Провадження № 2/522/819/20
Справа № 522/7104/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 січня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси

у складі: судді - Бондар В.Я.,

за участю секретаря судового засідання Бойко А.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні у м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про відшкодування моральної шкоди, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась 23.04.2019 року до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до Прокуратури Одеської області, Головного управління Національної поліції в Одеській області, Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, в якому просить стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 50000 гривень, що була завдана внаслідок бездіяльності слідчих районного відділення Малиновського відділу поліції м. Одеси Головного управління національної поліції в Одеській області, начальника Головного управління національної поліції в Одеській області генерала III рангу Головіна Д.В.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що з 2013 року ОСОБА_1 неодноразово письмово зверталась із заявами про вчинення кримінального правопорушення до районного відділення Малиновського відділу поліції м. Одеси ГУНП в Одеській області з питань: нанесення тілесних ушкоджень; щодо невиконання рішень суду; збору та розповсюдження персональних даних; щодо хуліганства; порчі особистого майна; незаконного проникнення до житла та здійснення крадіжки; по двом справам жорстокого поводження з тваринами. Досудові розслідування відповідно до положень Кримінального процесуального кодексу України проведені не були, а кримінальні провадження були закриті, постанови для оскарження слідчому судді не надавались, по справам щодо яких досудове розслідування все ж таки проводилось - воно затягувалось, а після закінчення строків - також закривалось, не надаючи Позивачу можливості оскарження.

Позивач зазначає, що внаслідок бездіяльності посадових осіб Малиновського відділу поліції м. Одеси ГУНП в Одеській області, начальника ГУНП в Одеській області генерала III рангу Головіна Д.В., їй було завдано моральних страждань, що виразились у докладанні додаткових зусиль та часу для організації свого життя, руйнації життєвих планів, приниженні її честі, гідності, що мало наслідком тривалий відрив Позивача від звичного способу життя.

Також Позивач у зв`язку із бездіяльністю працівників поліції отримала статус особи з інвалідністю II групи, так як затяжні розгляди справ, а потім їх безпідставне закриття, фальсифікація доказів, а потім чисельні написання скарг до ГУНП в Одеській області та не реалізація отриманих обіцянок по вирішенню питань Позивача призвели до руйнівного погіршення її стану здоров`я. Позивач отримала такі хвороби, як ІЗС: дифузний кардіосклероз, гіпертонічне захворювання II стадії, кризовий перебіг, ДЕП II стадії, в стадії декомпенсації на фоні гіпертонічного захворювання II стадії церебрального атеросклероза. Внаслідок чисельних переживань та нервових ситуацій у зв`язку із бездіяльність працівників поліції Позивач, також, отримала таке захворювання як невролгія.

Моральні страждання позивач оцінює у 50000 грн.

Ухвалою суду від 03.05.2019 року відкрито провадження у справі та визначено порядок спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 08.07.2019 року.

03.06.2019 року від Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області є окремою юридичною особою, яка самостійно несе відповідальність за своїми зобов`язаннями і при цьому ніяких прав та законних інтересів позивача не порушувала.

Також, зазначеного позивачем «казначейського рахунку» не передбачено чинним законодавством, а тому стягнення з нього неможливе, а стягнення з передбаченого законом єдиного казначейського рахунку призведе до нецільового використання бюджетних коштів.

Крім того, позивач не є належним суб`єктом правовідносин, які регламентуються Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», так як позивач не належить до кола осіб, які мають право на відшкодування шкоди, передбаченої цим законом. Стягнення ж моральної шкоди, в порядку норм ЦК України, має відбуватися не з казначейського рахунку, а з відповідних рахунків винних осіб (органів).

При цьому, позивач не надала достатніх та допустимих доказів на підтвердження доводів про заподіяння їй працівниками національної поліції та прокуратури моральних страждань, як не надала доказів обґрунтованості визначеної нею суми моральної шкоди.

21.06.2019 року від Головного управління національної поліції в Одеській області надійшов відзив у якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що саме по собі скасування постанов слідчого не свідчить про протиправність його дій чи бездіяльності, а позивачем не надано жодних доказів спричинення їй моральної шкоди з боку працівників національної поліції.

При цьому, Головне управління національної поліції в Одеській області створене 07.11.2015 року і не є правонаступником жодної юридичної особи та не може нести відповідальність за дії, які передували вказаній даті.

Щодо рукописної заяви позивача від 30.01.2019 року, то їй було надано ґрунтовну відповідь за № 1/ч-1025/оп від 13.02.2019 року, тобто в терміни, які передбачені чинним законодавством для розгляду звернень громадян.

05.07.2019 року від Прокуратури Одеської області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на те, що прокуратура Одеської області не є учасником правовідносин, в рамках яких позивач стверджує про спричинення їй моральної шкоди.

Крім того, сам факт скасування прийнятого слідчим поліції в порядку КПК України процесуального документа про закриття кримінального провадження на підставі скарги позивачки не є доказом заподіяння їй моральної шкоди.

Також, позивачкою не надано жодних належних доказів спричинення їй з боку прокуратури Одеської області моральної шкоди.

У судовому засіданні 08.07.2019 року за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 22.08.2019 року.

20.08.2019 року позивачем подані заперечення на відзив Національної поліції України, в яких позивач посилається на надуманість та безпідставність обставин, які викладені у вказаному відзиві.

У судовому засіданні 22.08.2019 року за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 22.10.2019 року.

29.08.2019 року від Головного управління національної поліції в Одеській області надійшли заперечення на заперечення позивача на відзив, в яких представник відповідача посилається на безпідставність вимог позивачки.

У судовому засіданні 22.10.2019 року за клопотанням позивача розгляд справи відкладено на 27.11.2019 року.

У судовому засіданні 27.11.2019 року за клопотанням представника позивача розгляд справи відкладено на 21.01.2020 року.

У судовому засіданні позивач та її представник позов підтримали, просили задовольнити повністю.

Представник ГУНП в Одеській області у судовому засіданні заперечував проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та запереченнях.

Представник Прокуратури Одеської області у судовому засіданні заперечувала проти задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві.

Заслухавши пояснення позивача та представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що, як вбачається з наданих суду копій судових рішень: ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Кузьменко Н.Л. від 22 листопада 2016 року № 521/18885/16-к за скаргою Позивача - визнано бездіяльність слідчого Хазарінової О.І. Малиновського ВП в м. Одеса ГУНП в Одеській області щодо не внесення відомостей до ЄРДР за заявою Позивача від 28.09.2016 року та зобов`язано розпочати досудове розслідування.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Передерко Д.П. від 19 січня 2018 року № 521/20409/17 скасовано постанову слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Слюсаренко Л.В. від 27.05.2017 року про закриття кримінального провадження №0000175, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 382 КК України.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Короя В.Д. від 20 червня 2018 року № 521/9491/18 встановлено зобов`язати посадових осіб Малиновського ВП ГУНП України в Одеській області внести відомості за заявою Позивача від 04.05.2018 року, яка була зареєстрована 04.05.2018 року за № 944-ч про вчинення злочину, передбаченого ст. 299 КК України до ЄРДР.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Короя В.Д. від 20 червня 2018 року № 521/8195/18 скасовано постанову старшого слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Суровікіна К.Ю. від 24.04.2018 року про закриття кримінального провадження, внесеного до ЄРДР за № 0003557 та направлено матеріали цього кримінального провадження до прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 для продовження досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Крижановського О.В. від 05 грудня 2018 року № 521/20070/18 скасовано постанову слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Слюсаренко Л.В. від 31.05.2018 року про закриття кримінального провадження № 0005303, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 182 КК України та направлено матеріали цього кримінального провадження до прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 для продовження досудового розслідування.

Ухвалою слідчого судді Малиновського районного суду м. Одеси Гарського О.В. від 26 грудня 2018 року № 521/21415/18 встановлено зобов`язати слідчого СВ Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, який здійснює досудове розслідування кримінального провадження - ЄРДР № 0006367 від 11.10.2015 року за ч. 3 ст. 185 КК України та прокурора Одеської місцевої прокуратури №2, який здійснює досудове слідство і окремі процесуальні та слідчі дії у розумні строки.

Крім того, як вбачається з наданих суду копій звернень позивача, остання 01.11.2018 року подала начальнику СУ ГУНП Одеської області ОСОБА_2 скаргу на бездіяльність слідчого відділу Малиновського РВ поліції м. Одеси ГУНП в Одеській області, стосовно порушень прав ОСОБА_1 в кримінальних провадженнях № 0005303 та № 0009775, які виразилися у безпідставному закритті даних кримінальних проваджень.

30.01.2019 року ОСОБА_1 подала на ім`я начальника ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 заяву (скаргу) на дії слідчої Слюсаренко Л.В. в рамках вказаних кримінальних проваджень.

20.03.2019 року ОСОБА_1 подала до прокуратури Одеської області скаргу на бездіяльність начальника ГУНП в Одеській області, в якій послалась на те, що її звернення до начальника ГУНП в Одеській області Головіна Д.В. стосовно порушень її прав слідчими Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області: Слюсаренко Л.В. в рамках кримінальних проваджень № 0005303 та № 0009775, ОСОБА_4 в рамках кримінального провадження № 0003557, слідчим в рамках кримінального провадження № 0006367, та слідчим ОСОБА_5 , що не виконує рішення судді Короя В.Д. щодо внесення даних про вчинення кримінального правопорушення у порядку ст.. 214 КПК України.

З наданих суду відповідей на звернення позивачки, вбачається, що 13.02.2019 року за № 1/Ч-1025/оп на ім`я ОСОБА_1 начальником ГУНП в Одеській області ОСОБА_3 було надано відповідь на її звернення від 30.01.2019 року, в якому зазначено, що досудове розслідування в кримінальних провадженнях №№ 0003557 та 0005303 закрито і по теперішній час постанови про закриття не скасовані. Щодо стану досудового розслідування в кримінальних провадженнях №№ 0009775 та 0006367, то за результатами оперативних нарад було вжито заходи з активізації вказаних досудових розслідувань, а отже підстав для застосування дисциплінарних стягнень до працівників поліції не вбачається.

Будь яких інших доказів наявності відповідей на вказані звернення ОСОБА_1 , суду не надано.

Відповідно до положень ст.2 КПК України, завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура.

Згідно ч.1 ст. 214 КПК України, слідчий, прокурор невідкладно, але не пізніше 24 годин після подання заяви, повідомлення про вчинене кримінальне правопорушення або після самостійного виявлення ним з будь-якого джерела обставин, що можуть свідчити про вчинення кримінального правопорушення, зобов`язаний внести відповідні відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань, розпочати розслідування та через 24 години з моменту внесення таких відомостей надати заявнику витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань. Слідчий, який здійснюватиме досудове розслідування, визначається керівником органу досудового розслідування.

З вказаних ухвал слідчих суддів Малиновського районного суду м. Одеси, копії яких надані суду, вбачається, що дії та бездіяльність слідчих Малиновського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області, щодо невнесення даних до ЄРДР про злочин за заявою ОСОБА_1 , затягування строків кримінального провадження чи закриття кримінального провадження, були визнані безпідставними та необґрунтованими, а відтак суд, відповідно, або зобов`язав слідчих вчинити певні дії чи скасував їх постанови.

За таких обставин, суд вважає, що фактична протиправність дій чи бездіяльності слідчих при проведенні досудового розслідування в кримінальних провадженнях №№ 0003557, 0005303, 0009775 та 0006367 є доведеною.

Відповідно до ч.1 ст. 21 Закону України «Про національну поліцію», безпосереднє керівництво поліцією здійснює керівник поліції.

