___________________________________________________________________________________________________________________
справа № 947/1041/20
провадження № 2/947/1710/20
УХВАЛА

про відкриття провадження у справі

та призначення підготовчого судового засідання

23.01.2020 року м. Одеса

Суддя Київського районного суду м. Одеси Літвінова І.А., ознайомившись з позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю,

ВСТАНОВИВ:

За результатами повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Київського районного суду м. Одеси, справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради, про визначення місця проживання дитини з матір`ю, присвоєно єдиний унікальний номер 947/1041/20, головуючим визначено суддю Літвінову І.А.

Справа відноситься до юрисдикції місцевого загального суду та підлягає розгляду в порядку позовного провадження.

Згідно з частиною першою статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Місце проживання сторін ОСОБА_1 та ОСОБА_2 зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 , що територіально відноситься до Київського району міста Одеси.

Територіальна юрисдикція (підсудність) Київському районному суду м. Одеси цивільної справи № 947/1041/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, встановлюється за правилами частини першої статті 27 ЦПК України.

При ознайомлені із змістом позовної заяви ОСОБА_1 , встановлено, що вона містить певні недоліки, оскільки при оформлені заяви позивачем не в повній мірі витримані вимоги статті 175 ЦПК України.

Однак, виявлені недоліки у своїй сукупності не істотними та такими, що не можуть бути усунені при підготовчому провадженні.

При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі 947/1041/20 суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.

Відповідно до статі 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху в даному випадку суперечило б завданню цивільного судочинства та не відповідало б конституційним принципам щодо гарантованого судового захисту прав, а також доступу до правосуддя, закладеного Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Конституція України, як Закон прямої дії, має найвищу юридичну силу, а офіційне тлумачення конституційних положень здійснюється Конституційним Судом України, який у цілій низці своїх рішень висловив правову позицію щодо права на оскарження судових рішень та доступу до правосуддя, згідно з якою кожному гарантується захист прав і свобод у судовому порядку; суд не може відмовити у правосудді, якщо особа вважає, що її права і свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод; відмова суду у прийнятті позовних та інших заяв, скарг, оформлених відповідно до чинного законодавства, є порушенням права на судовий захист, яке, згідно зі статтею Конституції України, не може бути обмежене (пункти 1,2 резолютивної частини Рішення від 25 грудня 1997 року № 9-зп, абзац 7 пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Крім цього, у низці рішень Європейського Суду з прав людини, юрисдикцію якого в усіх питаннях, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежено державою, лише якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті справи.

У справі «Bellet v. France» Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

Таким чином, вказані обставини свідчать про необхідність надати позивачу ОСОБА_1 можливість захистити своє право та право малолітньої дитини в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положеннями статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Отже, з метою уникнення надмірного формалізму при тлумаченні правових норм, дотримання принципу верховенства права, забезпечення реального гарантування передбаченого Конвенцією права на судовий захист, створення рівних умов доступу до правосуддя, що передбачає здатність особи безперешкодно отримати судовий захист як доступ до незалежного і безстороннього вирішення спорів за встановленою процедурою на засадах верховенства права, суд приймає рішення про відкриття провадження у цивільній справі № 947/1041/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини.

За правилами частини першої статті 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно з пунктами 1, 6 частини четвертої статті 274 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Частиною четвертою статті 19 ЦПК України для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні призначене загальне позовне провадження.

У зв`язку із проживанням малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у Київському районі міста Одеси за адресою: АДРЕСА_1 , повноважною на надання висновку щодо доцільності визначення місця проживання дитини є Київська районна адміністрація Одеської міської ради, як територіальний орган опіки та піклування.

Керуючись ст.ст. 3, 11, 19, 27, 28, 187, 274 ЦПК України, суддя

УХВАЛИВ:

Відкрити провадження у цивільній справі № 947/1041/20 за позовом ОСОБА_1 (паспорт: НОМЕР_1 , виданий Київським РВ у м. Одесі ГУДМС України в Одеській області 14.09.2013; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (паспорт та РНОКПП не зазначені; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) про визначення місця проживання дитини.

Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження.

Почати підготовче провадження з дня постановлення цієї ухвали.

Підготовче засідання розпочати 05 лютого 2020 року о 12 годині 00 хвилин в залі к.-№240 Київського районного суду м. Одеси (м. Одеса, вул. Варненська, 3-Б, ІІ поверх).

Учасникам справи надіслати копії ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі протягом двох днів з дня її складення у порядку статті 272 ЦПК України.

Встановити строк для подання відповідачем відзиву на позов в порядку статті 178 ЦПК України - п`ятнадцять днів з дня одержання копії цієї ухвали.

Зобов`язати відповідача одночасно із надісланням (наданням) відзиву до суду надіслати (надати) копії такого відзиву та доданих до нього документів позивачу, а також третім особам.

Роз`яснити відповідачу, що відповідач у відзиві викладає заперечення проти позову. Відзив підписується відповідачем або його представником. Відзив повинен містити: найменування (ім`я) позивача і номер справи; повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові для фізичних осіб) відповідача, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку, офіційну електронну адресу та адресу електронної пошти, за наявності; у разі повного або часткового визнання позовних вимог - вимоги, які визнаються відповідачем; обставини, які визнаються відповідачем, а також правову оцінку обставин, надану позивачем, з якою відповідач погоджується; заперечення (за наявності) щодо наведених позивачем обставин та правових підстав позову, з якими відповідач не погоджується, із посиланням на відповідні докази та норми права; перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення документів і доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання; заперечення (за наявності) щодо заявленого позивачем розміру судових витрат, які позивач поніс та очікує понести до закінчення розгляду справи по суті; попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які відповідач поніс і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До відзиву додаються: докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача, якщо такі докази не надані позивачем; документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. До відзиву, підписаного представником відповідача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника відповідача. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Роз`яснити третій особі її право на подання пояснень щодо позовних вимог до початку підготовчого засідання.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала окремо від рішення суду може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії цієї ухвали лише в частині визначення підсудності справи. В іншій частині заперечення на ухвалу може бути включене до апеляційної скарги на рішення суду.

Отримувати інформацію щодо справи учасники справи можуть на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет /веб-адреса сторінки: https://court.gov.ua/fair/sud1512/.

Суддя Літвінова І. А.