Провадження №2/760/4403/20
Справа №760/2974/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/ додаткове /

17 грудня 2020 року Солом"янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді - Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря - Шпори М.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу;

та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочинів фіктивними, суд

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року позивач за первісним позовом звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів боргу за договором позики.

Відповідач ОСОБА_2 у вересні 2020 року звернувся до суду з зустрічним позовом про визнання правочинів фіктивними.

16 грудня 2020 року в справі було ухвалено рішення та в порядку вимог частини 6 статті 259 ЦПК України була проголошена його вступна та резолютивна частина.

При виготовленні вступної та резолютивної частини рішення в ньому не було зазначено про зустрічний позов, який був предметом розгляду та перевірки суду, та прийняте судом рішення не відображено в його резолютивній частині.

Відповідно до частини 3 статті 270 ЦПК України сторони в судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення в справі, виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

Так, рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 16 грудня 2020 року був задоволений первісний позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення боргу.

Окрім первісної вимоги позивача предметом спору сторін та розгляду суду в судовому засіданні був зустрічний позов ОСОБА_2 про визнання правочинів фіктивними.

В порядку виконання вимог цивільного процесуального законодавства України зустрічний позов був прийнятий до провадження суду, сторони подавали докази в його обгрунтування, пояснення та відзив.

При розгляді справи судом досліджувалися обставини та підстави, викладені в ньому, однак у резолютивній частині не зазначений результат розгляду справи в цій частині та прийняте судом рішення.

Згідно роз`яснень, викладених у пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» додаткове рішення може бути ухвалено лише у випадках і за умов, передбачених ст.270 ЦПК України.

Воно не може змінити суті основного рішення або містити в собі висновки про права та обов`язки осіб, які не брали участі у справі, чи вирішувати вимоги, не досліджені в судовому засіданні.

За змістом пунктів 4 та 5 ст.175 ЦПК України предмет позову - це певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, яка опосередковується відповідним способом захисту прав або інтересів.

Підстави позову - це обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Тобто, як первісний позов, так і зустрічний є позовною вимогою в розумінні вимог пункту 1 частини 1 статті 270 ЦПК України, за якою може бути ухвалено додаткове рішення.

Враховуючи викладене вище, предмет спору сторін, який досліджувався в судовому засіданні в повному обсязі, прийняте судом рішення в частині первісного позову, а також ту обставину, що в резолютивній частині вступної та резолютивної частини рішення не відображено прийняте судом рішення в частині зустрічного позову, суд приходить до висновку про ухвалення додаткового рішення в справі в цій частині.

Керуючись ст. 270 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Ухвалити додаткове рішення в справі наступного змісту.

В зустрічному позові ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання правочинів фіктивними відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Л.А. Шереметьєва

.