Ухвала

21 січня 2020 року

м. Київ

справа № 632/2042/16-ц

провадження № 61-18142св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Кривцової Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення не нарахованої та недоплаченої заробітної плати та про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 лютого 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 суму не нарахованої та недоплаченої заробітної плати на посаді «прибиральник службових приміщень» за період з 20 серпня 2009 року до 02 червня 2015 року в розмірі 6 636,01 грн.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки у розрахунку за період з 03 червня 2015 року до 31 січня 2017 року в розмірі 23 589,74 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплачених ОСОБА_1 своєму представнику витрат на надання правової допомоги у розмірі 500,00 грн.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь держави судовий збір у сумі 551,20 грн.

Рішення суду в межах суми недоплаченої заробітної плати за один місяць у розмірі 121,80 грн допущено до негайно виконання.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року апеляційну скаргу Головного територіального управління юстиції у Харківській області задоволено частково.

Рішення Первомайського міськрайонного суду Харківської області від 01 лютого 2017 року змінено.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області задоволено частково.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 суму не нарахованої та недоплаченої заробітної плати за період з 28 жовтня 2013 року по 02 червня 2015 року в розмірі 2 008,33 грн.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 2 000 грн середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 03 червня 2015 року по день ухвалення рішення.

У решті позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного територіального управління юстиції у Харківській області на користь ОСОБА_1 65,10 грн судових витрат на правову допомогу.

У частині стягнення судового збору та суми, що підлягає негайному виконанню рішення суду залишено без змін.

У квітні 2017 року ОСОБА_1 подала до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 травня 2017 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У квітні 2018 року справа передана до Верховного Суду.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 12 червня 2019 року справу призначено колегії суддів у складі судді-доповідача Кривцової Г. В. та суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційної скарги викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

справу за позовом ОСОБА_1 до Головного територіального управління юстиції у Харківській області про стягнення не нарахованої та недоплаченої заробітної плати та про стягнення середнього заробітку за весь час затримки розрахунку при звільненні, за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Апеляційного суду Харківської області від 27 березня 2017 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Інформацію про дату розгляду справи і персональний склад суддів оприлюднити на офіційному веб-порталі судової влади.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Г. В. Кривцова Б. І. Гулько Д. Д. Луспеник