Справа № 639/6816/20
Провадження № 2/639/1960/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 грудня 2020 року м. Харків

Жовтневий районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Гаврилюк С. М.,

при секретарі судового засідання Пивоваровій Т. В.,

за участю позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу № 639/6816/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання,

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 5000,00 грн щомісячно, з наступною індексацією, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви і до досягнення сином 23 років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивач в обґрунтування своїх вимог посилається на те, що сторони перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова 17.03.2015. Від вказаного шлюбу сторони мають повнолітнього сина ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає разом з позивачем. Наразі ОСОБА_3 навчається на 1 курсі денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр», у Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», самостійного заробітку не має, повністю перебуває на утриманні матері. Форма сплати навчання контрактна, термін навчання з 01.10.2020 по 30.06.2024. За перше півріччя 2020 року, як вказує позивач, вона сплатила 13000,00 грн, вартість навчання за рік становить 26000,00 грн, а вартість навчання сина на місяць становить 3000,00 грн. Крім цього, як зазначає ОСОБА_1 , син потребує харчування, купівлі одягу, взуття, несе постійні витрати на оплату послуг зв`язку, інтернету, проїзд міським транспортом, купівлю необхідних засобів для навчання тощо. Витрати на утримання сина на місяць становлять на рівні 10000,00 грн. Відповідач проживає окремо, офіційно не працевлаштований, надає послуги таксі, має в середньому 1000,00 грн доходу щоденно, за станом здоров`я може надавати допомогу сину під час його навчання. Інших утриманців, неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків відповідач не має. До досягнення сином повноліття на його утримання з відповідача стягувались аліменти у розмірі 2000,00 грн. Офіційний середньомісячний дохід позивача складає 5675,66 грн. У зв`язку з цим родина ОСОБА_1 та ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги батька у зв`язку з навчанням сина.

Ухвалою суду від 28.10.2020 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 22-23).

ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримала у повному обсязі, просила задовольнити його, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні позов визнав частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів на суму 2000 грн, посилаючись на те, що він не має стабільного доходу, оскільки, у зв`язку з введеними в країні карантинними заходами, відповідачу тривалий час не вдається працевлаштуватись на постійну роботу. Крім того, зросли ціни на комунальні послуги. Таким чином, ОСОБА_2 не має можливості надавати матеріальну допомогу в зазначеному позивачем розмірі, що також викладено у відзиві на позовну заяву, який міститься в матеріалах справи (а.с. 36-38).

09.12.2020 позивачем подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вона зазначила, що відповідач нібито замовчує той факт, що він працює у декількох службах таксі. Окрім того, надані відповідачем квитанції РГК «Харківміськгаз» свідчать про його заборгованість по сплаті комунальних послуг, яка жодним чином не має відношення до його аліментних зобов`язань.

14.12.2020 відповідачем надано заперечення, в яких він вказує, що ОСОБА_1 безпідставно стверджує, що дохід відповідача складає 10000,00 грн на місяць, при цьому сама погоджується, що у відповідача існує заборгованість за комунально-побутові послуги. Матеріальна нестабільність відповідача не дозволяє своєчасно оплачувати комунально-побутові послуги. Відповідач вважає, що справедливим розмір для сплати аліментів повинен складати 2000,00 грн, які своєчасно зможе сплачувати відповідач та не буде створюватись заборгованість по сплаті аліментів, такий розмір стягнення аліментів, на думку ОСОБА_2 , відповідатиме вимогам розумності і справедливості та буде необхідним і достатнім для забезпечення витрат на навчання сина і співрозмірним з урахуванням мети аліментного зобов`язання. Крім оплати за навчання, інших доказів на підтвердження витрат, пов`язаних саме з навчанням сина, позивачем не надано.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.08.1999, який розірвано рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова 17 березня 2015 р. (а.с. 12, 13).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим відділом реєстрації актів громадянського стану м. Харкова 10.11.2000, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Харків, Україна, батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с. 11).

З довідки комітету району в місті жителів приватного сектору Новобаварського району міста Харкова Харківської міської ради № 165 від 12.10.2020 вбачається, що ОСОБА_3 , 2000 р.н., проживає разом з позивачем, однак зареєстрований за місцем проживання відповідача (а.с. 9,10).

Як вбачається з довідки, виданої Національним технічним університетом «Харківський політехнічний інститут» 16.10.2020 за № 66-04-160/366, ОСОБА_3 є студентом першого курсу денної форми навчання, освітнього рівня «бакалавр», який навчається за спеціальністю 122 «Комп`ютерні науки» за освітньою програмою «Комп`ютерні науки. Моделювання, проектування та комп`ютерна графіка» групи І-220в, Навчально-науковий інженерно-фізичний інститут (І) Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут», вищого навчального закладу ІV рівня акредитації. Зарахований на перший курс денної форми навчання з 01.10.2020. Форма сплати навчання: контрактна. Термін навчання 01.10.2020 30.06.2024 (а.с. 16).

14.09.2020 позивачем сплачено за навчання сина 13000,00 грн, що підтверджується відповідно квитанцією (а.с. 17).

Позивач працює у ДЗ «Український медичний центр акушерства, гінекології та репродуктології Міністерства охорони здоров`я України» на посаді молодшої медичної сестри палати та її середньомісячний дохід за травень вересень 2020 р. склав 28378,30 грн, що підтверджується відповідною довідкою про доходи (а.с. 15).

У судовому засіданні відповідач пояснив, що офіційно не працевлаштований, тому не має можливості надати довідку про його доход, який приблизно складає 7000 грн щомісяця.

Відповідно до ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до абз. 1 п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Згідно ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч. 1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 Сімейного кодексу України ).

Отже, правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка передбачає, зокрема обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). При визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу.

Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, що перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) існування потреби у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та своїх повнолітніх дітей).

Враховуючи наведені законодавчі приписи, оскільки матеріалами справи підтверджено, що позивач досяг повноліття, при цьому його вік є меншим 23 років, він навчається на денній формі навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги, адже будь-якого доходу не отримує.

Законом не встановлено межі визначення судом розміру аліментів на повнолітню дочку, сина. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи.

В судовому засіданні встановлено, що відповідач є працездатною та фізично здоровою особою, відомості про наявність інших дітей або непрацездатних дружини, батьків матеріали справи не містять.

ОСОБА_2 мешкає окремо, допомогу на утримання сина на час його навчання не надає.

Проте, судом також встановлено, що відповідач офіційно ніде не працевлаштований, стабільного доходу не має.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_2 працює у декількох службах таксі та в середньому отримує дохід в сумі 1000,00 грн щоденно, а отже має можливість сплачувати аліменти на час навчання сина саме в розмірі 5000,00 грн на місяць, у судовому засіданні свого підтвердження не знайшли.

При встановленні потреби в утриманні повнолітнього сина сторін суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють його дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

При цьому, подаючи до суду позовну заяву, особа має довести наявність вищевказаних фактів, які надають право стягувати аліменти на повнолітнього сина, що продовжує навчання.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 77, ст. 79 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно частинами 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Позивачем на підтвердження заявлених вимог до суду взагалі не надано доказів щодо вартості контрактного навчання повнолітнього сина, не надано будь-яких доказів на підтвердження обставин, які б свідчили про наявність у нього потреби в матеріальній допомозі саме у зв`язку з навчанням (понесення витрат на проїзд до навчального закладу , на придбання підручників тощо).

Отже, ОСОБА_1 в порушення вимог статті 81 ЦПК України суду не надано достатніх належних та допустимих доказів, які б підтверджували необхідність стягнення з відповідача аліментів саме в сумі 5000,00 грн. та наявність у нього такої можливості сплачувати аліменти у вказаному розмірі.

Статтею 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідач визнав позовні вимоги частково, а саме в сумі 2000 грн.

Визначаючи розмір аліментів, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, суд враховує, що ненадання позивачем доказів можливості відповідача сплачувати аліменти в сумі 5000 грн та ненадання достатніх доказів на підтвердження розміру матеріальної допомоги, якої потребує повнолітній син сторін у зв`язку із продовженням навчання, як-то вартості контрактного навчання, вартості проїзду до навчального закладу , харчування, підручників, інших супутніх навчанню витрат, враховуючи матеріальне становище обох сторін, можливість надання утримання другим з батьків, суд доходить висновку, що відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти в розмірі позовних вимог , які частково визнав відповідач, а саме в сумі 2000,00 грн, що буде достатнім та справедливим.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на вище викладене суд вважає за необхідне позов задовольнити частково та стягувати з ОСОБА_2 на користь позивача на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000,00 грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позову до суду 27.10.2020 до закінчення навчання в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут», але не більше ніж до досягнення ОСОБА_3 23 років 19.09.2023. Одночасно, суд зазначає, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Згідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

У відповідності з положеннями ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 5, 13, 76-81, 133, 141, 265 ЦПК України, ст.ст. 182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на час навчання задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн щомісячно, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з 27.10.2020 до закінчення навчання в Національному технічному університеті «Харківський політехнічний інститут» (до 30 червня 2024 року). Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць в розмірі 2000 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (Отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106) судовий збір у сумі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повне рішення складено 18.12.2020.

Веб-адреса цього документу у Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua/ з посиланням на номер справи.

Суддя С. М. Гаврилюк