Справа №265/8170/19
Провадження №2/265/477/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 січня 2020 року місто Маріуполь

Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області у складі:

головуючого судді - Козлова Д. О.,

при секретарі - Азаровій А. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу № 265/8170/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, -

за участі позивача - ОСОБА_1 ,

відповідачів - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи його тим, що йому на праві власності належить АДРЕСА_1 , де були зареєстровані відповідачі, колишня дружина ОСОБА_1 та її син, які фактично у вказаному житловому приміщення не мешкають з 2015 року, не маючи будь-яких перешкод для цього. Таким чином відповідачі, які на теперішній час не є членами родини позивача та не мешкаючи за місцем своєї реєстрації понад 1 рік без поважних причин, тим самим обмежують права позивача, як власника нерухомого майна, що виражається у додаткових витратах на утримання будинку зі сплати комунальних платежів. На підставі викладеного просив суд усунути перешкоди в здійсненні права користування та розпорядження буд АДРЕСА_1 шляхом визнання відповідачів такими, що втратили право користування АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 заявлені ним позовні вимоги підтримав, надавши пояснення аналогічні тим, що викладені в позовній заяві, та просив суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування АДРЕСА_1 .

Відповідачі, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в судовому засіданні не заперечували проти задоволення вимог ОСОБА_1 , вказуючи натомість, що вони не можуть зареєструватися у власному будинку по АДРЕСА_2 , який не введений у експлуатацію.

Суд, вислухавши учасників процесу та дослідивши матеріали справи, вважає заявлені позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Матеріалами справи встановлено, що буд АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 24 березня 1992 року, яким визнано за ОСОБА_1 право власності на будинок АДРЕСА_1 , яке було зареєстровано за позивачем в Маріупольському БТІ 1 червня 1992 року, реєстр № 13619.

За відомостями від 22 жовтня 2019 року та від 16 грудня 2019 року Департаменту адміністративних послуг Маріупольської міської ради вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєстровані в АДРЕСА_1 з 29 грудня 2010 року та з 11 січня 2011 року відповідно по теперішній час, що також підтверджується копією домової книги на будинок АДРЕСА_1 .

Натомість відповідно до акту від 22 жовтня 2019 року КСН «Первомайський» вбачається, що по АДРЕСА_1 фактично мешкає один позивач, ОСОБА_1 , що підтверджують сусіди по будинку.

Розірвання шлюбу між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтверджується рішенням Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя від 26 червня 2015 року, яке набуло чинності 7 липня 2015 року.

Відповідно до ст. 405 Цивільного кодексу України (далі за текстом - ЦК) члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Стаття 3 СК визначає, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом та мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом.

В контексті ст. 405 ЦК вимога спільного проживання є додатковою і має обов`язковий характер. Тому можна виділити такі умови, за наявності яких особа матиме право на користування житлом поряд з власником: користувач повинен, по-перше, бути членом сім`ї власника житла, а по-друге, повинен проживати разом із ним.

За змістом ст. 316, 317, 319 ЦК право власності є правом особи на майно, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном на власний розсуд.

На підставі ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно із ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

На підставі досліджених доказів встановлено, що відповідачі фактично протягом останніх років у буд АДРЕСА_1 не мешкають без поважних причин.

Суд при цьому зауважує, що аналіз положень глави 32 ЦК свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна прав щодо володіння, користування та розпорядження цим майном.

Суд зазначає, що відповідачі проживали у спірному будинку в якості членів сім`ї позивача, набувши право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Суд встановив, що відповідачі на теперішній час не є членами родини позивача, не пов`язані спільним побутом і не мають взаємних прав та обов`язків.

Таким чином право відповідачів на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника на підставі ч. 2 ст. 406 ЦК.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постанові від 27 лютого 2019 року по справі № 357/7940/16-ц.

При цьому суд зазначає, що відсутність можливості ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зареєструватись за іншою адресою проживання не впливає на право позивача вимагати усунення перешкод у користуванні належним йому будинком.

За таких обставин суд дійшов висновку, що відповідачі, залишаючись зареєстрованими у спірному будинку, однак не користуючись ним понад передбачені законом строки без поважних причин, є такими, що втратили право користування АДРЕСА_1 .

Таким чином через те, що у судовому засіданні було підтверджено факт не проживання у спірному житловому приміщенні понад один рік ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , це свідчить про фактичну втрату ними на підставі ст. 405, 406 ЦК права на користування таким житлом, внаслідок чого наявні підстави для задоволення поданого ОСОБА_1 позову шляхом позбавлення відповідачів права користування АДРЕСА_1 .

Керуючись ст. 12, 13, 81, 133, 141, 142, 200, 223, 259, 263-265, 280, 281, 285 ЦПК, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право користування будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 витрати з оплати судового збору в сумі 768,40 грн., тобто по 384,20 грн. з кожного.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено та підписано 24 січня 2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована в АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований в

АДРЕСА_1 Суддя