Справа № 378/1414/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року Білоцерківський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого судді - Ярмола О. Я. ,

при секретарі - Кривенко О. С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Біла Церква в залі суду № 5 цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що з 17.11.1985 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , від шлюбу мають повнолітню дочку, спільне сімейне життя з ОСОБА_2 не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав заяву де просить розірвати їх шлюб та провести розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує.

Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі, залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідно до положення ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявляти клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що сторони 17.11.1985 року зареєстрували шлюб, від шлюбу мають мають повнолітню дочку. Наведене підтверджується матеріалами справи.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що сторони припинили подружні відносини, з грудня 2015 року проживають окремо. Позивач вказує на основні підстави розірвання шлюбу - відсутність розуміння та те, що відповідач має іншого чоловіка. Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, шлюб існує формально.

Задовольняючи позов, суд виходив з наступного.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність.

Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача.

Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні.

Позивач просив залишити судові витрати за собою.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача залишити « ОСОБА_1 ».

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 110, 112,113 СК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 158, 258- 265 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 17.11.1985 року Іванівським сільЗАГСом Ставищенського району Київської області, актовий запис № 18 - розірвати.

Після розірвання шлюбу прізвище відповідача « ОСОБА_1 ».

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

СуддяО. Я. Ярмола