Провадження № 2/638/1599/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Семіряд І.В.

при секретарях Тягунової Р.Ю., Тітової М.О., Підосокорської А.О.

за участю :

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкова в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 « Про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання », третя особа ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В :

24.07.2019 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 « Про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання » в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог ( а.с. 39 ), посилається на те, що він з 29.09.1995 перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає разом з відповідачем. З 2018 року вони сумісно не мешкають, так як шлюб між ними розірвано.

З 13.08.2018 донька сторін навчається в Харківському національному економічному університеті ім. Семена Кузнеця з денною формою навчання на контрактній основі, відповідно до договору про надання освітніх послуг № 2018.03.073.010.6.01.056 від 13.08.2018, укладеного між позивачем та освітнім закладом з терміном навчання з 2018 по 2022 учбові роки. Вартість навчання становить 47200 гривень. Ним за власні кошти була здійснена оплата двох років навчання доньки в сумі 24750 гривень. Так як відповідач в оплаті навчання доньки участі не приймає, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь 1/2 частину від суми оплати за навчання, яка становить 24750 гривень, а також понесені ним судові витрати в розмірі 768,4 гривен.

У судовому засіданні позивачОСОБА_1 підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, додатково пояснивши, що до теперішнього часу донька мешкає разом з відповідачем, однак він спілкується з донькою, надає її щомісячну грошову допомогу. При цьому, позивач просив суд стягнути на його користь з відповідача 1/2 частину фактично сплаченої ним суми за навчання доньки, яка становить 12375 гривень.

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги не визнав, просив суд в задоволенні позову відмовити, так як після розірвання шлюбу з позивачем їх донька залишилась мешкати разом з нею та перебуває на її утриманні. При цьому відповідач зазначила, що вона участі в оплаті навчання доньки не приймає, зазначена позивачем сума була виплачена ним з власних коштів.

Третя особа ОСОБА_3 в судове засіданні не прибула, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, надала суду письмову заяву в якої просила справу розглядати за її відсутності, задовольнивши позовні вимоги позивача. ( а.с. 21 ).

При таких обставинах, суд враховуючи позицію сторін та наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим розгляд справи провести у відсутності третьої особи.

Суд, заслухавши пояснення сторін та дослідивши матеріали справи, вважає позов не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12 ч. 3 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особо, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами і іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, обов`язок доказування покладається на сторони, що є одним із принципів змагальності сторін. Суд не може збирати докази за власною ініціативою.

В судовому засіданні, з пояснень сторін та дослідженої копії свідоцтва про народження дитини, встановлено, що сторони з 29.09.1995 перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають повнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ( а.с. 22 ).

Як випливає з пояснень позивача та відповідача на теперішній час сторони проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Донька ОСОБА_3 фактично проживає з матір`ю за відповідним місцем реєстрації та перебуває на утриманні матері, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні копією загальногромадянського паспорту відповідача, інформацією з реєстру територіальної громади м. Харкова про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб. ( а.с.а.с. 9-11, 16 ).

Таким чином, зазначені обставини не підлягають доказуванню, як такі, що визнаються учасниками справи, відповідно до приписів ч. 1 ст. 82 ЦПК України.

Крім того, в судовому засіданні з досліджених доказів вбачається, що донька сторін ОСОБА_3 з 13.08.2018 навчається в Харківському національному економічному університеті ім. Семена Кузнеця з денною формою навчання на контрактній основі, відповідно до договору про надання освітніх послуг № 2018.03.073.010.6.01.056 від 13.08.2018, укладеного між позивачем ОСОБА_1 та освітнім закладом з терміном навчання з 2018 по 2022 учбові роки. Загальна вартість навчання становить 47200 гривень. ( а.с. 13 ).

З наданих позивачем копій квитанцій, вбачається, що ним була здійснена оплата двох років навчання доньки в вищезазначеному учбовому закладі, в загальній сумі 24750 гривень. ( а.с. 14 ).

Позивач зазначає, що відповідач не приймає участі у додаткових витратах на їх повнолітню доньку, яка продовжує навчання у вищому учбовому закладі, а саме не сплачує частину вартості навчання, у зв`язку з чим просить суд стягнути з відповідача половину понесених ним витрат по оплаті навчання доньки.

При цьому, обґрунтовуючи свої позовні вимоги позивач ОСОБА_1 посилається на приписи ст.ст. 198, 199 СК України.

Зазначені позовні вимоги ОСОБА_1 є безпідставними та такими, що не ґрунтуються на приписах СК України з наступних підстав.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Частинами першою - третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька видів виконання цього обов`язку, зокрема утримання неповнолітньої дитини, що стягується у частках або твердій грошовій сумі (ст.ст. 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо) (ст. 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, у разі якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (ст. 193); батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними двадцяти трьох років, за умови якщо батьки можуть надавати таку допомогу (відповідно ст.ст. 198, 199).

Разом з тим, статтею 199 СК України передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (ст. 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст. 199, 200, 201 СК України). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила глави 15 СК України, зокрема ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються саме ст. 199 СК України (утримання дитини, яка продовжує навчання).

Крім того, судом зазначається, що приписами ч. 3 ст. 199 СК України передбачено право звернення до суду з відповідним позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, сина, які продовжують навчання, зокрема лише того з батьків, з ким проживає дочка, син.

В судовому засіданні встановлено, що дочка сторін проживає саме з відповідачем, що також унеможливлює звернення позивача до суду з відповідними позовними вимогами з посиланням на приписи ст. 199 СК України.

Також, посилання позивача на норми ст. 198 СК України є безпідставними, та як нею регулюються правовідносини між батьками та повнолітніми дочкою, сином з приводу надання матеріальної допомоги останнім, лише в разі коли вони є непрацездатними та потребують матеріальної допомоги.

Будь яких даних які б свідчили про те, що дочка сторін є непрацездатною в судовому засіданні не встановлено.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст.ст. 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 82, 141, 259, 265, 268, 273 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 « Про стягнення додаткових витрат на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання », третя особа ОСОБА_3 , - відмовити.

У відповідності до п.п. 15.5) п. 15 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд міста Харкова протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання ) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення буде складено 24.01.2020.

Суддя: І.В. Семіряд