями п. 3.1, п. 3.2, п. 3.3 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092 (надалі - Методики), основним підходом до визначення ринкової вартості КТЗ є порівняльний підхід. Він ґрунтується на аналізі цін продажу (пропозиції) КТЗ, ідентичних або аналогічних оцінюваному на первинному чи вторинному ринках КТЗ, з відповідним коригуванням, що враховує відмінності між об`єктом порівняння та об`єктом оцінки.

Найбільш вірогідним методом порівняльного підходу до оцінки КТЗ є метод, заснований на аналізі цін ідентичних КТЗ.

У разі неможливості визначення вартості КТЗ з урахуванням цін ідентичних КТЗ допускається використання методу, заснованого на аналізі цін аналогічних транспортних засобів.

Згідно п 2.4. Методики, вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат, яких зазнає чи може зазнати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ (втрати товарної вартості).

Із п. 8.2. Методики слідує, що для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику КТЗ, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту.

Для визначення вартості матеріального збитку порівнюється сума вартості відновлювального ремонту КТЗ з його ринковою вартістю з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу складників.

Відповідно п. 7.1. та п. 7.2. Методики оцінка КТЗ здійснюється із застосуванням бази оцінки, яка відповідає ринковій вартості.

Основним підходом, який використовується для оцінки КТЗ, є порівняльний підхід. Згідно з ним визначення вартості КТЗ на території України проводиться на підставі їх цін продажу та поточних цін пропозиції до продажу, які зазначені у вітчизняних довідниках. Зазначені ціни є статистично усередненими ціновими даними КТЗ, які були відчужені в Україні згідно з умовами, що відповідають змісту і поняттю «ринкова вартість».

Таким чином, враховуючи, що вартість матеріального збитку (реальні збитки) визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, для розрахунку таких витрат необхідно точно вказати, які саме КТЗ було пошкоджено або розукомплектовано.

Виходячи з аналізу зазначених норм, визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність`та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/2092, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 листопада2003 року за № 1074/8395 (з відповідним змінами).

З врахуванням встановлених обставин у справі, зокрема, що згідно актуалізованого звіту № 95/01-19 від 21.01.2020 року, який наданий представником відповідача, вартість заподіяних збитків дорівнює вартості відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту зношення 29336 грн. 89 коп., звіт складений без урахування заміни та часткового фарбування переднього бампера та заміни передньої лівої блок фари, оскільки вони мають пошкодження, які не відносяться до ДТП (згідно акту огляду транспортного засобу від 21.12.2018 року, та потребували заміни та фарбування, суд першої інстанції правильно задовольнив частково позовні вимоги.

Суд обгрунтовано не прийняв до уваги доводи позивача щодо невідповідності даного звіту «Методиці товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів», затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року №142/5/2092, оскільки у даному звіті вказано про проведення даного звіту відповідно до даної «Методики…» із врахуванням стану транспортного засобу відповідно до акту огляду від 21.12.2018 року. Крім того, позивачем не надано суду доказів про те, що автомобіль відремонтовано і на його відновлення витрачено більше коштів, ніж відшкодовано відповідачем по справі.

Суд правильно не прийняв до уваги висновок експерта № 389/19 від 16 вересня 2019 року про визначення вартості матеріального збитку, оскільки встановлено, що у ньому було враховано пошкодження транспортного засобу, які не відносяться до даної ДТП, та до калькуляції внесено вартість робіт по заміні (демонтажу) бампера та вартість запасних частин бампера в сумі 27205,53 грн.

Судом першої інстанції вірно враховано, що експерт під час виконання Висновку № 297/19 від 27.06.2019 року не встановив відповідність дій водія ОСОБА_2 вимогам п.п.10.1, 12.3 ПДР та їх причинний зв`язок з фактом ДТП, а тому правильно визнав, що даний висновок не може бути належним доказом по справі, оскільки не підтверджує доводи позивача про відсутність вини водія ОСОБА_2 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та заподіяння матеріальної шкоди.

У свою ж чергу, позивачем не було спростовано Висновок №001 ЄД судового експерта Картавова Ю.О. від 22.01.2020 року, який наданий представником відповідача, відповідно до якого водій автомобіля "FordFusion", номерний знак НОМЕР_1 мав технічну можливість запобігти зіткненню з автомобілем відповідача та дії водія, не відповідають технічним вимогам п. 10.1 ПДР України, перебували в прямому причинному зв`язку з настанням зіткнення автомобілів.

Відповідно до ст. 57, ч. 1 ст. 58 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Встановлено, що позивач не клопотав про призначення судових експертиз, у судовому засіданні заперечував проти задоволення клопотань представника приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про призначення судової автотехнічної експертизи та автотоварознавчої експертизи для усунення розбіжностей при визначенні матеріального збитку.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Важливість етапу дослідження доказів для оцінки доказів полягає в тому, що забезпечується формування внутрішнього переконання суддів одразу з моменту надходження справи до суду і прийняття доказів, на етапі дослідження доказів, у процесі детального аналізу кожного з них у суду є можливість оцінити докази у своїй сукупності та порівняти їх, оскільки належна оцінка судом наявних у справі доказів є однією з гарантій права особи на справедливий судовий розгляд, зокрема в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ст. 6) роль мотивувального судового рішення полягає в тому, що судом були досліджені всі надані докази і аргументи сторін.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Отже, оскільки доводи в апеляційній скарзі висновки суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність постановленого у справі рішення, колегія суддів вважає, що спір по суті судом вирішено правильно.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що рішення суду в частині відмови у стягненні на користь позивача понесених витрат на друк та копіювання документів та доказів в сумі 148 грн., на оплату за висновок АТП№297/19 в сумі 3000 грн., на оплату за експертне дослідження в сумі 3000 грн., слід скасувати а вимогу позивача у цій частині задовольнити частково, виходячи з наступного.

Відмовляючи у стягненні зазначених судових витрат суд вважав їх недоведеними позивачем.

Проте, як вбачається із матеріалів справи, витрати на друк та копіювання документів в сумі 148,00 грн. та на оплату за висновок АТП № 297/19 в сумі 3000,00 грн та оплату за експертне дослідження в сумі 3000,00 грн. підтверджуються актом № 03/02-1 приймання-передачі наданої правничої (правової) допомоги від 04.10.2019 року на суму 12 548,00 грн., в якому вони відображені в розділі Додаткові витрати та компенсації (згідно умов договору № 03/02 від 25.02.2019 року), фактична сплата позивачем даних витрат підтверджується видатковим касовим ордером № 160 від 04.10.2019 року на суму 12548,00 грн.(т.1 ас.60-61). На підтвердження того, що представник позивача адвокат Панченко А.В. дійсно поніс витрати на оплату автотехнічного дослідження та автотоварознавчої експертизи було надано квитанція до прибуткового касового ордера № 297/19 від 27.06.2019 року на суму 3000.00 грн. та квитанція до прибуткового касового ордера № 389/19 від 16.09.2019 року на суму 3000,00 грн. (т.1 ас. 62-62).

Згідно ч.2 п.3 ст. 141 ЦПК України судові витрати, повязані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову покладаються на обидві сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням наведеного із відповідача в користь позивача слід стягнути 1430.02 грн.

Стосовно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 35 ч.1, 259 ч.1.2.8, 374 ч.1 п.2, 376, 381 ч.1,3, 382 - 384, 389 ч.1 п. 2, 390 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Тернопільського міськрайонного суду від 14 серпня 2020 року в частині відмови у стягненні понесених витрат на друк та копіювання документів, оплату висновку та оплату за експертне дослідження скасувати, та ухвалити у цій частині нове рішення, яким стягнути із приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" в користь ОСОБА_1 1430,02 грн. судових витрат. В решті рішення суду залишити без змін.

Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покласти на сторони в межах ними понесених.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 15 грудня 2020 року.

Головуючий

Судді