У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 січня 2020 року Деснянський районний суд м. Києва у складі:

головуючого - судді - Лісовської О.В.,

за участю секретаря - Грей О.П.

представника заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника АТ «Альфа-Банк» про скасування заходів забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

19.08.2015 року у порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, суддею Деснянського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про забезпечення позову та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: нежитлове приміщення загальною площею 162, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера А ), та автомобіль Land Rover Discovery, 2007 року випуску, зеленого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 .

09.01.2020 року представник АТ «АльфаБанк» звернувся до суду із заявою про скасування заходів забезпечення позову. Заява мотивована тим, що 06.01.2020 року АТ «АльфаБанк» стало відомо про даний спір, виходячи з інформації, що отримана із офіційного сайту Судової влади України. З Єдиного державного реєстру судових рішень АТ «Альфа Банк» відомо про те, що Деснянським районним судом м. Києва 19.08.2015 року постановлено ухвалу про забезпечення позову ОСОБА_2 та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: нежитлове приміщення загальною площею 162, 7 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (літера А ), та автомобіль Land Rover Discovery, 2007 року випуску, зеленого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 . Представник зазначає, що на момент накладення арешту на перелічене майно останнє вже було предметом забезпечення по договорах, укладених між ОСОБА_3 та Акціонерно-комерційний банком соціального розвитку «Укрсоцбанк». Так, згідно Іпотечного договору №013/195-1 від 27.04.2007року, який укладено 27.04.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Смірновим І.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1664, зазначене нежитлове приміщення №166 надано в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії № 40.29-48/171 від 27.04.2007 року, який укладено між тими ж сторонами договору. Крім того, згідно Договору застави №01/315-3 від 15.06.2007 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою Л.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2847, вищезазначений Автомобіль передано в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за Договором кредиту № 40.29-48/249 від 15.06.2007 року, який укладено між тими ж сторонами договору. Умови Кредитних договорів з боку ОСОБА_3 не виконуються. 27.03.2018 року на адресу ОСОБА_3 , як позичальника за двома кредитними договорами, направлено письмову Вимогу в порядку ст. 35, 37 Закону України «Про іпотеку», згідно якої ОСОБА_3 було повідомлено про намір Банку звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання вимоги банку щодо погашення заборгованості. На підставі викладеного представник заявника просить суд скасувати заходи забезпечення у вигляді арешту накладеного на нежитлове приміщення № 166, загальною пл. 162,7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та на автомобіль Land Rover Discovery, 2007 року випуску, зеленого кольору, державний номерній знак НОМЕР_1 .

У судовому засіданні представник заявника підтримав заяву, просив її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, про причини неявки не повідомили.

Вислухавши думку представника заявника, зваживши доводи заяви, вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як вбачається з письмових матеріалів справи, 19.08.2015 року у порядку забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу, суддею Деснянського районного суду м. Києва постановлено ухвалу про забезпечення позову та накладено арешт на майно, що належить ОСОБА_3 , а саме: нежитлове приміщення загальною площею 162, 7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ( літера А ), та автомобіль Land Rover Discovery, 2007 року випуску, зеленого кольору, д.р.н. НОМЕР_1 .

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 22.12.2015 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Рішення суду не оскаржувалось та набрало законної сили.

В обґрунтування заяви представник Банку вказує про те, що при поданні заяви про забезпечення позову суд не було повідомлено про те, що зазначена вище квартира обтяжена на користь АТ «Альфа-Банк», яке є іпотекодержателем та має пріорітетне право на відповідно квартиру, а отже ухвала суду обмежує можливості АТ «Альфа-Банк» задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки.

Так, згідно Іпотечного договору від 27.04.2007 року, укладеного 27.04.2007 року між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , нежитлове приміщення № 166 надано в іпотеку в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за Договором про надання відновлювальної кредитної лінії від 27.04.2007 року.

Крім того, згідно Договору застави від 15.06.2007 року, укладеного між АКБ «Укрсоцбанк» та ОСОБА_3 , автомобіль Land Rover Discovery, 2007 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , передано в заставу в якості забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_3 за Договором кредиту від 15.06.2007 року.

Умови Кредитних договорів ОСОБА_3 не виконує.

27.03.2018 року на адресу ОСОБА_3 , як позичальника за двома кредитними договорами, направлено письмову Вимогу в порядку ст.. 35, 37 Закону України «Про іпотеку», згідно якої ОСОБА_3 повідомлено про намір Банку звернути стягнення на предмет іпотеки у випадку невиконання вимоги банку щодо погашення заборгованості.

Щодо правонаступництва прав та обов`язків АКБ «Укрсоцбанк».

26.04.2018 року Загальними зборами акціонерів ПАТ «Укрсоцбанк» було прийнято рішення про зміну типу акціонерного товариства з публічного на приватне та про зміну найменування (назви) Банку з Публічного акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на Акціонерне товариство «Укрсоцбанк».

10.09.2019 року Загальними зборами акціонерів АТ «Альфа-Банк» та єдиним акціонером AT «Укрсоцбанк» затверджено рішення про реорганізацію AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк».

Згідно з Протоколом №4/2019 позачергових загальних зборів акціонерів АТ «АльфаБанк» від 15.10.2019 року внаслідок реорганізації AT «Укрсоцбанк» шляхом приєднання останнього до АТ «Альфа-Банк», останній є правонаступником усього його майна, майнових прав та обов`язків AT «Укрсоцбанк» з 15.10.2019 року.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 05.12.2019 року AT «Укрсоцбанк» припинило свою діяльність з 03.12.2019 року, правонаступником його прав та обов`язків є АТ «Альфа-Банк».

На даний час АТ «Альфа-Банк» має намір задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на нежитлове приміщення № 166 у порядку ст.. 37 Закону України «Про іпотеку», проте арешт нежитлового приміщення перешкоджає Банку реалізувати своє законне право на звернення стягнення на предмет іпотеки.

Так, відповідно до п. 10.3 іпотекодержатель має право у разі невиконання позичальником умов Основного зобов`язання (Кредитного договору) та/або іпотекодавцем умов Договору іпотеки, звернути стягнення на Предмет іпотеки та задовольнити за рахунок його вартості свої вимоги у повному обсязі, включаючи суму кредиту та будь-яке збільшення цієї суми відповідно до умов Основного зобов`язання, проценти за користування кредитом, пеню та інші платежі і санкції, що передбачені та випливають з Основного збов`язання витрати, пов`язанні із зверненням стягнення на Предмет іпотеки.

Диспозиція ч. 1 ст. 33 Закону передбачає, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ч. 3 ст. 33 Закону звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Частиною 1 ст. 36 Закону передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Згідно ч. 1 ст. 37 Закону іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання.

В свою чергу ухвала судді від 19.08.2015 року не дає можливості АТ «Альфа-Банк» задовольнити свої вимоги за рахунок Предмета іпотеки у спосіб, узгоджений з іпотекодавцем.

Крім того, частиною 6 ст. 3 Закону передбачено, що у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Якщо пріоритет окремого права чи вимоги на передане в іпотеку нерухоме майно виникає відповідно до закону, таке право чи вимога має пріоритет над вимогою іпотекодержателя лише у разі його/її виникнення та реєстрації до моменту державної реєстрації іпотеки.

Відповідно до ч. 7 ст. 3 Закону пріоритет права іпотекодержателя на задоволення забезпечених іпотекою вимог за рахунок предмета іпотеки відносно зареєстрованих у встановленому законом порядку прав чи вимог інших осіб на передане в іпотеку нерухоме майно виникає з моменту державної реєстрації іпотеки. Зареєстровані права та вимоги на нерухоме майно підлягають задоволенню згідно з їх пріоритетом - у черговості їх державної реєстрації.

Згідно ч. 3 ст. 9 Закону іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя: передавати предмет іпотеки у наступну іпотеку; відчужувати предмет іпотеки; передавати предмет іпотеки в спільну діяльність, лізинг, оренду, користування.

Зміст ст. 3 та 9 Закону чітко визначає, що без згоди іпотекодержателя будь-які інші обтяження не припустимі, незалежно від того чи є на той час у іпотекодержателя підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки чи ні, головне щоб була чинною сама іпотека.

Зі змісту наведених приписів Закону України «Про іпотеку» можна зробити висновок, що в разі коли належним чином зареєстрована іпотека виникла раніше за накладення арешту для задоволення вимог стягувачів, відмінних від іпотекодержателя, суд має звільнити з-під арешту іпотечне майно. При цьому відсутні підстави для відмови у звільненні з-під арешту зазначеного майна у зв`язку з відсутністю реального порушення боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання на момент пред`явлення відповідної вимоги; факт порушення основного зобов`язання, яке забезпечене іпотекою, виступає лише умовою реалізації гарантованих іпотекою прав іпотекодержателя і не пов`язується з його існуванням, а, отже, й порушенням шляхом арешту та заборони відчуження предмета іпотеки.

Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 10.04.2018 р. у справі N 910/4772/17.

На даний час заставодержателем прийнято рішення про реалізацію предмета застави в рахунок погашення боргу.

Отже враховуючи викладене вище, всі наступні обтяження на предмет іпотеки та предмета застави без згоди іпотекодержателя та заставодержателя, в даному випадку АТ «Альфа-Банк», є неприпустимим.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Згідно із ч. 2 ст. 158 ЦПК України клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду.

Зважаючи на викладене вище, вимоги діючого законодавства, встановлені у справі обставини, з урахуванням наданих представником заявника письмових доказів, суд приходить до висновку про підставність та обґрунтованість заяви представника АТ «Альфа-Банк», а тому про її задоволення та скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 158 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника АТ «Альфа-Банк» про скасування заходів забезпечення позову - задовольнити.

Скасувати заходи забезпечення позову, накладені ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 19.08.2015 року, а саме:

- скасувати арешт, накладений на нежитлове приміщення № 166, загальною площею 162, 7 кв.м., що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності ОСОБА_3

- скасувати арешт, накладений на транспортний засіб - автомобіль Land Rover Discovery, 2007 року випуску, зеленого кольору, державний номерний знак НОМЕР_1 , що належить на праві власності ОСОБА_3 .

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Деснянський районний суд м. Києва протягом п?ятнадцяти днів з дня проголошення.

Повний текст ухвали виготовлений 24 січня 2020 року.

Суддя О.В.Лісовська