У х в а л а

21 січня 2020 року

м. Київ

справа № 201/6992/19

провадження № 61-1106 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Ігнатенка В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до державного закладу «Дніпровська медична академія Міністерства охорони здоров`я України» про визнання незаконним та скасування наказу,

В с т а н о в и в:

10 січня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить суд касаційної інстанції скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій, і ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановленому розмірі.

Натомість у матеріалах касаційної скарги міститься клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору.

У вищевказаному клопотанні ОСОБА_1 як на підставу звільнення від оплати судового збору посилається на те, що вона є безробітною, а тому не має матеріальної змоги здійснити оплату судового збору.

Згідно з частиною третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, у порядку передбаченому законом, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до частини другої статті 8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати, якщо розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік.

Однак, до касаційної скарги ОСОБА_1 не додано документів, які містять інформацію про відсутність доходів за попереднійкалендарний рік, що відповідно унеможливлює вставлення судом обґрунтованості заявленого нею клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги з тих підстав, що сума судового збору, яка підлягає оплаті, перевищує 5 відсотків від доходів заявника за попередній календарний рік.

Отже, слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про звільнення від оплати судового збору за подання касаційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно надати до суду документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (підпункт другий пункту першого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір»», в редакції, чинній станом на дату подання позовної заяви у даній справі).

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року становив 1 921,00 грн.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

Таким чином, за подання касаційної скарги на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, ОСОБА_1 має надати докази оплати судового збору в сумі 1 536,80 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі м. Києва, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, код класифікації доходів бюджету: 22030102, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN): UA0026007.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати оригінал документа, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала. За змістом частини першої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог цього Кодексу щодо форми і змісту, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без руху з наданням їй можливості усунути вищевказані недоліки.

На підставі наведеного, керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

У х в а л и в:

Залишити без руху касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 02 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 11 грудня 2019 року, та надати для усунення зазначених вище недоліків строк до 21 лютого 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню не підлягає.

Суддя В. М. Ігнатенко