Постанова

Іменем України

09 грудня 2020 року

м. Київ

справа № 390/1374/19

провадження № 61-15268св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» на постанову Кропивницького апеляційного суду, у складі колегії суддів: Голованя А. М., Карпенка О. Л., Мурашка С. І., від 30 вересня 2020 року.

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» (далі - АТ «Ощадбанк») про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення.

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивувала тим, що вона працювала в філії Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» з 13 лютого 2012 року по 27 серпня 2019 року.

04 червня 2019 року до територіального відокремленого безбалансового відділення (далі - ТВБВ) № 10010/0135 філії-Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», що знаходиться в м. Кропивницький, звернувся ОСОБА_2 з питанням поповнення його картки на суму 50 000, 00 грн через POS-термінал. В ході проведення перевірки купюр не детекторі валют «Спектр Універсал А-4» було виявлено, що готівкові кошти мають ознаки підроблення. Про цей факт було негайно повідомлено службу безпеки банку та викликано поліцію. Картка клієнта була заблокована банком, а купюри були вилучені правоохоронними органами. Збитки банку нанесені не були.

31 липня 2019 року роботодавцем було видано наказ № 555-к «Про оголошення догани ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ». В пункті 1 наказу зазначено: «за неналежне виконання посадових обов`язків (порушення пунктів 2.8, 4.1.1, 4.1.3 посадової інструкції старшого контролера-касира ТВБВ №10010/030 IV типу філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 01 листопада 2018 року, пункт 7.1.9.3 Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» № 990 від 13 листопада 2015 року (зі змінами)) оголосити догану ОСОБА_1 , старшому контролеру-касиру ТВБВ № 10010/030».

Позивач вважала, що наказ є незаконним та таким, що винесений з порушенням норм трудового законодавства, із урахуванням чого просила позов задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

від 19 травня 2020 року у складі судді Пасічника Д. І. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що заявлені позивачем вимоги до задоволення непідлягають, оскільки позивачем не доведено, що застосування дисціплінарного стягнення у вигляді догани було проведено роботодавцем з порушенням вимог трудового законодавства. В діях ОСОБА_1 наявні порушення трудової дисципліни, а саме порушення пунктів 2.3, 2.8, 2.12, 4.1.1., 4.1.3, 4.2 посадової інструкції старшого контролера-касира, затвердженої начальником філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 01 листопада 2018 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області від 19 травня 2020 року скасовано. Позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано незаконним та скасовано наказ філії - Кіровоградського обласного управління ПАТ «Ощадбанк» від 31 липня 2019 року № 555-к про оголошення догани ОСОБА_1 . Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення трудової дисципліни, а саме посадової інструкції. Однак, районний суд не звернув уваги на те, що роботодавцем було пропущено строк притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності, який починає відліковуватись з дня виявлення вчиненого працівником дисциплінарного проступку, що передбачено статтею 148 КЗпП України.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка подала касаційну скаргу

У жовтні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга

АТ «Ощадбанк», в якій заявник просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 516/268/15-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 266/98/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Заявник стверджує, що суд апеляційної інстанції дійшов помилкового висновку про порушення АТ «Ощадбанк» строку притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 , передбаченого статтею 148 КЗпП України. Банк вказує, що місячний строк для застосування дисциплінарного стягнення обчислюється з дня закінчення службового розслідування, проведення перевірки тощо.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 22 жовтня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

Ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2020 року справу за позовом ОСОБА_1 до АТ «Державний ощадний банк України» про визнання незаконним та скасування наказу про дисциплінарне стягнення призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відзив на касаційну скаргу не надходив

Фактичні обставини справи, встановлені судами

ОСОБА_4 було прийнято на роботу до ТВБВ № 10010/030 АТ «Ощадбанк» на посаду бухгалтера-контролера, тимчасово, на період відпустки по догляду за дитиною основного працівника, відповідно до наказу № 191-к від 09 лютого 2012 року.

Наказом від 03 квітня 2019 року № 240-к ОСОБА_1 переведено на посаду старшого контролера-касира служби касових операцій ТВБВ № 10010/030 філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» з 09 квітня 2019 року.

Пунктами 2.3, 2.8, 2.12, 4.1.1, 4.1.3, 4.2 Посадової інструкції старшого контролера-касира, затвердженої начальником філії-Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 01 листопада 2018 року, визначено, що операційно касовий працівник забезпечує своєчасне та якісне проведення банківських операцій; забезпечує правильне застосування чинних законодавчих актів України, нормативних актів Національного банку України, внутрішніх нормативних актів банку; здійснює усі банківські операції згідно наданогодозволу; операційно касовий працівник несе відповідальність за невиконання або неналежне виконання покладених на нього посадовою інструкцією функціональних обов`язків; недотримання положень, інструкцій та інших розпорядчих документів банку; у випадку невиконання своїх обов`язків працівник може бути притягнутий до дисциплінарної та матеріальної відповідальності відповідно до чинного законодавства України.

