н/п 2/490/1514/2018 Справа № 487/3751/17
Центральний районний суд м. Миколаєва
___________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 січня 2020 року Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Гуденко О.А.

при секретарі Дудник Г.С.,

за участю - позивача та її представника адвокатки Мілюченко В.А., представника відповідача адвоката Зозулі О.М.,

розглянувши увідкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

В липні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до Заводського районного суду м.Миколаєва з позовом до ОСОБА_2 , в якому просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду у розмірі 10 000 грн та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн, завдану самочинним будівництвом.

Так, в обгрунтування позвоу посилається на те, що вона є власниклм 48/100 частин житлвого будинку АДРЕСА_1 , власником сусіднього будинку АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 . В порушення діюючих норм ДБН відповідач здійснив прибудову до належної їй частини житлового будинку стіни власного будинку , внаслідок чого її стіна сиріє, зявилася зайва вологість та плісява. Крім того, у період з травня 2016 по серпень 2016 при проведенні будівництва житлового будинку відповідач використовував дах її будинку як будівельний майданчик, внаслідок чого була пошкоджена покрівля будинку і після опадів волога проникає до житлового будинку, будинок почав руйнуватися.

Вона намагалася вирішити питання ремонту власного даху добровільно з відповідачем, проте він відмовляється відносвлювати пошкодження, що зроблені його працівниками.

Ухвалою судді Заводського районного суду м.Миколаєва від 07.08.2017 року відкрито провадження по справі.

Ухвалою Заводського районного суду м.Миколаєва від 12.12..2017 року цивільну справу передано на розгляд до Центральнгого районного суду м.Миколаєва за підсудністю, оскільки відповідач зареєстрвоаний на території Центрального району м.Миколаєва.

Ухвалою судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 27.12.2017 року справу прийнято до провадження та призначено судове засідання по справі, оскількеи відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються.

Ухвалою суду про призначення судової будівельно-технічної експертизи від 21 лютого 2018 року призначено по справі судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої поставлено на вирішення якої поставити наступні питання:

1. Чи є пошкодження даху та будівлі житлового будинку АДРЕСА_1 та інші руйнування у зв`язку з пошкодженням даху? Якщо є пошкодження, то в чому полягають пошкодження та яка причина їх утворення?

2. Які конкретно роботи потрібно буде виконати та яка вартість ремонтно-відновлювальних робіт пошкодженого житлового будинку АДРЕСА_1 ?

Провадження у справі зупинено на час проведення експертизи.

Ухвалою суду про поновлення провадження у справі від 06 листопада 2018 року після надходження висновку експерта провадження по справі поновлено.

В лютому 2019 року позивачка подала заяву про збільшення позовних вимог, в якій просила стягнути з ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 64 363 грн та моральну шкоду 10000 грн, а також витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи у розмірі 5 000 грн.

06 травня 2019 року представник відповідача адвокат Зозуля О.М. подав відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі за їх безпідставністю та недоведеністю.

В судовому засіданні позивачка та її представник позовні вимоги уточнені підтримали, просили про їх задоволення.

Відповідач в судове засідання не зявивися направив свого представника, який просив відмовити у позові з викладених у відзиві підстав.

Вислухавши поясненя сторін, дослідивши матеріали справи та матеріали інвентаризаційної справи БТІ, вислухавши пояснення судового експерта, суд доходить до наступного.

Згідно Договору купівлі-продажу від 19.10.1982 року позивачці належить 48/100 часток жилого будинку з відповідною частиною надвірних споруд в АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці,площею 560 кв.м., з яких 12/100 часток відчужено ОСОБА_3 по Договору купівлі-продажу від 10.04.1991 року.

Згідно Договору купівлі-продажу від 11.12.2007 року ОСОБА_2 належить квартира АДРЕСА_2 , яка позначена на плані під номером 1, житловою площею 35,9 кв.м., загальною площею 52,0 кв.м., складається з літер Н літня кухня, Н2 літня кухня, літ н- тамбур, літ.Я котельня, літК - гараж дерев`яний.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно , станом на 12.04.2017 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_2 , складається : пятикімнатна, загальною пдощею 117,6 кв.м., житловою площею 82,9 кв.м., літня кухня літер Н1, літня кухня літер Н2, літня кухня літер Н3-ІІ, тамбур до ліьньої кухні літ н1, котельня літер Я, гараж літер К.

Згідно матеріалів інвентраизаційних справ БТІ за адресами АДРЕСА_2 та АДРЕСА_1 вбачається, що прибудова літер а2 , яка належить позивачці була зведена самовільно та оформлена рішенням виконкому Заводського району від 18.10.1990 року № 20202.

Літні кухні літер Н1 та Н2 з тамбуром та котельною, які належать відповідачеві, були зведені самовільно та оформлені рішенням Заводського районного уду м.Миколаєва від 23.01.2007 року справа № 2-867/2007.

Як вбачається з вказаного рішення суду, літня кухня літер Н1 (7,6х3,5), літня кухня літ Н2 (1,88х3,86), тамбур до літньої кухні літер н1(1,45х0,53) - є одноповерховими будівлями 1990-1994 року побудови.

Згідно Декларації про початок виконання будівельних робіт з реконструкції літньої кухні по АДРЕСА_2 , замовником є ОСОБА_2 від 11.03.2016 року та Декларації про готовність обєкта до експлуатації ( роеконструкції літньої кухні по АДРЕСА_2 , а також матеріалів інвентраизаційної справи БТІ вбачається, що буль-який проект реконструкції літньої кухні літер "Н1-Н3" відсутній, проте згідно пояснень експерта фактично надбудовано другий поверх .

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка зверталася до органів поліції , Адміністрації Заводського району ММР в червні- липні 2016 року з приводу пошкодження даху та стіни її будинку під час проведення будівельних робіт найманими працівниками її сусідом ОСОБА_2 , в тому числі 26.04.2017 року нею був здійснений виклик співробітників патрульної поліції за адресою АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді ДАБІ України на звернення ОСОБА_1 від 25.05.2017 року вбачається, що станом на 22.05.2017 ознак виконання будівельних робіт не встановлено, власник будівництва відсутній, отже проведення перевірки не відбулося.

Згідно висновку № 125-078 судової будівельно-технічної експертизи від 31.10.2018 року , квартира АДРЕСА_1 в складі приміщень 1-1-1-7 ( крім 1-3) , площею 56,9 кв.м. , житлова 33,9 кв.м..

При дослідженні прибудови літер "а2" до квартири № 1 встановлено, що прибудова побудована безпосередньо вздовж лівої бокової зовнішньої стіни житлового будинку літер А-1 з розмірами в плані 2,0х8,67 м, площею 17,34 кв.м., ліва зовнішня стіна прибудови є існуючою огорожею зеемльної ділянки домоволодіння, яка складається з каменю бутового черепашник на глиняному розчині.До лівої зовнішньої стіни прибудови літер "а2" безпосередньо з боку земельної ділянки домоволодіння АДРЕСА_2 прибудована будівля літньої кухні літер "Н,Н1, Н№" 2007 року побудови, яка належить відповідачу ОСОБА_2 , яка була оформлена деклараціями від 19.04.2017 року.

Крівля даху прибудови "а2" житлового бдинку літер А-1 позивача примикає безпосередньо до зовнішньої стіни будівлі літньої кухні літер "Н1,Н2" та до лівої стіни житлового будинку літер А-1 по АДРЕСА_1 . У місці даних примикань відсутній захисний фартух з оцинковаої сталі. Верхня частини захисного фартуха має бути прикріплена до стіни і загерметозована, а нижня повинна перекривати не менше однієї хвилі , по скату крівлі фартух повинен мати напуск не менше 100 мм. Відсутність вказаного фартуха є порушенням ДБН В.2.6-14-97 . В результаті відсутня герметизація примикання, що призводить до потрапляння атмосферних опадів в перекриття та стіни приміщення , що є причинно наслідковим зв`язком між протіканням в місці примикання крівлі і утворенням дефектів( утворення жовто-бурих плям вогкості і цвілі з відпаданням штукатурного шару за всією площею стелі і зовнішньої стіни даних приміщень літ. 1-6 , 1-7) в прибудові літер "а2" квартири АДРЕСА_1 .

Вартість ремонтно- будівельних робіт з відновленого ремонту в приміщеннях прибудови літер "а2" складає 64 363 грн.

Як пояснила в судовому засіданні експерт Лесків С.А., в прибудові позивачки, яка безпосередньо примикає до стіни літньої кухні , яка належить ОСОБА_2 , дійсно наявні сліди затікання на стінах та стелі, які з одного боку ( що примикає до будівлі сусіда) виникли саме через неправильне підняття ним при будівництві другого поверху прилеглої стіни і , поза розумним сумнівом, викристання даху цієї прибудови для опори будівельників при будівництві цієї стіни. Вочевидь саме такі дії при будівництві другого поверху будівлі літер "Н1-Н3" і призвели до пошкодження даху прибудови " а2", що належить ОСОБА_1 , та утворення замокання стіни з внутрішнього боку, а також до пошкодження фундаменту прибудови і утворення тріщин в стінах , які виникли внаслідок просідання грунту через порушення будівельних норм при будівництві другого поверху та самої літньої кухні , адже відповідачем здійснювалось посилення фундаменту літньої кухні, тобто підривання грунту біля прибудови "а2".

Зважаючи на пояснення експерта в судовому засіданні, позивачкою надані додаткові письмові пояснення, в яких нею проаналізовано локальний кошторис на вибудівельні роботи, який є складовою частиною всновку експерта, і зазначено, що фактично матеріальний збиток, завданий неправомірними діями відповідача, становить 30 518,55 грн, який складається з вартості матеріалів та вартості виконаних робіт з відновлювального ремонту саме тієї частини прибудови, яка примикає до будваель відповідача і пошкоджена саме внаслідок їх зведення.

Так, згідно зі статтею 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству.

Аналогічні положення містяться у статті 319 ЦК України. Власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує принцип поєднання інтересів власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, всього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власників з боку держави, громадянина чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків.

Громадяни користуються рівними умовами захисту права власності. Володіння майном вважається правомірним, якщо інше не буде встановлено судом. Власник може вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч ці порушення і не призвели до позбавлення володіння майном, а також вимагати відшкодування завданих цим збитків.

Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Разом з тим, здійснюючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства.

У статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно з частинами першою та другою статті 103 ЗК України власники та землекористувачі земельних ділянок повинні обирати такі способи використання земельних ділянок відповідно до їх цільового призначення, при яких власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок завдається найменше незручностей (затінення, задимлення, неприємні запахи, шумове забруднення тощо). Власники та землекористувачі земельних ділянок зобов`язані не використовувати земельні ділянки способами, які не дозволяють власникам, землекористувачам сусідніх земельних ділянок використовувати їх за цільовим призначенням (неприпустимий вплив).

Відповідно до частини першої статті 376 ЦК України об`єкт нерухомості відноситься до самочинного будівництва за наявності однієї із наведених умов: земельна ділянка не відведена для цієї мети; відсутній належний дозвіл на будівництво; відсутній належним чином затверджений проект; під час будівництва допущені істотні порушення будівельних норм і правил.

Одночасно за правилом частини другої статті 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

З урахуванням норм статті 3 ЦПК України 2004 року, статті 4 ЦПК України, статті 15 ЦК України правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Таким чином, суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Так, відповідно до вимог ст. 22 ЦК України та ст. 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Таким чином, для покладення на винну особи відповідальності за спричинення шкоди є наявність обставин ( доказів) спричинення даної шкоди вказаною особою.

Вирішуючи позовні вимоги про відшкодування ОСОБА_2 майнової шкоди, суд виходить з того, що для настання відповідальності за статтею 1166 ЦК України є необхідною наявність складу правопорушення, а саме: шкода; протиправна поведінка заподіювача шкоди; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина заподіювача шкоди.

Позивачкою надано належних та допустимих доказів на підтвердження фактів заподіяння їм відповідачем майнової шкоди, а також розміру такої шкоди.

Відповідно до статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою відносно нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів, у душевних стражданнях, які фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням або ушкодженням його майна. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Згідно зі статтею 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала.

Оскільки судом встановлено, що відповідачем протиправними діями порушено право позивачки на належне користування житловим об`єктом, суд погоджується з тим, що їй внаслідок таких дій відповідачем заподіяна моральна шкода, розмір компенмсацйї якої суд вважає рощзумною та справделивою у сумі 2000 грн.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

В порядку розподілу судових витрат, відповідно до положень ч.13 ст. 141 ЦПК України, з врахуванням обсягу понесених позивачкою судових витрат та задоволених позовних вимог з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 3500 грн витрат на проведення судової експертизи, а на корсить держави - 768,40 грн судового збору - пропорційно до задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 12,79-81,141, 259-265,273 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди - задовольнити частково.

Стягнути на користь ОСОБА_1 з ОСОБА_2 30 518 грн 55 коп в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 2000 грн компенсації моральної шкоди , 3500 грн витрат на проведення судової експертизи.

Стягнути на користь держави з ОСОБА_2 768,40 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення суду складено 23 січня 2020 року.

Суддя Центрального районного суду

м. Миколаєва Гуденко О.А.