Дата документу 16.12.2020 Справа № 337/6138/18
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 337/6138/18 Головуючий у 1 інстанції: Котляр А.М.
Провадження № 22-ц/807/2650/20 Суддя-доповідач: Кочеткова І.В.

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Кочеткова І.В.,

суддів: Дашковської А.В.,

Кримської О.М.,

секретар Волчанова І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі представника за довіреністю Васюхіної Катерини Євгенівни на ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року АТ «Універсал Банк» звернулось до суду із позовом про солідарне стягнення з позичальника ОСОБА_1 та поручителя ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором № 093-2008-2021 від 11 червня 2008 року, розмір якої станом на 27.03.2018 становить 13 700,40 швейцарських франків, від сплати якої на користь Банку відповідачі у добровільному порядку ухиляються, а також стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати у розмірі 5774,12 грн.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року закрито провадження по справі ЄУН 337/6138/18 за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в частині стягнення: простроченої заборгованості за кредитом в сумі 2 252,64 швейцарських франків та суми дострокового стягнення кредиту в сумі 5 473,53 швейцарських франків; відсотків станом на 17.02.2016 року в сумі 1924,87 швейцарських франків; підвищених відсотків станом на 17.02.2016 року в сумі 81,68 швейцарських франків.

В іншій частині справа призначена до розгляду.

Судове рішення мотивовано тим, що є така, що набрала законної сили ухвала суду першої інстанції про закриття провадження у справі між тими ж сторонами про стягнення заборгованості, що існувала станом на 17.02.2016, за тим самим кредитним договором.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду, 29.07.2020 ПАТ «Універсал Банк» в особі представника за довіреністю Васюхіної К.Є. подало апеляційну скаргу , в якій, посилаючись на її незаконність та необгрунтованість, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу суду, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування представник позивача зазначав, що рішення Третейського суду є невиконаним, а в отриманні виконавчих листів Банку було відмовлено, а отже змінилися підстави позову, а тому суд першої інстанції безпідставно закрив провадження у справі.

Копія апеляційної скарги і ухвала про відкриття апеляційного провадження направлені ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на адреси останні відомі за зареєстрованим місцем їх проживання. Про розгляд справи судом апеляційної інстанції на офіційному веб-сайті апеляційного суду розміщено оголошення.

У відзиві на апеляційну скаргу представник відповідачів адвокат Тульчевська Н.В. зазначає, що оскаржувана ухвала є законною і обґрунтованою, а доводи банку неспроможні.

Заслухавши у судовому засіданні суддю-доповідача, пояснення , яка підтримала апеляційну скаргу, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

За змістом ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В силу вимог ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції, є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Закриваючи провадження по справі ЄУН 337/6138/18 за позовом акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення в частині простроченої заборгованості за кредитом в сумі 2252,64 швейцарських франків та суми дострокового стягнення кредиту в сумі 5473,53 швейцарських франків; відсотків станом на 17.02.2016 року в сумі 1924,87 швейцарських франків; підвищення відсотків станом на 17.02.2016 року в сумі 81,68 швейцарських франків, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги по справі, яка на даний час розглядаються судом ЄУН 337/6138/18, частково складаються із позовних вимог по справі ЄУН 337/3679/16-ц, провадження по якій є закритим.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не ґрунтуються на законі, а тому з ними не можна погодитися.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Європейський суд з справ людини у своїх рішеннях від 25 липня 2002 року у справі «Совтрансавто-Холдинг» проти України» та від 28 жовтня 1999 року у справі «Брумареску проти Румунії» зазначав, що існує усталена судом практика конвенційних органів щодо визначення основним елементом верховенства права принципу правової певності, який передбачає серед іншого і те, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів.

З матеріалів справи та змісту позовної заяви АТ «Універсал Банк» вбачається, що банк звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , та ОСОБА_2 про солідарне стягнення з позичальника, та з поручителя, заборгованість за кредитним договором № 093-2008-2021 від 11 червня 2008 року станом на 27.03.2018 року у розмірі 13700 швейцарських франків 40 сантимів, від сплати якої на користь Банку відповідачі у добровільному порядку ухиляються, а також стягнути солідарно з відповідачів понесені судові витрати у розмірі 5774,12 грн.

В позовній заяві Банк посилався також на ту обставину, що рішенням Постійно діючого Третейського суду при Асоціації українських банків (м.Київ) від 25.09.2015 №1535/15 за позовом ПАТ «Універсал Банк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно стягнута заборгованість за кредитним договором № 093-2008-2021 від 11.06.2008р. в розмірі 17189,21 швейцарських франків, проте ухвалою Дніпровського районного суду м.Києва від 29.11.2017 банку було відмовлено у видачі виконавчого листа, у зв`язку з чим він вимушений повторно звернутися до суду з відповідними позовом.

Суд першої інстанції, закриваючи провадження у справі, не звернув уваги на те, що рішення третейського суду про стягнення з відповідачів кредитної заборгованості не виконано і що у видачі виконавчого листа на його примусове виконання Банку було відмовлено, не перевірив, чи була вказана обставина підставою пред`явлення позову у справі ЄУН 337/3679/16-ц, провадження по якій є закритим, що призвело до неправильного застосування п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

З огляду на вказане, закриття судом провадження у справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суперечить змісту цієї норми та перешкоджає подальшому провадженню у справі щодо існуючого у сторін спору.

На підставі зазначеного, колегія суддів приходить до висновку, що допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової (передчасної) ухвали, яка підлягає скасуванню з направленням справи для продовження розгляду (вирішення питання) до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі представника за довіреністю Васюхіної Катерини Євгенівни задовольнити.

Ухвалу Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 20 травня 2020 року в частині закриття провадження у цій справі скасувати, справу повернути до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 17 грудня 2020 року.

Головуючий: І.В. Кочеткова

Судді: А.В. Дашковська

О.М. Кримська