Справа № 148/1440/20
Провадження №2/148/667/20
У Х В А Л А

Іменем України

17 грудня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , поданим від їх імені та в їх інтересах представником ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області, про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, за участі: позивача - ОСОБА_1 ; відповідача - ОСОБА_5 , представника відповідачів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 - ОСОБА_6 , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні суду знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_5 , про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу.

До початку розгляду справи представник відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 заявила відвід головуючому судді, подавши відповідну заяву. Заява про відвід мотивована тим, що одночасно з даною справою у провадженні Тульчинського районного суду Вінницької області знаходиться інша справа № 148/2412/19 за позовом тих самих осіб до ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_4 про визнання недійсним наказу ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 13.09.2019 № 15739/0/15-19 про надання дозволу на розробку документації із землеустрою, яким ОСОБА_4 надано дозвіл на розробку документації про відведення у власність земельної ділянки орієнтовною площею 1,10 га. із земель державної власності на території Юрківської сільської ради, та усунення порушень прав землекористувача шляхом відновлення меж земельних ділянок, які існували до початку розроблення проекту землеустрою спірної земельної ділянки. Дані справи є взаємопов`язаними між собою, оскільки у них йдеться про одну і ту ж земельну ділянку, одне і теж обгрунтування позовних вимог, посилання на одні і ті ж обставини. Також, рішення у справі, що розглядається № 148/1440/20 до прийняття рішення у попередній справі № 148/2412/19 не можливе, однак головуючий суддя у даній справі ОСОБА_7 призначив її розгляд. Окрім того, у попередній справі № 148/2412/19 головуючий суддя Саламаха О.В., який спочатку здійснював розгляд даної справи, задовільнив відвід, враховуючи, що у відповідача ОСОБА_4 склалася думка про упередженність судді, яка може в подальшому викликати сумнів в об`єктивності прийнятого судом рішення.

Окрім того, підставою для відводу у справі, що розглядається, представник відповідачів зазначає те, що суддею Саламахою О.В. відкрито провадження у даній справі, віднесено справу до малозначної, та призначено її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження, що є не правильним та не відповідає ряду положень ЦПК України.

Відповідач ОСОБА_5 заяву про відвід підтримав.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив проти задоволення заяви про відвід.

Інші учасники процесу, будучи належним чином повідомленими, в судове засідання не з`явились.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Ознайомившись із заявою про відвід, матеріалами справи, заслухавши думку учасників процесу, суд вважає, що заява про відвід підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Частиною 5 ст. 40 ЦПК України передбачено, що якщо на час подання заяви про відвід судді у суді здійснюють правосуддя менше трьох суддів, вирішення питання про відвід здійснюється в нарадчій кімнаті суддею, який розглядає справу чи вчиняє іншу процесуальну дію, про що виноситься ухвала. У такому разі положення частин третьої та четвертої цієї статті не застосовуються.

З урахуванням того, що правосуддя в Тульчинському районному суді Вінницької області здійснють двоє суддів, тому, в даному випадку, застосуванню підлягають саме норми ч. 5 ст. 40 ЦПК України.

Відповідно до ч. 7 ст. 40 ЦПК України, питання про відвід вирішується невідкладно.

Відповідно до ч. 8 ст. 40 ЦПК України, за ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

Підстави для відводу судді визначені ст. 36, 37 ЦПК України.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може брати участі в розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Об`єктивність та неупередженість судді є необхідною умовою для справедливого правосуддя.

Суддя має бути позбавлений будь-яких особистих почуттів, схильностей, упередженостей при розгляді справи. При цьому також важливо, як дії судді сприймаються стороннім спостерігачем.

Відповідно «Бангалорських принципів поведінки судді», що схвалені резолюцією №2006/23 Економічної та Соціальної ради ООН від 27.07.2006, допускається відвід судді у тому випадку, коли сторонньому спостерігачеві може видатись, що суддя не здатен винести неупередженого рішення.

Пункт 5 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про незалежність судової влади» № 8 від 13.06.2007, передбачає, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Так, інститут відводу (самовідводу) є однією з найважливіших гарантій здійснення правосуддя неупередженим та справедливим судом. Відвід (самовідвід) дозволяє виключити найменшу підозру в зацікавленості судді в результатах розгляду конкретної справи, навіть якщо насправді такої зацікавленості немає, оскільки пріоритетною тут є суспільна довіра до суду.

Дана позиція повністю узгоджується з п. 12 висновку № 1 Консультативної ради європейських судів для Комітету міністрів Ради Європи про стандарти незалежності судових органів і незмінності суддів (який має статус міжнародного документа), який передбачив, що при винесенні судових рішень щодо сторін у судовому розгляді судді повинні бути безсторонніми, вільними від будь-яких зв`язків, прихильності чи упередження, що впливає або може сприйматися як таке, що впливає, на здатність судді приймати незалежні рішення.

Відповідно до ч. 4 ст. 36 ЦПК України, незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Разом з тим, враховуючи, що у відповідачів ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , їх представника ОСОБА_6 склалася думка про упередженість головуючого судді з тих чи інших причин, яка може в подальшому викликати сумнів в об`єктивності прийнятого судового рішення та з метою забезпечення права сторін на справедливий суд, заяву про відвід слід задовольнити.

Керуючись ст. 36, 40, ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Заяву представника відповідачів ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_6 про відвід головуючого судді Саламахи О.В. задовольнити.

Цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , подану від їх імені та в їх інтересах представником ОСОБА_3 , до ОСОБА_4 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та ОСОБА_5 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Юрківської сільської ради Тульчинського району Вінницької області про визнання незаконним та скасування наказу, визнання недійсним договору купівлі-продажу, передати до канцелярії суду на автоматизований розподіл відповідно до вимог ст. 33 ЦПК України.

Копію ухвали вручити учасникам справи та надіслати нез`явившимся учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: