Справа № 567/137/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 грудня 2020 року м. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Войтко А.Г.

за участі представника позивача адвоката Януля Б.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку загального позовного провадження в залі суду в м. Острог справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Рівненської міської ради, служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради, про позбавлення батьківських прав,

встановив:

в Острозький районний суд Рівненської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав звернулась ОСОБА_1 .

Свою позовну заяву мотивує тим, що з відповідачем перебувала в шлюбі з 15.10.2006, який рішенням суду від 23.11.2015 було розірвано. Від спільного шлюбу вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Зазначає, що відповідач участі у вихованні та утримані дітей не бере.

Вказує, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню дітей, не спілкується з ними, не навідує їх, не цікавиться їхнім життям, не піклується про стан їх здоров`я, не піклується про їх фізичний та духовний розвиток та не сплачує аліменти на їх утримання.

Просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , щодо неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Ухвалою від 02.03.2020 відкрито загальне позовне провадження по даній справі, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 20.05.2020 закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 30.06.2020 до участі у справі залучено третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Рівненської міської ради. Витребувано письмовий висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини, викладені в позовній заяві. Пояснив, що відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку по вихованню дітей, не телефонує, не відвідує, не виконує будь-яких батьківських обов`язків, не виявляє інтересу, не піклується про стан здоров`я та розвиток, та не сплачує аліменти на їх утримання. Просить позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, зокрема через оголошення на сайті Острозького районного суду веб-портал судова влади України - http://ost.rv.court.gov.ua/sud1713/, заперечень щодо позову до суду не подав, заяв про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відповідно до ч.2 ст.131 ЦПК України, у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться, а тому керуючись ст. 280 ЦПК України, за клопотання позивача, суд прийшов до висновку про можливість ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів.

Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, заперечення не подали.

Представник Рівненської міської ради подав клопотання про розгляд справи без його участі.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з таких підстав.

З свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 встановлено, що 17.01.2017 був зареєстрований шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_1 ,, якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище - ОСОБА_1 . (а.с.6)

Згідно свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 , серії НОМЕР_3 , серії НОМЕР_4 , сторони по справі вказані батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . (а.с.7,8,9)

З виконавчого листа виданого Острозьким районним судом по справі №567/1036/14-ц встановлено, що суд вирішив стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання трьох неповнолітніх дітей в розмірі Ѕ частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 03.09.2014 та до повноліття старшої дитини. Станом на 31.12.2019 заборгованість по сплаті аліментів становить 113322,95 грн. Також з поданого розрахунку заборгованості встановлено, що відповідач починаючи з 03.09.2014 жодного разу не сплачував аліменти на утримання дітей. (а.с.16,17-18)

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Острозької РДА Рівненської області №3202/01-25 від 22.09.2015, вказаний орган вважає за доцільне проживання малолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 з їхньою мамою - ОСОБА_1 (а.с.19-20)

Постановою Острозького районного суду Рівненської області від 11.09.2015 ОСОБА_2 , визнано таким, що вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді тридцяти годин громадських робіт. (а.с.22)

Вироком Острозького районного суду Рівненської області від 15.10.2015 ОСОБА_2 визнано винним у чиненні злочину, передбаченого ч.1 ст.125 КК України та призначено покарання у виді 150 годин громадських робіт. (а.с.23-24)

З договору купівлі-продажу квартири від 02.07.2019 встановлено, що ОСОБА_1 , придбала майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 . (а.с.54,55)

З довідки від 20.01.2020 встановлено, що ОСОБА_1 працює в громадській спілці "Покликані перемагати" на посаді офіс-адміністратора з 28.08.2019 по теперішній час. (а.с.56)

З характеристики від 20.01.2020 надано а ім`я ОСОБА_1 встановлено, що за місце роботи остання характеризується виключно з позитивної сторони. (а.с.57)

З довідки про доходи ОСОБА_1 від 20.02.2020 встановлено, що остання працюючи в громадській спілці "Покликані перемагати" на посаді офіс-адміністратора за період з 01.08.2019 по 31.01.2020 отримала загальний дохід у розмірі 21145,41 грн. (а.с.58)

З психолого-педагогічних характеристик на неповнолітніх ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 встановлено, що діти за місцем навчання характеризують з позитивної сторони. Вказано, що мама дітей регулярно відвідує школу, цікавиться життя класу, має налагоджений контакт з класним керівником. Діти забезпечені всім шкільним приладдям, охайно одягнені. Тато участі у вихованні дітей не бере, жодного разу у школу не з`являвся, шкільним життям не цікавився. (а.с.59,60,61)

З довідки про склад сім`ї позивача від 16.01.2020 встановлено, що до складу сім`ї позивача входять лише троє її неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.62)

Відповідно до висновку органу опіки та піклування Рівненської міської ради №08-1167 від 29.10.2020 вбачається, що вказаний орган вважає за доцільне позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.129)

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ч.3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 № 2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 11 цього ж Закону передбачено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно статті 12 цього Закону виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку - виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини - це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено, виходячи з наданих суду доказів.

Відповідно до ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав і свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Згідно із ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до п.п. 15,16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст.164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 та ратифікованої постановою Верховної ради України від 27.02.1991, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

В пункті 18 постанови зазначено, що зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків, з урахуванням її характеру, особи батька, а також інших конкретних обставин справи відмовити у задоволенні позову про позбавлення батьківських прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини і поклавши на орган опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права.

Європейський суд з прав людини (рішення у справі "Хант проти України" від 07.12.2006, рішення у справі Olsson V. Sweden (№2) від 27.11.1992) нагадує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Виходячи з наведеного, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який застосовується при наявності негативного впливу батьків (одного з батьків) на розвиток дитини.

Під час розгляду справи суд дійшов висновку, що таке втручання спрямоване на захист прав і свобод неповнолітніх дітей, відповідно, воно має законну мету у значенні пункту 2 статті 8 Конвенції.

Практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що питання позбавлення батьківських прав мають ґрунтуватися на оцінці особистості відповідача та його поведінці. Суд неодноразово в своїх рішеннях акцентував увагу, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини.

При цьому, наведені вище обставини переконують суд у тому, що відповідач взагалі не має бажання та не спроможний виконувати батьківські функції щодо своїх дітей.

Через тривалий час окремого проживання між відповідачем та дітьми втрачено родинні зв`язки та розуміння їх вікових психологічних особливостей. Батько дітьми не цікавиться, не піклується про їх фізичний і духовний розвиток, підготовку до самостійного життя, не спілкується з ними, не виявляє інтересу до них, що розцінюється судом як свідоме нехтування своїми обов`язками.

Крім того, така поведінка батька суперечить принципам Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 (принцип 6), в якій проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Вказані принципи відповідач, як батько, нехтує, оскільки ухиляється від виконання своїх обов`язків батька по вихованню дітей.

З врахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку про те, що відповідач тривалий час ухилявся від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, ними не займався, не піклувався про них, матеріально не утримував, на час розгляду справи не проявляє інтересу до стану їх здоров`я та навчання, не цікавиться їх фізичним, моральним і духовним розвитком, а тому суд вважає, що позов є обґрунтованим, у зв`язку з чим слід позбавити ОСОБА_2 батьківських прав відносно неповнолітніх дітей.

Суд звертає увагу відповідача на те, що відповідно до ч.1 ст.169 СК України, мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

В такому разі, судом буде перевірено, наскільки змінилася поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини (ч.4 ст.169 СК України).

Окрім того, з відповідача слід стягнути витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 141 ЦПК України.

На підставі ст. 141, 150, 164, ч.2 ст. 166 СК України, керуючись, ст. 141, 211, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282 ЦПК України, суд

ухвалив

позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Рівненський міський центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді виконавчого комітету Рівненської міської ради (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Шевченка, буд.45, ), служба у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради (місцезнаходження: м.Рівне, вул.Поштова, буд.2, ), про позбавлення батьківських прав задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , відносно його неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. судових витрат.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач може оскаржити заочне рішення в апеляційному порядку у загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 17 грудня 2020 року.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.