Справа № 761/9106/16-ц
Провадження № 6/761/58/2020
У Х В А Л А

Іменем України

15 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва у складі:

головуючого: судді - Притули Н.Г.

при секретарі: Бондар О.Д.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів, які видані на виконання рішення Апеляційного суду м.Києва від 08.06.2017 року такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

30.05.2019 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів такими, що не підлягають виконанню.

У своїй заяві заявник просить: визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі листи №761/9106/16-ц, видані Шевченківським районним судом м. Києва з примусового виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2017 року.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 23.06.2016 року Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 2 599 680 гривень 00 копійок та 6 890 гривень 00 копійок судового збору.

При цьому, заявниця зазначає, що рішенням Апеляційного суду м. Києва 08.06.2017 було задоволено частково апеляційну скаргу, скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2016 року та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 7579,59 грн. Крім того, додатковим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15.06.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у розмірі 40779,20 грн.

Водночас, заявниця посилається на те, що 20.07.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2017 року та вищезазначеного додаткового рішення Апеляційного суду м. Києва було видано виконавчі листи, за якими державним виконавцем проводяться виконавчі дії в межах виконавчих проваджень №54863407 та №54863597.

При цьому заявниця зазначила, що дані виконавчі провадження були відкриті незаконно, так як у зв`язку з поданням касаційної скарги, Верховним Судом було ухвалено постанову про зупинення виконавчих дій за вказаними виконавчими документами.

Крім того, заявниця у своїй заяві вкзує на те, що постановою Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року було скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2017 року, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2016 року залишено в силі.

Враховуючи вказані обставини, заявниця звернулася до суду з даною заявою, так як вважає, що стягнення за виконавчими листами, які видані на підставі рішення апеляційної інстанції є безпідставним, а тому вона просить визнати дані виконавчі документи таким, що не підлягає виконанню.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду повідомлено не було, а тому відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за відсутності вказаних осіб.

Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню за наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 23.06.2016 року Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено рішення в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики, яким позов задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 кошти в розмірі 2 599 680 гривень 00 копійок та 6 890 гривень 00 копійок судового збору.

При цьому, рішенням Апеляційного суду м. Києва 08.06.2017 було задоволено частково апеляційну скаргу ОСОБА_2 , скасовано рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2016 року та ухвалено нове, яким відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики; стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судовий збір в розмірі 7579,59 грн.

Крім того, додатковим рішенням Апеляційного суду м. Києва від 15.06.2017 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати, пов`язані з проведенням судової експертизи у розмірі 40779,20 грн.

Водночас, 20.07.2017 року Шевченківським районним судом м. Києва на примусове виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2017 року та вищезазначеного додаткового рішення Апеляційного суду м. Києва було видано виконавчі листи, про що свідчить відповідна розписка у мате ріалах справи.

Як вбачається з матеріалів справи, державним виконавцем Подільського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у місті Києва відкрито виконавчі провадження №54863407 та №54863597, на підставі вищевказаних виконавчих документів.

Разом з тим, постановою Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 23.01.2019 року було скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2017 року, а рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 23.06.2016 року залишено в силі.

При цьому, додатковою постановою Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 20.11.2019 року було скасовано додаткове рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.06.2017 року.

Відповідно до ч.1ст. 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Частиною 2 ст. 432 ЦПК України передбачено, що суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Таким чином, за змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку: 1) якщо його було видано помилково або; 2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням.

Крім того, відповідно до практики Європейського суду з прав людини право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (п.40 рішення від 19.03.97 у справі «Горнсбі проти Греції»).

Згідно зі ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

За змістом ч.ч.1,2 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

За таких обставин, оскільки постановами Верховного суду було скасовано рішення апеляційної інстанції, на примусового виконання яких було видно виконавчі листи, суд із врахування положень ст. 432 ЦПК України, приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та визнання такими, що не підлягають виконанню виконавчих листів №761/906/16-ц, виданих 20.07.2017 року Шевченківським районним судом м.Києва на виконання: рішення Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору в розмірі 7 579,59 грн.; додаткового рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи в сумі 40 779,20 грн., так як в даному випадку, відповідно до постанов Верховного суду від 23.01.2019 року та 20.11.2019 року , обов`язок боржника за даними виконавчими документами - відсутній.

Керуючись ст.ст. 259-261, 353-355, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчих листів, які видані на виконання рішення Апеляційного суду м.Києва від 08.06.2017 року такими, що не підлягають виконанню у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики- задовольнити частково.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №761/906/16-ц виданий 20.07.2019 року Шевченківським районним судом м.Києва на примусове виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 08.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судового збору в розмірі 7 579,59 грн.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий лист №761/906/16-ц виданий 20.07.2019 року Шевченківським районним судом м.Києва на примусове виконання додаткового рішення Апеляційного суду м. Києва від 15.06.2017 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрат, пов`язаних з проведенням судової експертизи в розмірі 40 779,20 грн.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

У відповідності до п.15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Шевченківський районний суд міста Києва.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Суддя: Н.Г. Притула