Провадження № 2/734/875/20 Справа № 734/2212/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

09 грудня 2020 року смт. Козелецсмт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді - Анохіна А.М.,

за участю секретаря - Науменко О.Л.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі судових засідань смт. Козелець цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з даним позовом в якому просить суд:

-визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,0987 га, кадастровий номер :06:001:0587, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, розташованої на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,3946 га, кадастровий номер :06:002:0583, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, розташованої на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,4828 га, кадастровий номер :06:002:0582, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, розташованої на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва;

-визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,3533 га, кадастровий номер :06:003:0333, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, розташованої на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ОСОБА_3 є матір`ю позивача.

За життя ОСОБА_3 отримала земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, загальною площею 2,3294 га, в тому числі: рілля площею 1,0987 га, сіножаті площами 0,3946 га і 0,4828 га ат пасовище площею 0,3533 га, яка знаходиться на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 та після її смерті відкрилася спадщина до складу якої входять земельні ділянки за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,3294 га, які розташовані на території Максимівської сільської ради, належні їй на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року.

Вказану спадщину після смерті своєї матері ОСОБА_3 в рівних частинах кожен по 1/2, прийняли донька ОСОБА_2 , оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Остерської районної державної нотаріальної контори та син померлої ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , оскільки в силу вимог ст. 1268 ЦК України проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та протягом шестимісячного строку не заявив про відмову від неї.

Зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_4 помер та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,3294 га, які розташовані на території Максимівської сільської ради, успадковані ним після смерті матері, ОСОБА_3 , однак за життя належним чином не оформлені.

Після смерті брата ОСОБА_4 , прийняла спадщину, звернувшись із заявою до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Рожець А.П., але оформити не має змоги, оскільки не надано правовстановлюючий документ на вищезазначене спадкове майно.

Посилаючись на вказані обставини, позивач вимушена звернутися до суду з даним позовом.

З урахуванням наведеного просить задовольнити позовні вимоги.

03.08.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Анохіну А.М.

Ухвалою суду від 07.08.2020 у справі відкрито провадження та призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження.

12.08.2020 судом здійснено запит до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Рожець А.П. про надання спадкової справи.

16.09.2020 до суду надійшла копія витребуваної спадкової справи.

Позивач в підготовче судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області в підготовче судове засідання не з`явився. До суду подано заяву про розгляд справи без участі представника та відсутності заперечень щодо позовних вимог.

За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Провівши підготовче судове засідання в порядку ст. 197 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити за його результатами рішення, зважаючи на визнання відповідачем позовних вимог в повному обсязі.

Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_2 є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с.12).

За життя ОСОБА_3 отримала земельну ділянку за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та є її власником на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, загальною площею 2,3294 га, в тому числі: рілля площею 1,0987 га, сіножаті площами 0,3946 га і 0,4828 га ат пасовище площею 0,3533 га, яка знаходиться на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області (а.с.18).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.07.2020 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 1,0987 га, кадастровий номер :06:001:0587, яка розташована на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.19).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.07.2020 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,3946 га, кадастровий номер :06:002:0583, яка розташована на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.20).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.07.2020 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,4828 га, кадастровий номер :06:002:0582, яка розташована на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.21).

Відповідно до витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 13.07.2020 ОСОБА_3 є власником земельної ділянки площею 0,3533 га, кадастровий номер :06:003:0333, яка розташована на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.22).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла мати позивача - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останньої (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 позивач прийняла спадщину, оскільки звернулася із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса Остерської районної державної нотаріальної контори.

Відповідно до довідки, виданої виконкомом Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області №142 від 04.09.2018 ОСОБА_3 була зареєстрована та постійно проживала за адресою: АДРЕСА_1 та мала склад сім`ї: син - ОСОБА_4 (а.с.13).

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до положень ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_4 є такими, що прийняли спадщину після смерті матері ОСОБА_3 , що підтверджується матеріалами справи.

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть останнього (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина, до складу якої входить 1/2 частина земельних ділянок за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 2,3294 га, які розташовані на території Максимівської сільської ради, успадковані ним після смерті ОСОБА_3 .

Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 31/2014, 25.02.2014 ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Козелецького районного нотаріального округу Рожець А.П. з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_4 (а.с.34).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до положень ст. 1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Стаття 1222 Цивільного кодексу України передбачає, що спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Таким чином, ОСОБА_2 є такою, що прийняла спадщину після смерті брата ОСОБА_4 , що підтверджується матеріалами справи.

Стаття 1297 ЦК України встановлює обов`язок спадкоємця, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. А відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за №296/5, видача свідоцтва про право власності на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінал правовстановлюючого документа на земельну ділянку, втрачено, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення (а.с.23).

У відповідності до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року N 7 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом.

З огляду на те, що відповідно до вимог закону позивач належним чином прийняла спадщину після померлого ОСОБА_4 , але у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадкове майно не може оформити на це майно право власності, що унеможливлює в повній мірі володіти та користуватись ним, а також виходячи з положень ст. 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень", за яким рішення суду стосовно речових прав на нерухоме майно є правовстановлюючим документом, що підтверджує право власності на вказане майно, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі та визнання за позивачем права на спадкове майно.

Враховуючи обставини, викладені вище, суд дійшов висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 328, 392, 1216, 1218, 1222, 1225, 1261, 1268, 1296, 1297 ЦК України, ст.ст. 81, 126, 152 ЗК України, ст.ст. 81, 89, 197, 200, 206, 247, 259, 265, 268, 273, 352, 354-356 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області про визнання права власності за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 1,0987 га, кадастровий номер :06:001:0587, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, розташованої на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_2 право власності на земельну ділянку площею 0,3946 га, кадастровий номер :06:002:0583, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, розташованої на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,4828 га, кадастровий номер :06:002:0582, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, розташованої на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,3533 га, кадастровий номер :06:003:0333, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №836641 від 31.10.2007 року, розташованої на території Максимівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, за цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Козелецький районний суд Чернігівської області.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя А.М.Анохін