Провадження № 4-с/742/16/20
Єдиний унікальний № 741/317/20
УХВАЛА

іменем України

14 грудня 2020 року м. Прилуки

Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області у складі головуючого-судді Циганко М.О., за участю секретаря судового засідання Харченко Л.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Носівського районного відділу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), -

встановив:

ОСОБА_1 подано до суду скаргу (а.с.1-6), доповнену скаргу(а.с.54-56) на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Носівського районного відділу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), вважаючи його рішення, дії та бездіяльність неправомірними, просивши суд скасувати : 1) постанови державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами у цивільних справах 2/742/341/15 від 24.03.15 , 2/742/422/18 від 14.06.18, виданих Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області; 2) протоколи №№ 30 та 33 від 22.11.19 та 10.03.20 про адміністративне правопорушення складені держвиконавцем ОСОБА_2 за ст.183-1 КУпАП ; 3) звільнити ОСОБА_3 від сплати заборгованості за аліментами в розмірі 45323,08 та скасувати зазначений борг; 4) зобов`язати держвиконавця звернутися із запитом щодо визначення соцстатусу ОСОБА_4 ; 5) закрити виконавче провадження 57194500 ; 6) відшкодувати заподіяні матеріальні збитки в розмірі 6742,91 грн. та моральні збитки в розмірі 45323,08 грн. завдані неправомірними рішеннями держвиконавця ОСОБА_2 ; та стягнути з Носівського районного відділу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) судові витрати по справі.

Скаржник ОСОБА_1 в судовому засіданні 07.10.20 доводи своєї скарги підтримав в повному обсязі, в інші засідання не з`явився , проте згідно з адресованою до суду заявою заявлені вимоги підтримав в повному обсязі, та просив суд розглянути справу за його відсутності .

Державний виконавець Носівського районного відділу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Чуб О.О., в судове засідання не з`явився, проте згідно з адресованим до суду відзивом вважає скаргу безпідставною, в її задоволенні просив відмовити, та справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши скаржника, дослідивши наявні у справі докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, приходить до висновку, що в задоволенні скарги слід відмовити з наступних підстав:

У відповідності до п.9 ч.1 ст.129 Конституції України, основними засадами судочинства є в тому числі обов`язковість судового рішення.

Згідно зі ст. 1 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

У відповідності до ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії; здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Положеннями ст.447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їх права чи свободи.

Крім того, згідно ч.ч.1, 2 ст.74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Ухвалою Носівського райсуду від 13.03.20 року зазначена скарга передана на розгляд за підсудністю для розгляду до Прилуцького міськрайсуду.

Ухвалою від 18 серпня 2020 року Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області оскільки, скаржником ОСОБА_1 06.08.2020 р. також в рамках розглядуваної скарги подано до суду три заяви щодо внесення відомостей до ЄРДР про кримінальні правопорушення за ст.ст. 135,358,364,366 КК України, тобто в рамках цивільного провадження єдиний унікальний №741/317/20 , а такі заяви підлягають розгляду в кримінальному провадженні, а відповідно до ч.4 ст.188 ЦПК України, не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, тому згідно ч.4 п.2 ст. 185 ЦПК України, дані заяви було повернуто ОСОБА_1 , оскільки порушено правила об`єднання заявлених вимог.

Судом встановлено, що у Носівському районному відділі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває на виконанні виконавче провадження АСВП № 57194500 з виконання виконавчого листа 2/742/422/18 від 14.06.18 року виданого Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 (інваліда першої групи з дитинства) в розмірі ј частини всіх видів заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність ( Рішення суду від 02.05.18 року, провадження №2/742/422/18) . Крім того згідно рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 02.05.18 року, виконавчий лист виданий на підставі рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24.03.15 року (провадження № 2/742/341/15 ) відкликано. Тобто державний виконавець щодо виконання зазначеного рішення суду діяв в межах та відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» . Підстави для закриття виконавчого провадження 57194500 визначених Законом України «Про виконавче провадження» визначаються та встановлюються держвиконавцем .

Як вбачається з матеріалів скарги, узагальнені доводи щодо визнання неправомірними рішень, дій та бездіяльності державного виконавця зводяться лише до невиконання боржником ОСОБА_3 судового рішення, тому в задоволенні скарги в цій частині щодо скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами у цивільних справах 2/742/341/15 від 24.03.15 , 2/742/422/18 від 14.06.18, виданих Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, слід відмовити.

З аналізу вжитих державним виконавцем заходів щодо виконавчого провадження, що детально викладені у відзиві до скарги, вбачається відповідність його дій вимогам Закону України «Про виконавче провадження», зокрема ст.10, і як наслідок вони не можуть бути визнані протиправними лише з формальних міркувань скаржника.

Крім того, щодо вимог скаржника з вимогою скасувати протоколи № № 30 та 33 від 22.11.19 та 10.03.20 про адміністративне правопорушення складені держвиконавцем ОСОБА_2 за ст.183-1 КУпАП; скасування заборгованості за аліментами в розмірі 45323,08 ; та відшкодування заподіяних матеріальних збитків в розмірі 6742,91 грн. та моральних збитків в розмірі 45323,08 грн. завданих неправомірними рішеннями держвиконавця Чуб О.О. суд зазначає наступне:

Згідно з положеннями ч.8 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Зазначений порядок передбачено приписами ч.3 ст.195 СК України, якою визначено, що розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а у разі виникнення спору - судом.

Наведені приписи матеріального закону передбачають остаточне вирішення питання про розмір заборгованості по аліментах у порядку позовного провадження за позовом особи, яка не погоджується з розміром заборгованості, визначеної державним виконавцем, тобто, в даному випадку, стягувача із залученням до участі у справі державного виконавця, за результатом розгляду зазначеної справи сума заборгованості має бути визначена судом.

Вирішення зазначених питань саме в позовному порядку, відповідно до положень наведеного матеріального закону, виключає можливість його розгляду в порядку оскарження дій державного виконавця, передбаченому Розділом VII ЦПК України.

Оскільки положеннями ЦПК України передбачено розгляд справ у порядку позовного провадження, а також окремим розділом передбачена процедура судового контролю за виконанням судових рішень, за якою ОСОБА_3 і звернувся до суду із скаргою на дії державного виконавця, закриття провадження у даній справі має бути здійснено згідно ч. 9 ст.10 ЦПК України за анологією з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України через те, що окремої норми процесуального закону, яка врегульовувала б питання неналежного звернення зі скаргою на дії державного виконавця процесуальний закон не передбачає.

За таких обставин провадження у справі у частині скасування заборгованості за аліментами в розмірі 45323,08 ; та відшкодування заподіяних матеріальних збитків в розмірі 6742,91 грн. та моральних збитків в розмірі 45323,08 грн. завданих неправомірними рішеннями держвиконавця ОСОБА_2 підлягає закриттю за аналогією з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, положеннями якого передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, роз`яснивши право на звернення з питань правомірності обчислення розміру заборгованості по аліментам та відшкодування заподіяних матеріальних збитків та моральних збитків завданих неправомірними рішеннями держвиконавця в порядку позовного провадження відповідно до Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того провадження у справі у частині, скасування протоколів № № 30 та 33 від 22.11.19 та 10.03.20 про адміністративне правопорушення складені держвиконавцем ОСОБА_2 за ст.183-1 КУпАП, і оскільки саме таку форму правового захисту зазначив буквально у своїй скарзі ОСОБА_3 , підлягає закриттю відповідно з п.1 ч.1 ст.255 ЦПК України, положеннями якого передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, роз`яснивши право на звернення з питань правомірності таких протоколів в порядку адміністративного провадження відповідно до Кодексу Адміністративного судочинства України. Крім того під час розгляду зазначеної скарги судом було встановлено що зазначені протоколи направлялися до суду де розглядалися Носівським райсудом та Чернігівським апеляційним судом в порядку норм кодексу України про адміністративні правопорушення, та по яким приймалися відповідні процесуальні рішення .

Інші вимоги заявника в прохальній частині скарги не впливають на висновок суду та не потребують детального обґрунтування.

Керуючись вищевикладеним, на підставі ст.260, 352, 354, 355, 451 ЦПК України, суд,

постановив:

В задоволенні скарги ОСОБА_1 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця Носівського районного відділу Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), а саме щодо скасування постанов державного виконавця про відкриття виконавчих проваджень за виконавчими листами у цивільних справах 2/742/341/15 від 24.03.15р. , 2/742/422/18 від 14.06.18р., виданих Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, зобов`язання держвиконавця звернутися із запитом щодо визначення соціального статусу ОСОБА_4 - відмовити.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 у частині скасування заборгованості за аліментами в розмірі 45323,08 ; та відшкодування заподіяних матеріальних збитків в розмірі 6742,91 грн. та моральних збитків в розмірі 45323,08 грн. завданих неправомірними рішеннями держвиконавця ОСОБА_2 - закрити.

Провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 у частині скасування протоколів № № 30 та 33 від 22.11.19 р. та 10.03.20 р. про адміністративне правопорушення складені держвиконавцем ОСОБА_2 за ст.183-1 КУпАП - закрити.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.О. Циганко