Справа № 473/3970/20
РІШЕННЯ

іменем України

"16" грудня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Лузан Л.В., при секретарі судового засідання Багрін І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

19 листопада 2020 року Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором у розмірі 22 351 грн. 71 коп.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що між сторонами 13.07.2010 року був укладений кредитний договір б/н, відповідно до умов якого позивач надав позичальнику кредитні кошти в вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку на умовах, встановлених Умовами та Правилами надання банківських послуг у Приватбанку, банківськими тарифами.

Взяті на себе зобов`язання, відповідно до умов кредитного договору, банк виконав у повному обсязі. Проте відповідач, незважаючи на це, порушив його, оскільки, своєчасно не погашав кредит та не сплачував проценти за користування ним, внаслідок чого станом на 04.10.2020 року утворилася заборгованість по кредитному договору в вищевказаному розмірі.

Представник позивача в судове засідання не з`явився. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» визнав частково, а саме в частині стягнення заборгованості за простроченим тілом кредиту.

Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, суд прийшов до наступного.

Зокрема судом встановлено, що між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є позивач, та ОСОБА_1 13.07.2010 року був укладений кредитний договір б/н,в якому сторони узгодили всі його умови.

Договір складається з анкети-заяви позичальника, Умов та Правил надання банківських послуг, банківських тарифів.

Згідно анкети-заяви позичальник погодився, що заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, банківськими тарифами складає собою кредитний договір.

Так, згідно ст. 626 ЦК України, договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

При цьому, згідно ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення щодо договору позики, якщо інше не встановлено законом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч. 1ст. 1048 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Відповідно до ч. 1 ст.1049, ст.1050ЦКУкраїни позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю кредит у строк та в порядку, що встановлені договором.

В разі несвоєчасного повернення коштів він не звільняється від обов`язку виконання зобов`язання.

Як зазначалося вище, відповідачем була підписана анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку, проте остання не містить умов щодо внесення плати за користування кредитом (процентів), її розміру. Не містять підпису позичальника й надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку.

Водночас, в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, та, саме в зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розміру та порядку нарахування.

Крім того, роздруківка з сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження N 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

За такого, Умови та Правила надання банківських послуг в ПриватБанку, які містяться в матеріалах справи, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили в письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена в формі сплати процентів за користування кредитними коштами.

Проте, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ "ПриватБанк" не повернуті, положення ч. 2 ст. 530 ЦК України, кредитор вправі вимагати виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Зазначений правовий висновок викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року в подібній справі за № 342/180/17.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 04.10.2020 року утворилася заборгованість за кредитом у розмірі 16 655 грн. 99 коп. (заборгованість за простроченим тілом кредиту). Вказана заборгованість підтверджується розрахунком боргу, випискою з рахунку позичальника. Відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, не надано доказів його неправильності або альтернативного розрахунку (ч.3 ст. 12 ЦПК України).

За такого, з відповідача на користь позивача належить до стягнення заборгованість за кредитом у зазначеному ним розмірі.

Проте, не підлягають задоволенню вимоги банку щодо стягнення процентів, оскільки письмові докази узгодження між сторонами їх розміру, умов застосування, позивачем надано не було.

Згідно ч. 1ст. 141 ЦПК України з відповідача, враховуючи ступінь задоволення позовних вимог (74,5 %), на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в розмірі 1 565 грн. 99 коп.

Керуючись ст.ст. 12,13,76-83,137, 141,259,263-265,268,272,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

позовні вимоги Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1 Д, ідентифікаційний код 14360570, заборгованість за кредитним договором б/н від 13.07.2010 року, що утворилася станом на 04.10.2020 року, а саме: заборгованість за кредитом у розмірі 16 655 (шістнадцять тисяч шістсот п`ятдесят п`ять) грн. 99 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , на користь Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк», місцезнаходження: місто Київ, вулиця Грушевського, будинок № 1 Д, ідентифікаційний код 14360570, судові витрати в розмірі 1 565 (одна тисяча п`ятсот шістдесят п`ять) грн. 99 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.В. Лузан