Справа № 364/1184/20
Провадження № 2/364/420/20
У х в а л а

про залишення позовної заяви без руху

15.12.2020 року, суддя Володарського районного суду Київської області Моргун Г. Л.,

ознайомившись з матеріали позовної заяви

Товариства з обмеженою відповідальністю « Світ фінансів»

(, адреса: 01001, місто Київ, вул. Володимирська, 5 б, засоби зв`язку:№ тел. НОМЕР_1 , e-mail: )

до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

(адреса знаходження: 03148, місто Київ, вулиця Гната Юри, будинок 9 , засоби зв`язку: № тел. , електронна пошта: )

про зняття арешту з майна, -

в с т а н о в и в:

10.12.2020 року ТОВ «Світ фінансів» звернулися до суду з вказаною позовною заявою, ознайомившись з якою суддею встановлено, що вона не відповідає вимогам ст. ст. 175, 177 ЦПК України, а відтак суддя дійшла висновку про необхідність залишення її без руху, з огляду на наступне.

Так, позивач просить суд зняти арешт та заборону відчуження нерухомого майна, а саме : 4-х кімнатної квартири загальною площею 284 кв.м , житловою площею 63,7 кв.м., що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , що належить боржнику ОСОБА_1 . При цьому зазначає, що арешт накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Святошинського районного управління юстиції у місті Києві.

Відповідно до ч.1 ст. 185 ЦПК України, позовна заява за формою та змістом повинна відповідати статті 175 ЦПК України, а також вимогам статті 177 цього Кодексу.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Наразі дана позовна заява підписана директором ТОВ « Світ фінансів» Демченко О.В. Вимоги ст. 58 ЦПК України вказують, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) ( самопредставництво юридичної особи), або через представника. Однак до позовної заяви не додані документи на підтвердження повноважень директора на зайняття ним такої посади.

Окрім вищевикладеного, п. 4 та п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, вказують, що позовна заява повинна містити зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Пункт 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 серпня 1976 року № 4 "Про судову практику в справах про виключення майна з опису" вказує, що за правилами, встановленими для розгляду позовів про виключення майна з опису, розглядаються вимоги громадян і організацій, що ґрунтуються на праві власності на описане майно або на праві володіння ним.

Згідно з роз`ясненням, що містяться в п.2 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 р. «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», відповідачами в справі про зняття арешту з майна є особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби.

Так, відповідно до абзацу 4 пункту 24 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 6 від 07.02.2014 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» вимоги інших осіб щодо належності їм, а не боржникові майна, на яке накладено арешт, вирішуються шляхом пред`явлення ними відповідно до правил судової юрисдикції позову до боржника та особи, в інтересах якої накладено арешт, про визнання права власності на це майно і зняття з нього арешту. У такому ж порядку розглядаються вимоги осіб, які не є власниками майна, але володіють ним на законних підставах. Орган державної виконавчої служби у відповідних випадках може бути залученим судом до участі у справі як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору.

Отже, відповідачами у вказаних справах має бути боржник, стягувач - особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, має бути зазначено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення.

З матеріалів заяви вбачається, що позивач не вказав на користь кого накладався арешт на майно з метою встановлення належного боржника та залучення його до справи як належного відповідача. При зверненні до суду позивач не врахував особливостей зняття арешту з нерухомого майна, що є предметом іпотеки не боржником у виконавчому проваджені.

Верховний Суд звертає увагу, що зняття арешту із заставленого майна вимагає, окрім іншого, з`ясувати наявність речових прав на це майно у нього та інших суб`єктів, зокрема тих, в інтересах яких накладено арешт. З огляду на суть цих правовідносин і їх суб`єктний склад позивачу усуваючи недоліки потрібно визначити спосіб захисту права, за захистом якого він фактично звернувся з цим позовом.

Окрім наведеного вище, позивачем не надано суду доказів, які б свідчили про наявність виконавчого провадження на час звернення до суду чи то відсутність такого, що і визначає в подальшому порядок та спосіб захисту прав позивача.

Пунктом 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України передбачено, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Всупереч зазначеним положенням закону позивач не долучає до позовної заяви докази на підтвердження того, на підставі чого було накладено арешт на заставне майно, при цьому в позові не зазначено про неможливість отримання позивачем для подання до суду таких доказів та не подано вмотивоване клопотання про їх витребування.

Ч.7 ст. 81 ЦПК вказує, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Позивач по справі надає до свого позову лише Відомості з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, а отже, достовірно встановити чи на теперішній час між сторонами існує спір, та чи на теперішній час існує обтяження на майно у суду можливості не має.

Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення.

З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб.

Частина 5 ст. 177 ЦПК України вказує, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Згідно правил ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до частини 2 даної статті в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Так, позивач, усуваючи недоліки, повинен вчинити наступні дії:

-додати документи на підтвердження повноважень директора на зайняття ним такої посади;

-визначитися із колом сторін у справі;

-в обґрунтування своїх вимог зазначити спосіб захисту цивільного права чи інтересу у даній справі, зазначити зміст позовних вимог із конкретизацію способу захисту прав;

-долучити до позовної заяви докази на підтвердження того, на підставі чого було накладено арешт на заставне майно, у разі неможливості надання таких доказів ( обґрунтувавши належним чином) звернутися до суду з відповідним клопотанням про їх витребування судом;

-надати суду докази на підтвердження того, що дійсно на заставне майно було накладено арешт та зазначений арешт існує і на теперішній час.

Суд акцентує увагу позивача на тому, що право на доступ до правосуддя не є абсолютним, на цьому наголошує і Європейський суд з прав людини у своєму рішенні «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 року, Відтак, в кожному випадку позивач при зверненні до суду із позовом повинен дотримуватися норм процесуального законодавства.

Дотримання вимог ст. ст. 175, 177 ЦПК України при пред`явленні позову в суд є імперативним правилом, в тому числі і для суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. Разом з тим, такі обмеження не повинні впливати на доступ до суду чи ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди суті цього права, та мають переслідувати законну мету.

Частиною 3 ст. 185 ЦПК України зазначено, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, суддя прийшла до висновку, що недотримання обов`язкових вимог до змісту позовної заяви є перешкодою до відкриття провадження у справі.

В цілому, позивачу необхідно привести позовну заяву у відповідність до вимог чинного законодавства та усунути вказані недоліки у встановлений судом строк, інакше заява буде вважатися неподаною та буде повернута позивачу разом з доданими до неї документами.

Керуючись ст. ст. 175, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Світ фінансів» до Святошинського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з майна, - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви в десятиденний строк з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу , що у разі якщо недоліки позовної заяви не буде усунуто у строк, встановлений судом, позовна заява буде вважатися неподаною і буде повернута позивачеві.

Копію ухвали направити позивачу не пізніше наступного дня після її постановлення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Г. Л. Моргун