Згідно протоколу огляду місця події від 04 червня 2019 року, слідчим Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області було оглянуто приміщення відділення АТ «Ощадбанк», яке розташовано за адресою: вул. Соборна, 19А, м. Кропивницький, де виявлено та вилучено 1 000 купюр номіналом по 50 грн.

Акт про передавання банкнот національної валюти з однаковими ознаками підроблення свідчить, що 04 червня 2019 року старший контролер-касир ТВБВ № 10010/030 ОСОБА_5 передала, а слідчий Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області ОСОБА_6 прийняв підроблені купюри національної валюти номіналом 50 грн, з однаковим кодом та номерним позначенням (KL945328 і IV657812) у кількості 1 000 штук на загальну суму 50 000, 00 грн.

Виписка по рахунку № НОМЕР_1 засвідчує, що 04 червня 2019 року о 15 год 26 хв здійснено транзакцію по рахунку № НОМЕР_2 з поповнення рахунку ОСОБА_7 на суму 50 000 грн.

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_3 від 07 червня 2019 року, 04 червня 2019 року до старшого контролера-касира ОСОБА_5 звернувся клієнт з проханням щодо поповнення картки на суму 50 000 грн через РОS-термінал. ОСОБА_5 розгубилася, а тому ОСОБА_3 вирішила їй допомогти, у зв`язку із чим взяла сервісну картку ОСОБА_5 та поповнила картку згідно заяви клієнта, проте в цей час кошти були ще у клієнта, запаковані у поліетиленовому пакеті номіналом по 50 грн. Під час перерахунку коштів на спектрі було виявлено, що готівкові кошти мають ознаки підроблення.

Відповідно до пояснювальної записки ОСОБА_1 від 07 червня 2019 року, 04 червня 2019 року до неї звернувся клієнт із заявою про поповнення рахунку через POS-термінал на суму 50 000 грн, вона розгубилася, тому що інкасація вже була проведена, старший контролер ОСОБА_3 їй допомогла, взяла заяву і поповнила рахунок. Після проведення операції касир взяла кошти і почала перераховувати. При перерахунку коштів було виявлено, що готівкові кошти є підробними.

Згідно висновку службового розслідування щодо встановлення причини недостачі готівкових коштів на ТВБВ № 10010/030, затвердженого 05 липня 2019 року № 109.29-18/48КТ, комісією зроблено висновок, що старшим контролером-касиром ТВБВ № 10010/030 ОСОБА_1 порушено пункти 2.8, 4.1.1, 4.1.3 посадової інструкції, пункт 7.1.9.3 порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» № 990 від 13 листопада 2015 року. ОСОБА_1 з висновком службового розслідування ознайомлена.

На підставі висновку службового розслідування щодо встановлення причини недостачі готівкових коштів на ТВБВ № 10010/030 від 05 липня 2019 року № 109.29-18/48 КТ до старшого контролера-касира ТВБВ № 10010/030 ОСОБА_1 рекомендовано застосувати заходи дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

Наказом філії - Кіровоградського обласного управління ПАТ «Державний Ощадний банк України» № 555-К від 31 липня 2019 року «Про оголошення догани ОСОБА_1 та ОСОБА_3 », на підставі висновку службового розслідування № 109.29-18/48КТ від 05 липня 2019 року, за неналежне виконання посадових обов`язків (порушення пунктів 2.8, 4.1.1, 4.1.3 посадової інструкції старшого контролера-касира ТВБВ № 10010/030 IV типу філії - Кіровоградського обласного управління АТ «Ощадбанк» від 01 листопада 2018 року, пункту 7.1.9.3 Порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» № 990 від 13 листопада 2015 року (зі змінами)) оголошено догану ОСОБА_1 , старшому контролеру-касиру ТВБВ № 10010/030. ОСОБА_1 ознайомлена із вказаним наказом.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з положеннями частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках: якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку; якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні; якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах; якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

За змістом частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини третьої статті 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін.

Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Статтею 139 Кодексу законів про працю Українипередбачено, що працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Відповідно до частини першої статті 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано тільки один з таких заходів стягнення: догана; звільнення.

Статтею 147-1 КЗпП України передбачено застосування дисциплінарного стягнення органом, якому надано право прийняття на роботу (обрання, затвердження і призначення на посаду) працівника.

Згідно зі статтею 148 КЗпП Українидисциплінарне стягнення застосовується власником або уповноваженим ним органом безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця з дня його виявлення, не рахуючи часу звільнення працівника від роботи у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю або перебування його у відпустці.

Дисциплінарне стягнення не може бути накладене пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Відповідно до частин першої та третьої статті 149 КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник або уповноважений ним орган повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник або уповноважений ним орган повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника.

Підставою застосування догани є вчинення працівником протиправного винного діяння (дії чи бездіяльності), яке визнається дисциплінарним проступком. Протиправність поведінки працівника полягає в порушенні ним своїх трудових обов`язків, закріплених нормами КЗпП України, правилами внутрішнього розпорядку, статутами, положеннями, посадовими інструкціями, трудовим договором (контрактом), колективним договором, а також у порушенні або невиконанні правомірних наказів та розпоряджень роботодавця.

Як встановлено судами попередніх інстанцій порушення старшим контролером-касиром ТВБВ № 10010/030 ОСОБА_1 пунктів 2.8, 4.1.1, 4.1.3 посадової інструкції, пункту 7.1.9.3 порядку емісії та обслуговування платіжних карток в установах АТ «Ощадбанк», затвердженого постановою правління АТ «Ощадбанк» № 990 від 13 листопада 2015 року, було встановлено висновком службового розслідування щодо встановлення причини недостачі готівкових коштів на ТВБВ № 10010/030, затвердженого 05 липня 2019 року за № 109.29-18/48КТ. Розслідування проводилось у період з 11 червня по 04 липня 2019 року. Підстав для того, щоб вважати цей строк таким, що не відповідає критерію розумності, позивачем не доведено.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, надаючи оцінку правомірності застосування роботодавцем до ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у виді догани, суд першої інстанції, з висновком якого в цій частині погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявні порушення пунктів 2.3, 2.8, 2.12, 4.1.1., 4.1.3, 4.2 посадової інструкції старшого контролера-касира.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та ухвалюючи нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, апеляційний суд виходив із того, що роботодавцем було пропущенострок притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності, оскільки роботодавцю стало відомо про вчинений ОСОБА_1 проступок 04 червня 2019 року за наслідками перевірки готівки, відображення операцій у бухгалтерському обліку, а також проведення слідчим відповідних слідчих дій.

Дійшовши вказаного висновку, апеляційний суд не взяв до уваги той факт, що у зв`язку із порушенням ОСОБА_1 04 червня 2019 року посадових обов`язків роботодавцем було винесено наказ від 05 червня 2019 року № 1101 щодо проведення службового розслідування з метою встановлення причин недостачі готівкових коштів на ТВБВ № 10010/030, а за результатами такого розслідування відповідною комісією 05 липня 2019 року складено висновок службового розслідування, яким встановлено факт вчинення ОСОБА_1 вказаних у висновку порушень. Обставин, які б могли свідчити про зволікання роботодавця при проведенні службового розслідування, судами не встановлено.

Обчислення місячного строку для застосування дисциплінарного стягнення здійснюється з дня виявлення не лише факту (події), а саме проступку. Виявлення проступку означає не лише виявлення факту (події), а й визначення працівника, що порушив трудові обов`язки, характеру порушення, шкідливих наслідків правопорушення, причинного зв`язку між правопорушенням і шкідливими наслідками, вини працівника. Як правило, місячний строк обчислюється з дня закінчення службового розслідування, проведення перевірки тощо. В той же час роботодавець наділений правом застосувати дисциплінарне стягнення до працівника не пізніше шести місяців з дня вчинення проступку.

Подібний за змістом висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 20 червня 2018 року у справі № 516/268/15-ц (провадження № 61-14952св18), від 07 жовтня 2019 року у справі № 718/801/17 (провадження № 61-28428св18).

Із урахуванням зазначеного, суд апеляційної інстанції дійшов неправильного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача у зв`язку із порушенням роботодавцем вимог статті 148 КЗпП України.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, районний суд дійшов правильного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки роботодавцем своєчасно, у визначений статтею 148 КЗпП України строк, застосовано дисциплінарне стягнення до позивача за виявлене за результатами службового розслідування порушення посадових обов`язків.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, оскільки роботодавцем не було допущено порушення вимог трудового законодавства під час застосування дисциплінарного стягнення до позивача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином виконав вимоги статті 89 ЦПК України щодо оцінки доказів і дотримався вимог статті 263 ЦПК України щодо законності та обґрунтованості рішення суду, повно і всебічно дослідив обставини справи.

За правилами статті 413 ЦПК України суд касаційної інстанції скасовує постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково і залишає в силі судове рішення суду першої інстанції у відповідній частині, якщо встановить, що судом апеляційної інстанції скасовано судове рішення, яке відповідає закону.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає, що постанова суду апеляційної інстанції підлягає скасуванню із залишенням в силі рішення суду першої інстанції.

Керуючись статтями 400, 402, 413, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» задовольнити.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 30 вересня 2020 року скасувати.

Рішення Кіровоградського районного суду Кіровоградської області

від 19 травня 2020 року залишити в силі.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников
Судді О. М. Осіян Н. Ю. Сакара
С. Ф. Хопта

В. В. Шипович