УХВАЛА

23 січня 2020 року

м. Київ

справа № 756/618/14-ц

провадження № 61-23251зно19

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Карпенко С. О., вирішуючи заяву Акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк» про зупинення виконання постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі за клопотанням компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» про визнання та звернення до виконання рішень іноземного суду до закінчення провадження щодо її перегляду за нововиявленими обставинами,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2014 року компанія «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» звернулась до суду з клопотанням про визнання та надання дозволу на виконання рішень Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії щодо стягнення заборгованості з Публічного акціонерного товариства «Перший інвестиційний банк», яке відповідно до нової редакції Статуту змінило назву на Акціонерне товариство «Перший інвестиційний банк» (далі - АТ «Перший інвестиційний банк»).

Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року у задоволенні клопотання компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» про визнання та звернення до виконання рішень іноземного суду відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду міста Києва від 5 липня 2017 року апеляційну скаргу компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» відхилено, ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 15 травня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року касаційну скаргу компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х» задоволено частково.

Ухвалу Оболонського районного суду м. Києва від 15 травня 2017 року та ухвалу Апеляційного суду міста Києва від 5 липня 2017 року скасовано і ухвалено нове судове рішення.

Клопотання компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х» про визнання та надання дозволу на виконання рішень іноземного суду задоволено частково.

Визнано Перше часткове рішення (з юрисдикції) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 17 січня 2011 року у справі № SСН-5039 за позовом компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» до АТ «Перший інвестиційний банк».

Визнано, надано дозвіл на примусове виконання, видано виконавчий лист на примусове виконання Другого часткового рішення (по суті) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 28 лютого 2011 року у справі № SСН-5039 за позовом компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» до АТ «Перший інвестиційний банк», відповідно до якого АТ «Перший інвестиційний банк» повинно заплатити компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» суму 2 468 816,80 євро, що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159,73 гривень, а також (плюс) такі проценти: 11,19% від 1 381 564,90 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 42 082 466,85 гривень) з 20 січня 2008 року до 21 грудня 2008 року; 11,19% від 2 468 816,80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159,73 гривень) з 22 грудня 2008 року до 31 грудня 2008 року; 9,88% від 2 468 816,80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159,73 гривень) з 1 січня 2009 року до 30 червня 2009 року; 8,38% від 468 816,80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 14 252 030,72 гривень) з 1 липня 2009 року.

Визнано, надано дозвіл на примусове виконання, видано виконавчий лист на примусове виконання Остаточного рішення (стосовно витрат на судовий розгляд) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 6 червня 2012 року у справі № SСН-5039 за позовом компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» до АТ «Перший інвестиційний банк», згідно з яким АТ «Перший інвестиційний банк» наказано (зобов`язано) виплатити компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» витрати на судовий розгляд у сумі 239 333,57 євро, що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 7 290 100,54 гривень.

Ухвалою Верховного Суду від 31 липня 2019 року внесено виправлення в постанову Верховного Суду від 27 березня 2019 року і викладено п`ятий абзац резолютивної частини цієї постанови у такій редакції: «Визнати, надати дозвіл на примусове виконання, видати виконавчий лист на примусове виконання Другого часткового рішення (по суті) Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 28 лютого 2011 року у справі № SСН-5039 за позовом компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» до АТ «Перший інвестиційний банк», відповідно до якого АТ «Перший інвестиційний банк» повинно заплатити компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» суму 2 468 816,80 євро, що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159,73 гривень, а також (плюс) такі проценти: 11,19% від 1 381 564,90 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 42 082 466,85 гривень) з 20 січня 2008 року до 21 грудня 2008 року; 11,19% від 2 468 816,80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159,73 гривень) з 22 грудня 2008 року до 31 грудня 2008 року; 9,88% від 2 468 816,80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159,73 гривень) з 1 січня 2009 року до 30 червня 2009 року; 8,38% від 468 816,80 євро (що станом на 27 березня 2019 року за офіційним курсом Національного банку України становить 75 200 159,73 гривень) з 1 липня 2009 року і надалі».

Ухвалою Верховного Суду від 2 жовтня 2019 року внесено виправлення в ухвалу Верховного Суду від 31 липня 2019 року, зокрема, в останньому рядку абзацу першого сторінки 5 мотивувальної частини ухвали зазначено 75 200 159,73 гривень замість 14 252 030,72 гривень та у п`ятому рядку абзацу першого сторінки 6 резолютивної частини ухвали зазначено 2 468 816,80 євро замість 468 816,80 євро.

У грудні 2019 року АТ «Перший інвестиційний банк» подало заяву про перегляд постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Верховного Суду від 8 січня 2020 року відкрито провадження за нововиявленими обставинами та витребувано з Оболонського районного суду м. Києва матеріали справи.

У січні 2020 року до Верховного Суду від АТ «Перший інвестиційний банк» надійшло клопотання про зупинення виконання постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року.

В обґрунтування клопотання банк зазначає, що судом першої інстанції видано виконавчі листи на підставі вказаної постанови, тобто стягувач має об`єктиву можливість розпочати примусове стягнення грошових сум на підставі прийнятих Міжнародним арбітражним центром при Федеральній палаті економіки Австрії рішень до закінчення перегляду постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Вважає, що у разі скасування цієї постанови, для чого, на думку заявника, є достатньо правових підстав, здійснити поворот виконання буде складно або навіть неможливо, так як стягувачем є компанія-нерезидент, яка офіційного представництва чи відділення в Україні не має, як і не має відкритих в українських банках рахунків. У разі задоволення заяви про перегляд така неможливість поворотупризведе до повної зупинки діяльності банку та, у подальшому, - його ліквідації, що є порушенням законних інтересів вкладників та клієнтів АТ «Перший інвестиційний банк».

Посилаючись на викладене та статтю 436 ЦПК України, просив зупинити виконання постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року до закінчення її перегляду за нововиявленими обставинами.

Перевіривши доводи заяви про зупинення виконання постанови суду касаційної інстанції, суд дійшов таких висновків.

Стаття 423 ЦПК України встановлює, що рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно зі статтею 429 ЦПК України заява про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

За результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами суд може: 1) відмовити в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами та залишити відповідне судове рішення в силі; 2) задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, скасувати відповідне судове рішення та ухвалити нове рішення чи змінити рішення; 3) скасувати судове рішення і закрити провадження у справі або залишити позов без розгляду. Верховний Суд за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами може також скасувати судове рішення (судові рішення) повністю або частково і передати справу на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції.

Таким чином, суд касаційної інстанції здійснює перегляд за нововиявленими обставинами постанови касаційного суду за правилами, встановленими ЦПК України для розгляду справ у суді касаційної інстанції.

Відповідно до статті 436 ЦПК України суд касаційної інстанції за заявою учасника справи або за своєю ініціативою може зупинити виконання оскарженого рішення суду або зупинити його дію (якщо рішення не передбачає примусового виконання) до закінчення його перегляду в касаційному порядку. Про зупинення виконання або зупинення дії судового рішення постановляється ухвала.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені доказами.

Вирішуючи питання про зупинення виконання (дії) судового рішення, суд касаційної інстанції враховує необхідність у цьому, зокрема у разі ймовірності утруднення повторного розгляду справи внаслідок можливого скасування судового рішення, забезпечення збалансованості інтересів сторін, запобігання порушенню прав осіб, які брали участь у справі, та які не брали такої участі, але рішенням суду вирішено питання про їх права, свободи чи обов`язки.

АТ «Перший інвестиційний банк» в обґрунтування доводів клопотання про зупинення виконання постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року посилається на видачу виконавчих листів на її підставі, проте доказів цього не надає, як і доказів відкриття виконавчого провадження за вказаними виконавчими листами.

Оскільки заявник не підтвердив відкриття виконавчого провадження і початок примусового стягнення за виконавчими листами, виданими на підставі постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року, касаційний суд вважає клопотання про зупинення її виконання недоведеним і таким, що не підлягає задоволенню.

Разом з тим, стаття 436 ЦПК України встановлює право касаційного суду з власної ініціативи зупинити дію судового рішення до закінчення його перегляду.

Постановою Верховного Суду від 27 березня 2019 року визнано та надано дозвіл на виконання рішень Міжнародного арбітражного центру при Федеральній палаті економіки Австрії від 17 січня 2011 року, 28 лютого 2011 року та 6 червня 2012 року і у цій частині дана постанова не передбачає примусового виконання.

Враховуючи викладені у клопотанні АТ «Перший інвестиційний банк» доводи, вид його господарської діяльності, суб`єктний склад учасників та розмір стягнених Міжнародним арбітражним центром при Федеральній палаті економіки Австрії сум, а також те, що Верховним Судом відкрито провадження у справі про перегляд постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року за нововиявленими обставинами, касаційний суд приходить до висновку про зупинення дії постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року до закінчення її перегляду за нововиявленими обставинами.

Керуючись статтями 423, 429, 436 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити Акціонерному товариству «Перший інвестиційний банк» у задоволенні клопотання про зупинення виконання постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року.

Зупинити дію постанови Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 756/618/14-ц за клопотанням компанії «Норберт Шаллер Гезельшафт м.б.Х.» про визнання та звернення до виконання рішень іноземного суду до закінчення її перегляду за нововиявленими обставинами.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С. О. Карпенко