Житомирський апеляційний суд
Справа №287/1684/19 Головуючий у 1-й інст. Волощук В. В.
Категорія 47 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Григорусь Н.Й., Микитюк О.Ю.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №287/1684/19 за заявою ОСОБА_1 про вжиття заходів забезпечення позову,

за апеляційною скаргою Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області,

на ухвалу судді Олевського районного суду Житомирської області, постановлену 30 жовтня 2019 року суддею Волощуком В.В. у м. Олевську,

в с т а н о в и в :

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про забезпечення позову до його подання шляхом заборони Білокоровицькій сільській раді Олевського району Житомирської області та ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по оформленню та передачі у приватну власність чи користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді Олевського районного суду Житомирської області від 09 жовтня 2019 року заява ОСОБА_1 задоволена. Заборонено Білокоровицькій сільській раді Житомирської області та ОСОБА_2 вчиняти будь-які дії по оформленню та передачі у приватну власність чи користування земельної ділянки по АДРЕСА_1 .

Ухвалою судді цього ж суду від 30 жовтня 2019 року зобов`язано Олевський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області (далі Відділ) прийняти до примусового виконання вищевказану ухвалу від 09 жовтня 2019 року.

В апеляційній скарзі представник Відділу, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення.

Зазначив, що суддею безпідставно зобов`язано Відділ прийняти ухвалу від 09.10.2019 до примусового виконання, оскільки така ухвала не відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження». Також, послався на те, що питання про зобов`язання Відділу прийняти до примусового виконання зазначену увалу розглянуто суддею одноособово, без залучення представника Відділу.

Учасники справи направили заяви про перегляд судового рішення у їх відсутність.

Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

З матеріалів справи вбачається, 15.10.2019 ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 09.10.2019 направлено для виконання до Відділу.

21.10.2019 Відділом направлено суду для відома повідомлення, адресоване ОСОБА_1 , про повернення виконавчого документу без прийняття до виконання. Із зазначеного повідомлення вбачається, що ОСОБА_1 повернуто ухвалу Олевського районного суду Житомирської області від 09.10.2019 у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», а саме у виконавчому документі не вказана дата народження боржника.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про зобов`язання Відділу прийняти до примусового виконання ухвалу від 09.10.2019, суд послався на безпідставність повернення останньої та зазначив, що відсутність в цьому виконавчому документі дати народження боржника не є підставою для його повернення без прийняття до виконання.

Згідно ч. ч. 1, 4 ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження. Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

За змістом п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону.

На підставі цієї норми закону було повернуто ОСОБА_1 ухвалу суду, яка є виконавчим документом.

Таке рішення державного виконавця могло бути оскаржено останньою у визначеному законом порядку, про що зазначено у повідомленні про повернення виконавчого документа, що передбачено ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст.ст. 447-449 ЦПК України.

Тому, суд безпідставно, поза межами його компетенції, постановив ухвалу про зобов`язання Відділу прийняти ухвалу до примусового виконання.

За таких обставин, оскаржувана ухала підлягає скасуванню, як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з неправильним застосуванням норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Олевського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області задовольнити.

Ухвалу судді Олевського районного суду Житомирської області від 30 жовтня 2019 року скасувати.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 23 січня 2020 року.