Єдиний унікальний номер 227/3629/18
Номер провадження 22-ц/804/3340/20
П О С Т А Н О В А

Іменем У К Р А Ї Н И

17 грудня 2020 року Донецький апеляційний суд колегією в складі:

Суддів Никифоряка Л.П. (доповідач), Гапонова А.В., Новікової Г.В.,

розглянувши в м. Бахмут цивільну справу без повідомлення учасників справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди, в якій подано апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 вересня 2020 року (головуючий у суді 1 інстанції Хандурін В.В.),

ВСТАНОВИВ:

22 серпня 2018 року ОСОБА_1 подав позов до Товариства з додатковою відповідальністю «Шахта «Білозерська» - Товариства в якому виклав вимоги про поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу та просив відшкодувати моральну шкоду в розмірі 60 000,00грн. В обґрунтування позову заявник посилався на те, що він перебував у трудових відносинах з Товариством по 12 липня 2018 року, про що має відповідний запис у трудовій книжці та був звільнений з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України за систематичне невиконання обов`язків покладених трудовим договором. В обґрунтування позову зазначає, що звільнення є незаконним через відсутність значимих порушень трудових обов`язків, а також з огляду на порушення порядку застосування такого дисциплінарного стягнення.

Рішенням Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 вересня 2020 року в позові відмовлено. Суд першої інстанції виходив з того, що підтверджені обставини скоєння працівником дисциплінарного проступку, також не було оскаржено притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності за порушення Посадової інструкції начальника дільниці ПР-1 що передували звільненню і не минув річний строк з часу проступків що передували звільненню.

В апеляційній скарзі позивач просив скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі. Доводи апеляційної скарги зводились до невідповідності обставинам справи висновків суду про систематичне порушення трудової дисципліни, оскільки накази від 2, 3 та 10 липня 2018 року винесені з огляду на ті порушення, які передували проступку за вчинення якого його було звільнено. Також заявник стверджував про те, що лише правомірно накладені стягнення можуть враховуватись і бути підставою для звільнення працівника за пунктом 3 частини 1 статті 40 КЗпП України.

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство зазначає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, всі обставини якими позивач обґрунтовував свої вимоги були досліджені судом першої інстанції та суд ухвалив законне рішення.

В ході судового розгляду встановлено такі обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами.

ОСОБА_1 перебував у трудових відносинах із Товариством до 12 липня 2018 року та був звільнений за систематичне невиконання обов`язків, покладених трудовим договором за пунктом 3 статті 40 КЗпП України на підставі Наказу № 774л від 12 липня 2018 року /копія трудової книжки а.с.8, копія наказу а.с.22/.

Наказом Товариства № 261 від 29 червня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності по причині не проведення без поважних причини Планово-попереджувальних робіт на прохідних комбайнах дільниці ПР-1 за 29 травня 2018 року, 30 травня 2018 року та 01 червня 2018 року /а.с.20/.

02 червня 2018 року в пояснювальній записці ОСОБА_1 визнав свою провину в не проведенні Планово-попереджувальних робіт /а.с.41, книга нарядів дільниці а.с.42-47/.

ОСОБА_1 ознайомлено з наказом про притягнення до дисциплінарної відповідальності № 261 від 29 червня 2018 року згідно листа № 261 від 29 червня 2018 року /а.с.49/.

Наказом Товариства № 121от від 02 липня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності через неякісне проведення гірничих виробок, а саме порушення паспорту кріплення 03 червня 2018 року /а.с.21/.

Паспорт проведення та кріплення погоджено підписом ОСОБА_1 , як начальника дільниці ПР-1/а.с.62-65/.

Згідно акту складеного чотирма посадовими особами Товариства від 15 червня 2018 року ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень за фактом порушень які мали місце в червні 2018 року /а.с.51-56/.

За змістом акту від 03 липня 2018 року ОСОБА_1 ознайомлений з Наказом № 121 от від 02 липня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, однак відмовився його підписувати та вимагав надати йому оригінал наказу /а.с.57/.

Наказом № 123 от від 03 липня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності через видання начальником дільниці ПР-1 наряду працівникам на виконання робіт з порушенням техніки безпеки та Посадової інструкції /а.с.58-59/.

Відповідно до акту від 04 липня 2018 року ОСОБА_1 ознайомлений з Наказом №123от від 02 липня 2018 року про притягнення до дисциплінарної відповідальності, однак відмовився його підписувати та вимагав надати йому оригінал наказу /а.с.69/.

Згідно акту від 26 червня 2018 року начальник дільниці ПР-1 ОСОБА_1 відмовився надати письмові пояснення за фактом порушення видачі наряду /а.с.68/.

Наказом № 282 від 10 липня 2018 року ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності через безпідставне списання у виробництво 83 одиниць товарно-матеріальних цінностей на суму 117 025,07грн /а.с.71/.

Згідно акту від 11 липня 2018 року ОСОБА_1 був ознайомлений з Наказом № 282 від 10 липня 2018 року, проте відмовився ставити підпис, оскільки не отримав копії інших наказів про порушення /а.с.84/.

12 липня 2018 року Товариством видано Наказ № 774 про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, за вчинення проступків, які було виявлено 06 та 09 липня 2018 року при обстеженні гірничих виробок дільниці ПР-1 та полягали в порушеннях Правил безпеки, ПТЄО, паспортів виконання робіт; і невидачі наряду на омивання ґрунту та елементів конструкції конвеєрів та «пересипів». За змістом наказу дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із займаної посади застосовано з врахуванням тяжкості допущених проступків та з огляду на можливі негативні наслідки; та з урахуванням наявних дисциплінарних стягнень згідно Наказу № 261от від 29 червня 2018 року, № 121от від 02 липня 2018 року та № 282 від 10 липня 2018 року /а.с.22-23, 89-90/.

Згідно акту складеного чотирма посадовими особами Товариства 11 липня 2018 року ОСОБА_1 відмовився від надання пояснень за фактом порушень які було виявлено 05 та 09 липня 2018 року /а.с.94/.

Протоколом № 6 засідання Комітету з охорони праці від 12 липня 2018 року вирішено питання про звільнення ОСОБА_1 з займаної посади /а.с.85-88/.

08 лютого 2014 року затверджено Посадову інструкцію начальника дільниці підготовчих робіт № 1, яка містить відмітку про те, що ОСОБА_1 ознайомлений з інструкцією 22 березня 2018 року /а.с.127-134, акт ознайомлення а.с.140/.

Згідно висновку експерта МВС України Донецького науково-дослідного експертно-криміналістичного центру від 06 грудня 2019 року підпис від імені ОСОБА_1 в графі «С должнастной инструкцией ознакомлен и получил» виконаний не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням /а.с.203-213/.

ОСОБА_1 надав інформацію про те, що він з 07 червня 2003 року перебуває у шлюбі з ОСОБА_2 від якого мають двох дітей ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , один з яких є інвалідом ( ОСОБА_3 ) та Добропільським міським УПСЗН ОСОБА_5 на період часу з 12 серпня 2009 року по 16 березня 2023 року призначена державна соціальна допомога розмір якої складає 348,60грн /свідоцтво про одруження а.с.9, свідоцтва про народження а.с.10-11, а.с.12/.

Перевіряючи законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції вірно визначився з характером спірних правовідносин та застосував належні матеріальні норми, якими регулюються спірні правовідносини, повно з`ясував обставини у справі та висновки суду відповідають обставинам справи.

Обставини справи щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності на підставі Наказів № 261, 121 от, 123 от, 282 та 774вк не були оскаржені сторонами та не можуть бути предметом перевірки в суді апеляційної інстанції.

Згідно наказу № 774вк від 12 липня 2016 року підставою для звільнення стало систематичне невиконання ОСОБА_1 без поважних причин своїх обов`язків за п. 3 ст. 40 КЗпП України, яке полягало в не проведенні без поважних причини Планово-попереджувальних робіт на прохідних комбайнах дільниці ПР-1 за 29 травня 2018 року, 30 травня 2018 року та 01 червня 2018 року (Наказ № 261); неякісному проведенні гірничих виробок, а саме порушення паспорту кріплення за 03 червня 2018 року (Наказ №121 от); безпідставному списанню у виробництво 83 одиниць товарно-матеріальних цінностей на суму 117 025,07грн (Наказ №282); та чисельних порушеннях Правил безпеки, ПТЄО, паспортів виконання робіт і неповному виконанню пилогазового режиму (Наказ №774вк).

З урахуванням положень статті 147 КЗпП України звільнення за передбаченими пунктом 3 статті 40 КЗпП України підставами є заходом стягнення, що застосовується до працівника за порушення ним трудової дисципліни.

Виходячи зі змісту даної норми для звільнення працівника за систематичне порушення трудової дисципліни необхідно, щоб він вчинив конкретний дисциплінарний проступок, тобто допустив невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків, щоб це невиконання або неналежне виконання трудових обов`язків було протиправним та винним і носило систематичний характер, а за попередні порушення трудової дисципліни (одне чи декілька) до працівника застосовувались заходи дисциплінарного чи громадського стягнення з додержанням порядку їх застосування, але вони не дали позитивних наслідків і працівник знову вчинив дисциплінарний проступок.

Систематичним порушенням трудової дисципліни вважається порушення, вчинене працівником, який і раніше порушував трудову дисципліну, за що притягувався по дисциплінарної відповідальності та порушив її знову.

Як роз`яснено у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 1992 року N 9 "Про практику розгляду судами трудових спорів" (із змінами), у справах про поновлення на роботі осіб, звільнених за порушення трудової дисципліни, судам необхідно з`ясувати, в чому конкретно проявилось порушення, що стало приводом до звільнення, чи могло воно бути підставою для розірвання трудового договору за пунктами 3, 4, 7, 8 ст. 40, п. 1 ст. 41 КЗпП, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені статтями 147(1), 148, 149 КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень, зокрема, чи не закінчився встановлений для цього строк, чи застосовувалось вже за цей проступок дисциплінарне стягнення, чи враховувались при звільненні ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяна ним шкода, обставини, за яких вчинено проступок, і попередня робота працівника.

Отже, виходячи зі змісту заявлених позовних вимог та вимог ч. 1 п. 3 ст. 40 КЗпП України, юридичні факти, які підлягали встановленню судом відповідно до вимог статті 214 ЦПК України при вирішенні даного спору, є: чи мав місце дисциплінарний проступок (вина, протиправна поведінка), який став безпосередньо підставою для звільнення працівника; чи передувала його звільненню система порушень, за які до нього з додержанням вимог статтей 147 - 149 КЗпП України були застосовані дисциплінарні стягнення.

Таким чином, працівник може бути звільнений з роботи на підставі пункту 3 статті 40 КЗпП України, якщо після застосування до нього дисциплінарного або громадського стягнення, яке не втратило юридичної сили за давністю і не зняте достроково (стаття 151 КЗпП України), він знову вчинив проступок на роботі.

За обставинами справи до ОСОБА_1 застосовані дисциплінарні стягнення за Наказом № 261 від 29 червня 2018 року, Наказом № 121 от від 02 липня 2018 року, Наказом № 123 от від 03 липня 2018 року, Наказом № 282 від 10 липня 2018 року та Наказом № 774вк від 12 липня 2018 року, які були видані роботодавцем з дотриманням положень статті 148 КЗпП України в строки, які не перевищували місячний термін з дня виявлення проступку, та не втратили сили за давністю і не зняті достроковою, оскільки сторони жодних відомостей з цього приводу не надали та висновки суду першої інстанції про правомірність накладення стягнень не оспорювали.

Після притягнення до дисциплінарної відповідальності за Наказом №262 за порушення що мали місце 29, 30 травня 2018 року та 01 червня 2018 року, ОСОБА_1 знову вчинив порушення, що підтверджено Наказом № 774вк.

При цьому суд апеляційної інстанції погоджується із доводами апеляційної скарги в тій частині що порушення зафіксовані в Наказах № 121от від 02 липня 2018 року, № 123от від 03 липня 2018 року та № 282 від 10 липня 2018 року не являлись підставою для звільнення, оскільки їх вчинення передувало притягненню працівника до дисциплінарної відповідальності згідно Наказу № 262, однак всі ці порушення за які адміністрацією Товариства було накладено дисциплінарні стягнення передували порушенням, які було виявлено 06 липня 2018 року та 09 липня 2018 року, згідно Наказу № 774л від 12 липня 2018 року.

Систематичне невиконання трудових обов`язків має місце і тоді коли працівник здійснив одноразово порушення (дисциплінарний проступок) після того, як до нього уже застосовувалися заходи дисциплінарного чи громадського стягнення за вчинення таких дій раніше.

Тобто, виходячи із змісту наведених норм, суд дійшов обґрунтованого висновку про те, що підстави звільнення ОСОБА_1 зазначені в наказі відповідають фактичним обставинам справи та ґрунтуються на законі.

Таким чином при звільненні працівника з підстав, передбачених п. 3 ст.40 КЗпП України, роботодавець навів конкретні факти допущеного працівником невиконання обов`язків, зазначив, коли саме вони мали місце, які проступки вчинив працівник після застосування до нього стягнення, тобто діяв у межах та спосіб визначений чинним законодавством.

Саме з такого розуміння вищезазначених обставин та норм матеріального права виходить суд апеляційної інстанції, та вважає що відсутні підстави для задоволення позову ОСОБА_1 , оскільки суд першої інстанції виконав вимоги закону про законність та обґрунтованість рішення суду, висновки суду здійсненні з дотриманням норм матеріального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-383 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 01 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 17 грудня 2020 року.

Судді: