Справа №: 164/31/20
Категорія: 310010000
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

3 грудня 2020 року Маневицький районний суд Волинської області

в складі: головуючого-судді Невара О.В.,

при секретарі Шлеян А.В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідачів ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маневичі справу за позовом ОСОБА_1 до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Маневицької селищної ради Волинської області, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно. Свої вимоги обґрунтував тим, що його батько ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ще за свого життя 7 липня 2006 року склав заповіт, який було посвідчено нотаріусом Маневицького районного нотаріального округу Волинської області Бондарчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1010, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу ОСОБА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняв, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є інші діти спадкодавця - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які заяв про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_5 не подавали. Спадкоємець за законом ОСОБА_3 на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Посилаючись на зазначені обставини, просив суд визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_5

26 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, згідно якої просив з підстав, викладених в поданій до суду заяві, визнати за ним в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_5 ,а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.0800 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , яка була виділена ОСОБА_5 згідно рішення виконкому Маневицької селищної ради депутатів трудящих № 6 від 17 березня 1972 року.

Позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали у повному обсязі з підстав, викладених в поданій до суду заяві, просили визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом право власності на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_5 ,а також право на завершення приватизації та реєстрацію права власності на земельну ділянку, площею 0.0800 га, що призначена для обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд, знаходиться по АДРЕСА_1 , яка була виділена ОСОБА_5 згідно рішення виконкому Маневицької селищної ради депутатів трудящих № 6 від 17 березня 1972 року.

Відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнала у повному обсязі, проти їх задоволення не заперечувала. Підтвердила, що позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом, після смерті батька ОСОБА_5 він у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняв спадщину, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав.

Відповідач ОСОБА_4 в судовому засіданні позовних вимог не визнала, проти їх задоволення заперечувала. Вважає, що вона також має право на частку у спадщині після смерті батька ОСОБА_5 . Підтвердила, що вона являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , право на обов?язкову частку у спадщині не має. ОСОБА_4 у встановлений законом термін подала в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, заяви про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_5 вона не подавала. Позивач ОСОБА_1 являється як спадкоємцем за заповітом, так і спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 .

Заслухавши пояснення сторін, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК, ч. 1, 5 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1270 Цивільного кодексу України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до абзацу 6 п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року ,,Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, спадкоємці мають право звертатися до суду з позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючого документа про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_5 являвся власником житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами,що знаходяться по АДРЕСА_1 . Рішенням виконкому Маневицької селищної ради депутатів трудящих № 6 від 17 березня 1972 року ОСОБА_5 було виділено у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового одноповерхового будинку земельну ділянку, площею 800 кв. метрів, по АДРЕСА_1 . Вказана земельна ділянка ОСОБА_5 не приватизовувалась, процедура приватизації цієї земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України ним не розпочиналась. ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Ще за свого життя 7 липня 2006 року останній склав заповіт, який було посвідчено нотаріусом Маневицького районного нотаріального округу Волинської області Бондарчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1010, згідно якого все належне йому майно він заповів позивачу ОСОБА_1 . Спадщину після смерті ОСОБА_5 позивач у встановлений законом шестимісячний термін з моменту відкриття спадщини фактично прийняв, оскільки був зареєстрований та постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. Заяви про відмову від спадщини він не подавав. Інших спадкоємців за заповітом на вказане спадкове майно немає. Спадкоємцями за законом на це майно, крім позивача, є інші діти спадкодавця - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які заяв про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_5 не подавали, на час відкриття спадщини, як і позивач, були зареєстровані та проживали разом зі спадкодавцем ОСОБА_5 , права на обов?язкову частку у спадщині не мають. Спадкоємець за законом ОСОБА_3 на спадкове майно не претендує. Отримати свідоцтво про право власності на спадкове майно в позасудовому порядку позивач не має можливості. Зазначені обставини підтвердили позивач, представник позивача, відповідач ОСОБА_3 в судовому засіданні, а також це встановлено з досліджених судом заповіту від 7 липня 2006 року, посвідченого нотаріусом Маневицького районного нотаріального округу Волинської області Бондарчук Г.В. та зареєстровано в реєстрі за № 1010,свідоцтв про смерть серії НОМЕР_1 від 12 вересня 2006 року та серії НОМЕР_2 від 11 грудня 2019 року, витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя від 11 грудня 2019 року, свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 19 серпня 1983 року, довідок Маневицької селищної ради Волинської області № 5998 від 11 грудня 2019 року та № 5090 від 17 листопада 2020 року, акту обстеження умов проживання від 17 листопада 2020 року, рішення виконкому Маневицької селищної ради депутатів трудящих № 6 від 17 березня 1972 року, висновку про відповідність будинковолодіння по АДРЕСА_1 діючим державним будівельним, санітарним і пожежним нормам від 19 грудня 2019 року, постанов про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1700/02-31 від 19 грудня 2019 року та № 503/02-31 від 15 червня 2020 року, нотаріально посвідченої заяви ОСОБА_4 про прийняття спадщини, повідомлення Маневицької державної нотаріальної контори № 819/01-16 від 19 жовтня 2020 року.

Згідно ч. 1, 5-6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

При вирішенні позовних вимог суд бере до уваги, що відповідачем ОСОБА_4 відповідно до ст. 81 ЦПК України не подано суду будь-яких доказів про безпідставність заявлених позивачем вимог.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_4 являється спадкоємцем за законом першої черги після смерті батька ОСОБА_5 , право на обов?язкову частку у спадщині вона не має. ОСОБА_4 у встановлений законом термін подала в нотаріальну контору за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини, заяви про відмову від спадщини після смерті батька ОСОБА_5 вона не подавала. Позивач ОСОБА_1 являється спадкоємцем за заповітом. Заповіт від 7 липня 2006 року, посвідчений нотаріусом Маневицького районного нотаріального округу Волинської області Бондарчук Г.В. та зареєстрований в реєстрі за № 1010, на час розгляду справи не змінено та не скасовано.

Аналізуючи зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач ОСОБА_1 , являючись спадкоємцем за заповітом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходяться по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_5 ,фактично набув право власності на вказане спадкове майно, а тому є всі підстави для визнання права власності на це спадкове майно за ОСОБА_1 .

В задоволенні решти позовних вимогОСОБА_1 слід відмовити за безпідставністю, оскільки ОСОБА_5 земельна ділянка, площею 800 кв. метрів, по АДРЕСА_1 , яка була виділена йому у безстрокове користування під будівництво індивідуального житлового одноповерхового будинку рішенням виконкому Маневицької селищної ради депутатів трудящих № 6 від 17 березня 1972 року, не приватизовувалась, процедура приватизації цієї земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України ОСОБА_5 не розпочиналась.

Керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, ст.ст. 328, 1216, 1233, 1235, 1268-1270, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_5 .

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Волинського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя районного суду О.В. Невар