Провадження № 2-о/127/814/19
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року Вінницький міський суд Вінницької області

в складі: головуючого судді Луценко Л.В.,

при секретарі судового засідання Мироненко В.В.,

за участю: представника заявника адвоката Оверковського К.В.,

представника заінтересованої особи Кріпак О.М.,

заінтересованої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за заявою ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: Вінницької міської ради, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Наталії Володимирівни про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу,-

В С Т А Н О В И В:

Заявник ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, мотивуючи свої заявлені вимоги тим, що заявник, починаючи з 1998 року, проживала разом з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу у м. Черкаси, а з 2003 року у м. Вінниці.

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці помер ОСОБА_3 .

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку від 26.03.2003 року №174, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 18.03.2003 року №436, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 04.04.2003 року в реєстровій книзі №549 за реєстровим №1840.

Заявник стверджує, що зазначена квартира була придбана за спільні кошти заявника з померлим чоловіком, шляхом укладення договору про фінансування будівництва з Концерн «Поділля».

У вказаній квартирі заявник постійно проживала з померлим до дня його смерті і наразі продовжує проживати у останній. Також, місце проживання заявника зареєстровано в установленому законом порядку за зазначеною адресою з 18.04.2003 року. Померлий ОСОБА_3 також був зареєстрований за вказаною адресою з 18.04.2003 року по день його смерті.

За весь час спільного проживання заявник та померлий спадкодавець були пов`язані спільним побутом, разом вели спільне господарство, здійснювали покупки майна, відвідували родичів, знайомих, святкували визначні дати, події тощо.

З огляду на те, що заявник перебувала у фактичних шлюбних відносинах з померлим ОСОБА_3 на даний час остання претендує на спільну частку у майні як подружжя, а також як спадкоємець.

А тому, вищевикладені обставини стали підставою для звернення заявника до суду з даною заявою, в якій просила встановити факт, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці, проживали однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період часу з 18.04.2003 року по 20.11.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 .

В підготовчому засіданні представник заявника адвокат Оверковський К.В. заявлені вимоги підтримав та просив суд останні задовольнити з підстав, зазначених у заяві.

В підготовчому засіданні представник заінтересованої особи Вінницької міської ради за довіреністю Кріпак О.М. заперечила проти задоволення заявлених вимог.

В підготовчому засіданні заінтересована особа приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Н.В. заперечила проти задоволення заявлених вимог. Окрім того, суду пояснила, що окрім ОСОБА_2 , яка претендує на спадщину після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець за законом четвертої черги, також є інші спадкоємці за законом після смерті померлого, а саме: його мати ОСОБА_4 (перша черга), яка в установлений законом строк відмовилась від прийняття спадщини на користь свого сина та брата померлого ОСОБА_5 (друга черга). Однак, вказані особи в установленому законом порядку не були залучені до участі у розгляді справи в якості заінтересованих осіб.

Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали по справі, оцінивши зібрані докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги підлягають до залишення без розгляду з наступних підстав.

Зі змісту частини 1 статті 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте, не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце (неможливість поновлення втраченого документа або виправлення наявних у ньому помилок тощо). Тому, в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення.

На відміну від позовного провадження, окремому провадженню притаманні такі ознаки, які характеризують його структурну самостійність та прикладну значущість і які визначаються такою суттєвою ознакою, як безспірність розгляду справ, що віднесені до окремого провадження. Важливою також є не тільки конкретна мета встановлення факту, а його зв`язок із певним суб`єктивним матеріальним правом.

Так, свого часу Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив підстави, за наявності яких у порядку окремого провадження розглядаються такі справи: 1) згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; 2) чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; 3) заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; 4) встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч.6 ст.294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Так, в підготовчому засіданні встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області 25.11.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Вінниці, про що 25.11.2019 року складено відповідний актовий запис №3371 (а.с.4).

Після його смерті відкрилась спадщина, яка складається, зокрема, з квартири АДРЕСА_1 , яка належала померлому на підставі свідоцтва про право власності на квартиру в багатоквартирному будинку від 26.03.2003 року №174, виданого на підставі рішення виконкому Вінницької міської ради від 18.03.2003 року №436, зареєстрованого в КП «ВООБТІ» 04.04.2003 року в реєстровій книзі №549 за реєстровим №1840 (а.с.8).

Заявником ставиться питання про встановлення факту її проживання з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу в період часу з 18.04.2003 року по 20.11.2019 року за адресою: АДРЕСА_2 .

Статтею 74 СК України визначено, що якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення глави 8 цього Кодексу.

Відповідно до статті 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

На даний час заявник претендує на спільну частку у майні як подружжя, а також на спадщину після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець за законом четвертої черги.

Разом з тим, в підготовчому засіданні стало відомо, що окрім ОСОБА_2 , яка претендує на спадщину після смерті ОСОБА_3 як спадкоємець за законом четвертої черги, також є інші спадкоємці за законом після смерті померлого, а саме: його мати ОСОБА_4 (перша черга), яка в установлений законом строк відмовилась від прийняття спадщини на користь свого сина та брата померлого ОСОБА_5 (друга черга). Однак, вказані особи в установленому законом порядку не були залучені заявником до участі у розгляді справи в якості заінтересованих осіб, хоча про існування останніх заявнику було достовірно відомо.

Окрім того, зважаючи, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк визначений ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини на час розгляду справи не закінчився, а тому суд не виключає той факт, що існують інші спадкоємці за законом, які також можуть претендувати на спадщину після його смерті.

Більше того, представник заінтересованої особи територіальної громади м. Вінниці також заперечувала в підготовчому засіданні проти задоволення заявлених вимог заявника.

Таким чином, під час підготовчого засідання суду стали відомі обставини, які дають достатні підстави вважати, що існує спір про право, а саме щодо нерухомого майна квартири АДРЕСА_1 .

А відтак, суд приходить до обґрунтованого висновку про залишення без розгляду вищезазначеної заяви, оскільки зі змісту останньої вбачається спір про право.

Суд вбачає за можливе роз`яснити заявнику, що залишення без розгляду даної заяви, не перешкоджає повторному зверненню із позовною заявою в порядку позовного провадження на загальних підставах.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 200, 206, 260, 294, 353, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_2 , за участю заінтересованих осіб: Вінницької міської ради, приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Храпенко Наталії Володимирівни про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 28.01.2020 року.

Суддя: