КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

17 грудня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Ігнатченко Н.В., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя,

в с т а н о в и в:

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року, з урахуванням виправленої ухвалою суду від 20 жовтня 2020 року описки, у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням, 3 листопада 2020 року позивач через представника - адвоката Василенка І.В. подала апеляційну скаргу, яка не відповідала вимогам статті 356 ЦПК України.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 23 листопада 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та встановлено строк десять днів з моменту отримання даної ухвали для усунення її недоліків, а саме: надання документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та щопосвідчують повноваження представника на подання/підписання апеляційної скарги.

На виконання вимог зазначеної ухвали 2 грудня 2020 року до апеляційного суду надійшла заява представника позивача - адвоката Василенка І.В. про усунення недоліків апеляційної скарги, до якої додано ордер на надання правової допомоги та копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Також 2 грудня 2020 року надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги, в обгрунтовання якого було зазначено, що позивач є матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 24 листопада 2020 року у справі № 497/1151/2020 задоволено її позов про позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 , в тому числі за несплату аліментів на утримання дочки, які позивач не отримувала жодного разу після розірвання шлюбу. Матеріальний стан позивача є жахливим, через нечесні дії відповідача вона втратила житло та речі, які залишились в спірній квартирі, вона не має змоги влаштуватись на роботу і проживає у родичів або друзів.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 4 грудня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено та продовжено строк для усунення недоліків апеляційної скарги на сім днів з моменту отримання копії даної ухвали, в іншому випадку апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Постановляючи зазначену ухвалу, апеляційний суд дійшов висновку, що в даний час підстав для задоволення клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги у вказаній справі немає, оскільки лише надане суду свідоцтво про народження дитини позивача, за відсутності інших належних і допустимих доказів її скрутного матеріального становища, сімейного та соціального стану, не дає підстав звільнити останню від сплати судового збору у повному обсязі.

Суд з посиланням на відповідні норми процесуального та матеріального права, роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 1992 року № 9 та практики Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у світлі вирішення питань щодо сплати судового збору, роз`яснив, що позивачу слід надати докази щодо її реального майнового стану, а також докази на підтвердження ухилення батька малолітньої дитини від сплати аліментів чи її статусу одинокої матері, або сплатити судовий збір.

15 грудня 2020 року до апеляційного суду надійшло клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, в якій вона фактично посилається на обставини, що вже були викладені в попередній заяві та предметом судового розгляду. При цьому доказів, про які зазначив апеляційний суд, позивач не надала.

Отже, вимоги ухвал апеляційного суду залишилися не виконаними, недоліки апеляційної скарги в частині сплати судового збору у встановлених порядку і розмірібез належних правових підстав позивачем не усунуто.

Крім того, позивач не скористалася своїм правом на заявлення клопотання про відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру, а в силу диспозитивності цивільного судочинства суд не може самостійно вирішувати дане питання.

Позивач тільки просить звільнити її від сплати у повному розмірі без достатніх на те підстав. що не відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

Відповідно до частини третьої статті 185, частини другої статті 357 ЦПК України у разі невиконання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху вона вважається неподаною та повертається скаржнику.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободвизнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

З урахуванням наведеного, оскільки у встановлений судом строк недоліки апеляційної скарги не виправлені, а саме: не сплачено судовий збір та/або не надано доказів скрутного матеріального становища позивача, то відповідно до вимог статей 185, 357 ЦПК України апеляційна скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Разом з тим право позивача на апеляційний перегляд справи не порушено, оскільки вона не позбавлена права або можливості звернутися з апеляційного скаргою повторно на підставі частини восьмої статті 185 ЦПК України якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Керуючись статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод тастаттями 185, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 20 жовтня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розподіл спільного майна подружжя вважати неподаною та повернути скаржнику.

Роз`яснити скаржнику, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення апеляційної скарги.

Копію ухвали про повернення апеляційної скарги надіслати скаржнику разом з апеляційною скаргою та доданими до неї матеріалами, якщо такі подавалися. Копію апеляційної скарги залишити в суді апеляційної інстанції.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її постановлення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду виключно у випадках, передбачених в частині другій статті 389 ЦПК України.

Суддя Н.В. Ігнатченко