Ухвала

21 січня 2020 року

м. Київ

справа № 755/11734/18

провадження № 61-1154ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2018 року ОСОБА_3 звернувся до суду із позовом до Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ), ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Свої вимоги ОСОБА_3 мотивував тим, що 18 листопада 2016 року сталася ДТП за участю автомобіля марки «Volkswagen Toureg», державний номер НОМЕР_1 , під його керуванням, автомобіля марки «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_5 , цивільно-правова відповідальність, якого застрахована у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Уніка», та автомобіля марки «Тоуоtа Avensis», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого не застрахована.

Постановою Апеляційного суду Київської області від 05 квітня 2017 року ОСОБА_5 визнано винним у вчиненні ДТП. Також, постановою Апеляційного суду Київської області від 19 лютого 2018 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні ДТП.

Згідно з висновком експертного дослідження з визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Volkswagen Toureg», державний номер НОМЕР_1 , від 24 квітня 2018 року № 52/18 вартість майнового збитку, завданого внаслідок контакту з автомобілем марки «Daewoo Lanos», державний номер НОМЕР_2 , становить 8 623,36 грн. Згідно з висновком експерта судової автотоварознавчої експертизи від 25 квітня 2018 року № 53/18 вартість майнового збитку, завданого внаслідок контакту з автомобілем марки «Тоуоtа Avensis», державний номер НОМЕР_3 , становить 168 378,23 грн.

Враховуючи наведені обставини, позивач просив стягнути на його користь із МТСБУ страхове відшкодування у розмірі 100 000,00 грн та 68 378,23 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП, із ОСОБА_1 .

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року, позов задоволено частково. Стягнуто із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 68 378,23 грн на відшкодування майнової шкоди, завданої внаслідок ДТП. У задоволені інших позовних вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Частково задовольняючи позов, суди першої та апеляційної інстанцій виходили із того, що внаслідок ДТП із вини ОСОБА_1 позивачу завдано майнової шкоди, розмір відшкодування якої підтверджується висновком судової автотоварознавчої експертизи, що є підставою для покладення на ОСОБА_1 обов`язку відшкодувати позивачу шкоду в розмірі, заявленому останнім. Разом з цим, відсутні правові підстави для стягнення з МТСБУ страхового відшкодування у розмірі 100 000,00 грн, оскільки хоча ОСОБА_1 і звільнений від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, проте керований ним транспортний засіб без укладання договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності не відноситься до забезпечених транспортних засобів.

15 січня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення судів попередніх інстанцій та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Верховний Суд дійшов висновку про те, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково

За правилом пункту 1 частини другої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є стягнення 168 378,23 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн), а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Крім того, при визначенні справи малознаною Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Верховний Суд відхиляє посилання заявника на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявник не навів обґрунтованих доводів у чому полягає фундаментальне значення розгляду справи для формування єдиної правозастосовної практики, не навів прикладів неоднакового застосування судами одних і тих самих норм права у подібних правовідносинах. Наведені заявником доводи зводяться до незгоди із мотивами оскаржуваних судових рішень.

Крім того, у касаційній скарзі заявник посилається на те, що він позбавлений можливості спростувати обставини, встановлені оскарженими судовими рішеннями при розгляді іншої справи, проте не зазначає у якій саме справі він позбавлений спростувати такі обставини.

Враховуючи те, що касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, і судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, підстави для відкриття касаційного провадження відсутні.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 13 червня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 12 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_3 до Моторного (транспортного) страхового бюро України, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак