Справа № 629/5241/19
Провадження № 2/629/110/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 січня 2020 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого - судді Смірнової Н.А., за участю секретаря Андрієнко С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Лозова, Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
Позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що вона є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 . Крім неї в квартирі зареєстровані: її донька ОСОБА_3 , онука ОСОБА_4 , син ОСОБА_5 та колишній зять ОСОБА_2 - відповідач по справі. Відповідач хоча і зареєстрований, але в квартирі не проживає тривалий час, його особистих речей в квартирі не має. Її усні вимоги знятися з реєстрації відповідач ігнорує. В зв`язку з реєстрацією відповідача вона несе додаткові витрати по оплаті комунальних послуг, не має можливості оформити субсидію, це перешкоджає вільному користуванню та розпорядженню майном, тому просить визнати відповідача по справі таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, але надала суду заяву в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала в повному обсязі. Крім цього просила в разі неявки відповідача у справі в судове засідання ухвалити заочне рішення.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, причину неявки суду не повідомив. Повістка відповідачу надсилалася за останнім відомим зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання та відповідно ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідно до п. 2. ч. 11 ст. 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Третя особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, але надала суду телефонограму в якій просила провести розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши докази, представлені сторонами на виконання вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України і які вони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення заявлених вимог, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що уточнені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.
Статтями 1,2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст.ст. 15, 16 ЦК України, ст. 4 ЦПК України кожна особа має право на захист своїх порушених, невизнаних або оспорюваних цивільних прав, свобод чи інтересів, у тому числі й у судовому порядку.
Способами захисту цивільних прав та інтересів, можуть зокрема бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення та інші.
Судом встановлено, підтверджено наявними у справі доказами, що позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 згідно договору купівлі-продажу № 1-149 від 16.03.1999 року, набули право власності на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .
Згідно довідки з місця проживання про склад сім`ї та прописку, виданої командиром військової частини НОМЕР_1 Міністерства інфраструктури України, ОСОБА_2 зареєстрований в даній квартирі з 27.09.2007 року.
Відповідач з моменту реєстрації в вищевказаній квартирі не проживає, його особистих речей в квартирі немає, фактично проживає за іншою адресою, що підтверджується актами, складеними сусідами.
Вибуваючи з постійного місця проживання, відповідач ніяких претензій на житло не мав.
Відповідач в квартиру не з`являється. Всі обов`язки пов`язані з договором найму житлового майна виконує позивач по справі.
Позивач, як власник квартири, ніяких договорів (оренди, найму чи піднайму) з відповідачем не укладала, ніяких обов`язків перед ним не має.
Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійснені ним права користування та розпорядження своїм майном, хоча б ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Вказана стаття встановлює право власника житла на власний розсуд визначати, хто має право в ньому проживати.
Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. В даному разі з вини відповідача права позивача обмежені.
Відповідач в даному випадку своїм протиправним поводженням створює перешкоди, що заважають нормальному здійсненню права власності, а саме неможливість оформлення субсидії по оплаті комунальних послуг та нарахування комунальних послуг, якими позивач не користується, але повинна сплачувати з вини відповідача, тощо.
Позивач ніяких перешкод у здійсненні права користування жилим приміщенням відповідачу не чинила, за захистом порушеного права на проживання відповідач не звертався, особистих речей, майна, яке належить відповідачу в будинку не має.
Конституцією (ст. 41) та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 року, відповідно до закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст.ст. 316, 317, 319, 321 ЦК України).
Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння.
Відповідно до ст. 405 ЦК України особа втрачає право на користування житлом, у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено договором або законом.
Факт не проживання відповідача по справі в квартирі АДРЕСА_2 вбачається з актів про не проживання, складених сусідами від 12.02.2018 року, 21.11.2018 року та 15.04.2019 року, де зазначено, що відповідач ОСОБА_2 з 27.09.2007 року, тобто тривалий час, в вищевказаній квартирі не проживає.
Відповідач вибув на інше постійне місце проживання, не проживає в квартирі майже тринадцять років, отже з цього моменту він втратив право користування жилим приміщенням.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 1, 2, 4, 12, 76, 78, 81, 95, 258, 259, 263-265, 280-284, 288, 354 ЦПК України, ст.ст. 15, 16, 319, 391, 405 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третьої особи ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізяслав, Хмельницької області, таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач може оскаржити рішення до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка с. Велика Козара, Дзержинського району, Житомирської області, громадянка України, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , паспорт (ID-картка) НОМЕР_3 , орган, що видав 6346, дата видачі 28.03.2019 року, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець м. Ізяслав, Хмельницької області, громадянин України, ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Лозівським МРВ УМВС України в Харківській області 14.12.2005 року, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .
Третя особа: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженка с. Велика Козара, Дзержинського району, Житомирської області, громадянка України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Суддя Н.А. Смірнова