Крім того, згідно п.3 ч.1 ст. 2 Закону України «Про прокуратуру», до функції прокуратури відноситься нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство.

В зв`язку з цим, на переконання суду, ОСОБА_1 згідно чинного законодавства звернулась зі скаргами на дії та бездіяльність слідчих Малиновського ВП в м. Одесі ГУПН в Одеській області до начальника Слідчого управління ГУНП в Одеській області, начальника ГУНП в Одеській області Головіна Д.В. та прокуратури Одеської області.

Крім того, згідно положень ст..1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно положень ст. 15 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.

Згідно положень ст. 16 Закону України «Про звернення громадян», скарга на дії чи рішення органу державної влади, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, об`єднання громадян, засобів масової інформації, посадової особи подається у порядку підлеглості вищому органу або посадовій особі, що не позбавляє громадянина права звернутися до суду відповідно до чинного законодавства, а в разі відсутності такого органу або незгоди громадянина з прийнятим за скаргою рішенням - безпосередньо до суду.

Згідно положень ст. 18 Закону України «Про звернення громадян», громадянин, який звернувся із заявою чи скаргою до органів державної влади, місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, засобів масової інформації, посадових осіб, має право, зокрема, одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги; вимагати відшкодування збитків, якщо вони стали результатом порушень встановленого порядку розгляду звернень.

Згідно положень ст.19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень.

На переконання суду, в даному випадку начальник ГУНП в Одеській області Головін ОСОБА_6 ., допустив формалізм при розгляді заяви та скарги ОСОБА_1 та не забезпечили поновлення порушених прав ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно з п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Відповідно до вимог ч. ч. 1 та 2 п. 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Відповідно до вимог ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

У п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31 березня 1995 року, роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Суд вважає, що внаслідок бездіяльності посадових осіб ГУНП в Одеській області, позивачеві було завдано моральних страждань, що виразились у докладанні додаткових зусиль та часу для організації свого життя, руйнації життєвих планів, приниженні її честі, гідності, як наслідок тривалий відрив Позивача від звичного способу життя, які спричинені затягуванням строків досудового розслідування, безпідставним закриттям кримінального провадження та відсутністю належного реагування на ці факти з боку уповноважених осіб.

При цьому, суд, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, вважає, що глибина та характер моральних страждань, які спричинені позивачці, має бути оцінений в сумі 5000 (п`ять тисяч) гривень моральної шкоди.

Втім, з матеріалів справи не вбачається порушення прокуратурою Одеської області прав позивача.

За таких обставин, суд доходить висновку про часткову обґрунтованість позову ОСОБА_1 , а відтак задовольняє її вимоги частково, стягуючи на її користь за рахунок державного бюджету моральну шкоду у сумі 5000 грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 5, 12, 30, 43, 76, 81, 84, 89, 95, 223, 235, 241, 247, 258, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 21.12.1998 року Приморським РВ УМВС України в АДРЕСА_1 ) до Прокуратури Одеської області (, м. Одеса, вул. Пушкінська, 3), Головного управління Національної поліції в Одеській області (, м. Одеса, вул. Ак. Філатова, 15-А), Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області (, м. Одеса, вул. Садова, 1А) про відшкодування моральної шкоди задовольнити частко.

Стягнути за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з казначейського рахунку з Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області на користь ОСОБА_1 моральну (немайнову) шкоду в розмірі 5000 (п`ять тисяч) гривень, що була завдана внаслідок бездіяльності слідчих районного відділення Малиновського відділу поліції м. Одеси Головного управління національної поліції в Одеській області, начальника Головного управління національної поліції в Одеській області генерала III рангу Головіна Д.В.

В іншій частині позову відмовити.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Апеляційна скарга подається шляхом подання апеляційної скарги через Приморський районний суд м. Одеси до Одеського апеляційного суду.

Повний текст рішення суду складено 24.01.2020 року.

Суддя: В.Я. Бондар

21.01.20