Справа № 603/563/18
Провадження №2/603/9/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" січня 2020 р. м. Монастириська

Монастириський районний суд Тернопільської області у складі:

головуючого судді Іванчука В. М.

при секретарі: Швець Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Монастириська в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Представник АТ КБ «ПриватБанк» - Чепіга Д.О. звернувся в суд із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 20.09.2011 року в сумі 15205,15 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідно до укладеного кредитного договору №б/н від 20.09.2011 року, відповідач ОСОБА_1 отримала кредит в розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг та «Тарифами банку» які викладені на банківському сайті http://privatbank.ua складає між нею та Банком Договір, що підтверджується підписом у заяві. Однак ОСОБА_1 порушила зобов`язання за зазначеним кредитним договором, в результаті чого станом на 03.07.2018 року заборгованість відповідача за договором кредиту становить 15205,15 грн. У зв`язку з наведеним, представник АТ КБ «ПриватБанк» просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором та сплачений судовий збір.

Представник АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, проте подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує повністю, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судове засідання не з`явились, хоча належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи. Від представника відповідача - ОСОБА_2 надійшла заява про розгляд справи у його відсутності та відсутності відповідача.

Представник відповідача ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити, оскільки у матеріалах справи відсутній кредитний договір №б/н від 20.09.2011 року, на який посилається представник позивача як на підставу позовних вимог. Крім того, зазначає, що у квітні 2018 року на адресу позивача було направлено лист, яким повідомлено про викрадення коштів з кредитної картки відповідача, на підставі чого СВ Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000143.

У відповідності до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20.09.2011 року між Публічним акціонерним товариством комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідач отримала кредит в розмірі 5000.00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 14.06.2018 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк змінило назву на Акціонерне товариство комерційний банк Приватбанк.

Відповідно до анкети-заяви ОСОБА_1 від 20.09.2011 року, відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які були надані останній для ознайомленя у письмовому вигляді, складає між нею і банком договір про надання банківських послуг.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за кредитним договором виконав - надав відповідачу ОСОБА_1 кредит у розмірі, встановленому договором.

Позивач вказує, що в порушення умов кредитного договору №б/н від 20.09.2011 року, відповідач ОСОБА_1 не виконує взяті на себе зобов`язання по поверненню кредиту та сплаті відсотків за користування ним.

Так, згідно розрахунку заборгованості наданої представником позивача, станом на 03.07.2018 року заборгованість відповідача ОСОБА_1 за кредитним договором №б/н від 20.09.2011 року, укладеним між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 становить 15205,15 грн., яка складається з наступного: тіло кредиту - 1885,61 грн., нараховано відсотків за користування кредитом - 5091,20 грн., нараховано пені - 7028,09 грн., а також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. (штраф - фіксована частина), 700,25 грн. (штраф - процентна складова).

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору.

На обґрунтування своїх заперечень, представник позивача надав суду лист-звернення до ПАТ КБ «ПриватБанк», яким представник відповідача інформує позивача про те, що слідчим підрозділом Монастириського ВП здійснюється досудове розслідування кримінального провадження №0000143 від 11.09.2017 року за ч.1 ст.185 КК України. Досудовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_3 отримала кредитну картку «ПриватБанк» № НОМЕР_1 , яка належить ОСОБА_1 та всупереч вказівки останньої не заблокувала картки, а користувалась нею протягом 2015 - 2017 років, знімаючи кошти та використовуючи для власних потреб.

Відповідно до витягу з ЄРДР №0000143 від 11.09.2017 року, вбачається, що ОСОБА_3 в 2014 році перебуваючи в житловому будинку ОСОБА_4 за адресою АДРЕСА_1 , доглядаючи його хвору дружину - ОСОБА_1 , шляхом вільного доступу, таємно викрала в неї кредитну картку № НОМЕР_1 банку «ПриватБанк», з якої зняла грошові кошти на загальну суму понад 9000 грн. Потерпілим (заявником) згідно вищевказаного витягу з ЄРДР є ОСОБА_4 .

Згідно листа т.в.о. начальника СВ Монастириського ВП Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області від 10.10.2019 року, досудове розслідування у кримінальному провадженні, відомості щодо якого 11.09.2017 внесено в ЄРДР за № 0000143 триває.

При цьому, суд враховує, що в ході розгляду справи, належних та допустимих доказів, підтверджуючих доводи представника відповідача про факт викрадення коштів з її картки, суду не надано, тому суд зазначені доводи оцінює критично.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти ( частина перша статті 1048 ЦК України ).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Згідно статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

При цьому, судом встановлено, що у анкеті-заяві про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку від 20 вересня 2011 року процентна ставка не зазначена.

Також, у вищевказаній заяві підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просить у тому числі, крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), стягнути складові його повної вартості, зокрема пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту і проценти за користування кредитними коштами.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач окрім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 20.09.2011 року, посилається на Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку, які викладені на банківському сайті:www:privatbank.ua, як невід`ємні частини спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в АТ ПриватБанк, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років (пункт 1.1.7.31 згаданих Умов), та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтвердження, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку від 20.09.2011 року, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) та про що зазначено в постанові Великої палати Верховного суду України № 342/180/17 і що не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

З урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду у вищевказаній постанові по справі № 342/180/17 суд вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (20.09.2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вказала Велика Палата Верховного Суду у вищевказаній постанові по справі 342/180/17, обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Надані позивачем Правила надання банківських послуг АТ КБ ПриватБанк, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Також, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 зробила висновок, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах даної справи не визнаються відповідачем та не містять його підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору АТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону № 1023-XII про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк та те, що сторони обумовили у письмовому вигляді відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також беручи до уваги вимоги частини другої статті 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором б/н від 20.09.2011 року у сумі 1885,61 грн., з яких: 1885,61 грн. заборгованість за тілом кредиту.

На підставі ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме, сплачений судовий збір в розмірі 1762,00 грн.

Керуючись ст. ст. ст. 4,10,12,81,95,141,259,263-265,353-355 ЦПК України, ст.ст. 525, 526, 530, 551, 638, 1049, 1050, 1054,1055 ЦК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_2 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, рахунок № НОМЕР_3 , МФО 305299, ) заборгованість за кредитним договором №б/н від 20.09.2011 року в сумі 1885 (одна тисяча вісімсот вісімдесят п`ять) грн. 61 коп., яка складається з наступного:

-1885,61 грн. - заборгованість за тілом кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» (м.Київ, вул.Грушевського, буд. 1Д, рахунок № НОМЕР_3 , МФО 305299, ) сплачений судовий збір в сумі 1762,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Тернопільського апеляційного суду через Монастириський районний суд Тернопільської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 01001, м. Київ, вулиця Грушевського, будинок 1Д, ідентифікаційний код в .

Відповідач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків НОМЕР_2 .

Суддя В. М. Іванчук