Номер провадження: 22-ц/813/8650/20
Номер справи місцевого суду: 509/4157/20
Головуючий у першій інстанції Кочко В. К.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів: Гірняк Л.А.,Сегеди С.М.,

з участю секретаря Воронової Є.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 на ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 вересня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову, постановлену під головуванням судді Кочко В.К., -

в с т а н о в и в:

У серпні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішень.

Одночасно, ОСОБА_2 звернулася до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову шляхом заборони будь-яким особам проводити роботи щодо розміщення комплексу тимчасових споруд чи інших конструкцій в межах та безпосередньо на межі земельної ділянки кадастровий номер №:02:005:2507 за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, із елементами благоустрою та архетипупавільонів на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області затвердженої на підставі рішення виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 вересня 2020 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрите загальне позовне провадження. Справа призначена до підготовчого засідання. Заява про забезпечення позову задоволена. Заборонено Таїровській селищній раді Овідіопольського району Одеської області, Виконавчому комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області чи будь-яким іншим особам проводити роботи щодо розміщення комплексу тимчасових споруд чи інших конструкцій в межах та безпосередньо на межі земельної ділянки кадастровий номер №:02:005:2507 за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, із елементами благоустрою та архетипу павільонів на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області затвердженої на підставі рішення виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області.

18 вересня 2020 року Таїровська селищна рада звернулася до суду з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на те, що заява ОСОБА_2 про забезпечення позову є необґрунтованою, а ухвала від 01 вересня 2020 року в частині вжиття заходів забезпечення позову є передчасною.

Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 вересня 2020 року, скасовані заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Овідіопольського районного суду Одеськоїобласті від 01 вересня 2020 року.

Не погодившись з ухвалою суду від 21 вересня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову, ОСОБА_1 , представник ОСОБА_2 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу суду скасувати, відмовити в задоволені заяви про скасування заходів забезпечення позову, посилаючись на порушення норм процесуального права.

В обґрунтування своєї апеляційної скарги, апелянт зазначає, що клопотання про скасування заходів забезпечення позову є передчасним, оскільки справа не розглянута по суті та обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову не змінились.

Відзиву до суду надано не було.

Сторони про розгляд справи на 16 грудня 2020 року були сповіщені належним чином (а.с. 192-194).

Частиною 2 статті 372 ЦПК України передбачено, що неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу за відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи, та від яких не надійшли клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення (17 грудня 2020 року).

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, оскільки ухвала суду постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 375ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Скасовуючи заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 01 вересня 2020 року, суд першої інстанції виходив з того, щовимоги забезпечення позову не були належним чином обґрунтовані та доведені та не є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Колегія суддів погоджується із таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

В силу п.п. 3, 4, 7 ч.1 ст.151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову, захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Із системного аналізу вимог наведених норм слідує, що заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим позовним вимогам, безпосередньо бути пов`язаними з предметом спору, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення. Заявник обов`язково повинен обґрунтувати своє клопотання і з цією метою подати докази наявності фактичних обставин, з якими пов`язує застосування певного заходу забезпечення позову. Доказами у даному випадку вважатимуться будь-які відомості, що вказують на ймовірне порушення чиїхось прав (свобод, інтересів) під час провадження у справі. При цьому тягар доказування при розгляді клопотання покладається виключно на заявника.

Обов`язковою передумовою вжиття заходів забезпечення позову є обґрунтованість відповідних вимог сторони, у тому числі й з зазначенням очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дії або бездіяльності, очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам останньої, неможливості у подальшому без вжиття таких заходів відновлення прав особи та обов`язковим поданням доказів наявності фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного заходу забезпечення позову. При цьому, ознаки протиправності повинні бути пов`язані саме з порушеними правами, свободами чи інтересами.

Згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Як вбачається з матеріалів справи, що ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області про визнання незаконним та скасування рішень, в якому просила:

- визнати дії (рішення) виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області щодо затвердження Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, із елементами благоустрою та архетипу павільйонів на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, відповідно до якого допущено порушення меж земельної ділянки ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:2507) неправомірними та скасувати зазначене рішення;

- визнати неправомірним та скасувати рішення виконавчого комітету Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області в частині надання дозволу на розміщення тимчасових споруд відповідно до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, із елементами благоустрою та архетипу павільйонів на території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області відповідно до якого допущено порушення меж земельної ділянки ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:005:2507).

Звертаючись до суду з заявою про застосування заходів забезпечення позову, позивачка обґрунтувала необхідність забезпечення тим, що вжиття заходів забезпечення позову є необхідною умовою відновлення порушених прав позивача, а також забезпечить можливість реального захисту прав позивача та можливість виконання рішення суду, у зв`язку з чим, враховуючи предмет позовних вимог просила застосувати заходи забезпечення позову.

При цьому у заяві про вжиття заходів забезпечення позову не наведено істотних обставин та не надано жодних доказів, які б вказували, що невжиття заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивачки або ж вказували на наявність очевидних ознак протиправності дій відповідачів, та порушення у зв`язку із цим прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду.

Також заявником на підтвердження своїх позовних вимог надано проект рішення виконкому, при цьому позивачкою в заяві про забезпечення позову не наведено достатнього обґрунтування доводів того, що між сторонами дійсно виник спір, а роботи щодо розміщення комплексу тимчасових споруд чи інших конструкцій здійснені саме в межах та безпосередньо на межі земельної ділянки позивачки.

Висновки суду про те, щ суд позбавлений можливості встановити будь-яку з обставин, передбачених ч.2 ст.149 ЦПК України, за наявності яких можливе вжиття заходів забезпечення позову, що стосуються предмета спору є вірними та відповідають матеріалам справи.

Судом вірно зазначено, що, виходячи з предметів спору у даному випадку забезпечення позову має стати крайнім заходом вжиття якого можливе виключно за наявності підстав вважати, що саме рішення, дії або бездіяльність відповідачів є очевидно протиправними.

На підставі вищевикладених обставин, суд першої інстанції з урахуванням вжитих заходів забезпечення позову та предметом позовних вимогна законних підставах скасував заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 01.09.2020 року, у зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю заяви про застосування заходів забезпечення позову, та у зв`язку із тим, що заявлені вимоги щодо застосування заходів забезпечення позову є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

З вказаними висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 про те, щоклопотання про скасування заходів забезпечення позову є передчасним, оскільки справа не розглянута по суті та обставини, що зумовили застосування заходів забезпечення позову не змінились, колегія суддів вважає безпідставними, оскількисуд першої інстанції, вірно встановивши обставини справи та характер спірних правовідносин, співмірність заявлених позовних вимог, дійшов обґрунтованого висновку про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів приходить до висновку, що в зв`язку з тим. що судом було забезпечено позов передчасне, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про скасування забезпечення позову.

Одночасно, апеляційний суд звертає увагу на те, що за положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики Європейського Суду з прав людини про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи, висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справа «Гірвісаарі проти Фінляндії», п. 32).

Пункт 1ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no. 2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41).

Судове рішення відповідає вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки судові процедури повинні бути справедливими і розумними як до відповідача, так і до позивача.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Таким чином, ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального та матеріального права і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , представника ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу Овідіопольського районного суду Одеської області від 21 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Повний текст судового рішення складений 17 грудня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ Л.А. Гірняк

______________________________________ С.М. Сегеда